П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/1299/20

Провадження № 3/348/601/20

13 жовтня 2020 року суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Матолич В.В., розглянувши справу, яка надійшла з Надвірнянського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1ст. 130 КУпАП,

встановила:

25.07.2020 о 03 год. 49 хв. в м. Надвірна по вул. Соборна Івано-Франківської області, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом, а саме автомобілем марки "VW Golf" реєстраційний номер НОМЕР_1 у стані алкогольного сп"яніння. Огляд на стан сп"яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу "Drager Аlcotest 6810" в присутності двох свідків. Чим порушив п. 2.9.а Правил дорожнього руху України. Такими діями, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судові засідання не з`явився хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Відповідно до ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

ОСОБА_1 викликали в судові засідання 27.08.2020, 14.09.2020, 24.09.2020, 13.10.2020 поштовим відправленням з повідомленням про вручення.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Вирішуючи питання про розгляд справи за відсутності особи, суд враховує, що ОСОБА_1 був добре обізнаний з фактом складення на нього протоколу про адміністративне правопорушення. Окрім цього, він повідомив адресу місця проживання, за якою скеровувались судові повістки. Слід також звернути увагу і на той факт, що ОСОБА_1 не заявляв жодних клопотань до суду про витребування доказів, виклик свідків і не висловлював своїх міркувань щодо законності складення на нього протоколу.

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення немає, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, суд вважає, що слід вирішити справу за відсутності ОСОБА_1 та в межах тих доказів, які є у матеріалах справи.

08.09.2020 на адресу Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області суду надійшла відповідь Міністерства Юстиції України відповідно до якої надано засвідчені копії чинних еталонних текстів статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та зазначено, що стаття 286-1 КК України виключена на підставі Закону України від 17.06.2020 №720-ІХ.

Відповідно до ч. 1ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний зясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 доводиться такими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП серії ДПР 18 № 231347 від 25.07.2020, відповідно до якого зафіксовано обставини вчинення адміністративного правопорушення;

- результатом тесту Drager alcotest 6810, прилад № ARBН-0653», відповідно якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння 1,70‰ ;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки 12-01/5611;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У зв`язку з тим, що у діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, враховуючи особу правопорушника та матеріали адміністративної справи, до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу. Згідно з відповіддю Надвірнянського ВП від 01.10.2020 посвідчення водія ОСОБА_1 не видавали, тому суд позбавлений можливості накласти на ОСОБА_1 додаткове адміністративне стягнення у виді позбавлення спеціального права.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП України з порушника в дохід держави слід стягнути 420 грн. 40 коп. судового збору.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП, суддя,

постановила:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 420 грн. 40 коп. (чотириста двадцять гривень сорок копійок) судового збору.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга на постанову про накладення адміністративного стягнення подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Матолич В.В.