Єдиний унікальний номер 234/6505/20
Номер провадження 33/804/530/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 року м. Бахмут

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Акуленко В.В., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні його апеляційну скаргу на постанову судді Краматорського міського суду Донецької області від 06 липня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з нього судовий збір в розмірі 420,40 грн.,

В С Т А Н О В И В:

До апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на постанову судді Краматорського міського суду Донецької області від 06 липня 2020 року відносно нього, в якій він зазначив про безпідставність та необґрунтованість оскаржуваного рішення та заявив клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження.

В обґрунтування апелянт зазначив, що фактично вже використав своє право апеляційного оскарження постанови судді, коли 15 липня 2020 року підписував апеляційну скаргу захисника Кошеля А.С., проте вже після апеляційного розгляду та спілкування з іншими фахівцями в галузі права він дійшов висновку, що з 1 липня 2020 року відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо водіїв наземних транспортних засобів скасована, а тому, зважаючи, що через неякісну правову допомогу, про наявність грубих порушень суду першої інстанції він дізнався вже після закінчення апеляційного розгляду, та враховуючи, що поставлені ним питання не порушувались у попередній апеляційній скарзі, вважає, що строк апеляційного оскарження спірної постанови судді має бути поновлений, як такий, що пропущено з поважних причин, а оскаржувана постанова суду першої інстанції скасована, з закриття провадження у справі.

Заслухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи слід зазначити наступне.

Постановою судді Краматорського міського суду Донецької області від 06 липня 2020 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню.

При цьому, ухвалою Донецького апеляційного суду від 26 серпня 2020 року відмовлено у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 та залишено вищенаведену постанову судді місцевого суду відносно нього без змін.

Тобто дійсно, наразі апелянт вже реалізував право апеляційного оскарження, та ставить питання про повторний перегляд справи.

Разом з тим, відповідно до ст. 294 КУпАП постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Крім того, згідно з вимогами ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Таким чином, аналіз наведених вимог закону, вказує на неможливість повторного апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки остаточне рішення у справі вже прийнято, всі засоби оскарження вичерпані, постанова судді набула чинності та на цій стадії вже підлягає виконанню і жодне судове провадження не може мати місця.

Так, згідно сталої практики Європейського суду з прав людини, одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, за яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення («Устименко проти України»).

Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Рябих проти Росії" ( 980_172 ) (Ryabykh v. Russia), заява N 52854/99, п. 52, ECHR 2003-X).

В даному випадку встановлено, що нова апеляційна скарга ОСОБА_1 місить доводи апелянта щодо незгоди з прийнятим відносно нього рішенням та посилання на певні зміни у законодавстві, які на його думку виключають його відповідальність за вчинене правопорушення. Проте, викладені доводи щодо встановлених фактів вже були предметом перевірки апеляційного суду.

В цьому контексті слід зазначити, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні свободою розсуду (Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

Вирішуючи питання щодо якості захисту прав апелянта, здійсненого під час попереднього апеляційного розгляду, слід зазначити, що ОСОБА_1 будучі дієздатним жодним чином не був обмежений у виборі адвоката, який відповідав би його вподобанням в повному обсязі. Крім того, фактично єдиною підставою для доводів апелянта про відсутність якісного захисту стала встановлена ним після закінчення апеляційного розгляду, за його суб`єктивною думкою, відсутність законодавчих підстав для притягнення до адміністративної відповідальності, проте як зазначено вище ці твердження не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки відповідальність за п`яне водіння була спочатку посилена до кримінальної, а в подальшому знову визначена, як адміністративне правопорушення. Тобто, жодного скасування акту, який став підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не відбулось.

Враховуючи викладене, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Краматорського міського суду Донецької області від 06 липня 2020 року слід повернути апелянту, разом з усіма доданими матеріалами, при цьому слід зауважити, що повернення апеляційної скарги, його право на доступ до правосуддя жодним чином не порушує.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Краматорського міського суду Донецької області від 06 липня 2020 року відносно ОСОБА_1 , повернути йому, разом з усіма доданими матеріалами, як особі, що її подала.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя