ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2020 Справа №607/15985/20

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сташків Надія Михайлівна, розглянувши матеріали, які надійшли від Збаразького ВП Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю: захисника особа, яка притягується до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 адвоката Василишина К.В.,

В С Т А Н О В И Л А:

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №467249 від 06 вересня 2020 року, 06 червня 2020 року о 18 год. 36 хв. на автомобільній дорозі М-19 «Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече» у с. Ліски водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Nissan NP300», державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у присутності двох свідків у встановлений законом порядок із застосуванням приладу «Drager 6820» №ARLJ-0557.

У судове засідання захисник ОСОБА_1 адвокат Василишин К.В. подав клопотання про закриття провадження у справі, у якому вказав, що протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про одного із свідків, що є порушенням п. 6 розділу ІІ інструкції, затвердженої наказом МОЗ та МВС №1452/735 від 09 листопада 2015 року. Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я після його незгоди із результатами огляду на місці зупинки. Однак, поліцейськими за наявності відмови від проходження огляду у медичному закладі складено протокол за перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, що свідчить про невірну кваліфікацію його дій.

У судовому засіданні захисник особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Василишин К.В. просив провадження у справі закрити з підстав, викладених у клопотанні про закриття провадження у справі.

Для вирішення питання про те, чи було вчинено дане правопорушення, та чи винен ОСОБА_1 у його вчиненні, судом досліджено зібрані у справі докази.

Як слідує із долучених до справи відеоматеріалів з нагрудних камер працівників поліції, на вимогу працівників поліції ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу аналізатора «Drager», на табло якого висвітлило показник 1,46% (промілле). Однак, з результатом огляду водій був не згідний, проте відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

З роздруківки тестування на алкоголь до протоколу серії ДПР18 №467249 вбачається, що ОСОБА_1 06 вересня 2020 року пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» №ARLJ-0557, результат огляду 1,46% (промілле).

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що результат огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 позитивний 1,46 % (промілле).

З рапорту старшого інспектора-чергового Збаразького ВП Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області Наємного А. від 06 вересня 2020 року вбачається, що 06 вересня 2020 року о 18 год. 08 хв. надійшло повідомлення про те, що в сторону м. Тернополя рухається автомобіль «Нісан», державний номерний знак НОМЕР_1 , водій в нетверезому стані. В ході реагування на повідомлення було зупинено автомобіль «Нісан», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водій ОСОБА_1 . Під час перевірки документів у водія було виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. На місці зупинки водію було запропоновано продути в технічний прилад «Драгер», на табло якого висвітлило показник 1,46 (промілле). З результатом ОСОБА_1 був не згідний, однак проїхати у Збаразьку ЦЛ для проходження огляду на вміст алкоголю у крові водій відмовився у присутності двох свідків.

Як убачається з письмових пояснень ОСОБА_2 від 06 вересня 2020 року, 06 вересня 2020 року о 18 год. 20 хв. він був свідком того, як працівник поліції зупинив автомобіль «Нісан», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 . При перевірці документів у водія були виявлені ознаки сп`яніння. Вказаному водію працівником поліції було запропоновано продути на місці технічний пристрій газоаналізатор «Драгер», на що водій погодився. продувши в газоаналізатор результат тесту 1,46%, за даним результатом водій був незгідний. Після чого водію було запропоновано проїхати в Збаразьку ЦРКЛ для проходження тесту на алкоголь та водій відмовився.

Із ще одних письмових пояснень ОСОБА_2 від 06 вересня 2020 року вбачається, що 06 вересня 2020 року о 18 год. 20 хв. він був свідком того, як працівник поліції зупинив автомобіль «Нісан», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 . При перевірці документів у водія були виявлені ознаки сп`яніння. Вказаному водію було запропоновано продути на місці технічний пристрій «Драгер» або пройти медичний огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, від чого водій категорично відмовився.

Як слідує з письмових пояснень ОСОБА_3 від 06 вересня 2020 року, 06 вересня 2020 року о 18 год. 20 хв. він був свідком того, як працівник поліції зупинив автомобіль «Нісан», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 . При перевірці документів у водія були виявлені ознаки сп`яніння. Вказаному водію працівником поліції було запропоновано продути на місці технічний пристрій газоаналізатор «Драгер», на що водій погодився. продувши в газоаналізатор результат тесту 1,46%, за даним результатом водій був незгідний. Після чого водію було запропоновано проїхати в Збаразьку ЦРКЛ для проходження тесту на алкоголь та водій відмовився.

Із ще одних письмових пояснень ОСОБА_3 від 06 вересня 2020 року вбачається, що 06 вересня 2020 року о 18 год. 20 хв. він був свідком того, як працівник поліції зупинив автомобіль «Нісан», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 . При перевірці документів у водія були виявлені ознаки сп`яніння. Вказаному водію було запропоновано продути на місці технічний пристрій «Драгер» або пройти медичний огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, від чого водій категорично відмовився.

Як убачається з письмової заяви ОСОБА_3 від 06 вересня 2020 року, він просить вжити заходів та притягнути до відповідальності ОСОБА_1 , який 06 вересня 2020 року близько 18 год. 20 хв. керував автомобілем по автодорозі М-19 в нетверезому стані.

Відповідно до п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п. 7 Розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №467249 від 06 вересня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тобто порушення вимог пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

З матеріалів справи, зокрема з долучених до справи відеоматеріалів з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 на вимогу працівників поліції пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, результат огляду 1,46% (проміле), однак ОСОБА_1 з результатом огляду не погодився, проте не виявив бажання проїхати в медичний заклад.

Таким чином, інкриміновані, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, порушення вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, а саме, керування в стані алкогольного сп`яніння, не підтверджено документально, оскільки, враховуючи, що водій не погодився із даними технічного пристрою, про що видно з відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, належним доказом встановлення факту керування в стані алкогольного сп`яніння, відповідно до вимог Інструкції, є акт огляду в медичному закладі, який в матеріалах справи відсутній.

При цьому, як видно із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не інкримінується порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. п. 6, 8 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» №1103 від 17 грудня 2008 року, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до ч. ч. 2, 3, 4 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Відповідно до п. 15 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №467249 від 06 вересня 2020 року зазначено лише одного свідка ОСОБА_3 , відомості про іншого свідка в протоколі не має, зокрема у графі «свідок 2» зазначено «немає».

Крім цього, наявні в матеріалах справи письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 06 вересня 2020 року містять суперечності між собою, зокрема в них описаний, як факт проходження ОСОБА_1 огляду на місці зупинки, незгоди з його результатами та відмови від проходження в медичному закладі, так і факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки та в медичному закладі.

Відтак, в суду виникають сумніви в достовірності цих письмових пояснень свідків.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, без наявних інших доказів, які б підтверджували обставини, викладені у ньому, не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За вказаних обставин судом установлено, що докази вини ОСОБА_1 не є переконливими і достатніми, не відповідають фактичним обставинам справи та не дають змоги беззаперечно встановити, що 06 вересня 2020 року о 18 год. 36 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З цих підстав суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 130, 247, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяН. М. Сташків