Справа № 308/3715/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.10.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Ковальчук О.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення №33/4806/613/20, за апеляційною скаргою захисника адвоката Ковальчук О.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13. 05. 2020.

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючий, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 ( десять тисяч двісті ) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн.40 коп.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 363698 від 10. 04. 2020 та постанови судді від 13. 05. 2020 вбачається, що 10. 04. 2020 о 01 год. 35 хв. в м. Ужгороді по вул. Мукачівській, 4, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes Vito», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога в м. Ужгород, вул. Паризької Комуни, висновок № 73 від 10. 04. 2020, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Ковальчук О.В. ставить питання про скасування постанови судді від 13. 05. 2020 та закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що судом винесено постанову без належного з`ясування фактичних обставин справи, внаслідок чого прийнято незаконне рішення, а судовий розгляд справи проведено з порушенням права на захист ОСОБА_1 та без дотримання вимог, передбачених ст. 268 КУпАП, оскільки судом було розглянуто справу без його участі та належного повідомлення останнього про часі і місце її розгляду. Стверджує, що суд першої інстанції неналежно з`ясував всі обставини справи, що мають значення для її правильного вирішення та прийшов до невірного висновку

-2-

про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також захисник стверджує й те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 працівниками поліції складений безпідставно, оскільки ОСОБА_1 вже тривалий час не вживає ні алкогольних напоїв, ні наркотичних речовин. 10. 04. 2020 ОСОБА_1 змушений був терміново від`їхати до аптеки, оскільки його батько травмував собі руку, а працівники поліції, зупинивши його, помилково запідозрили факт вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв та наркотичних речовин, оскільки він перебував у стресовому стані. Також захисник вказує на те, що при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 було допущено порушення вимог ст. 266 КУпАП, а протокол про адміністративне правопорушення не є належним доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду від 13. 05. 2020, оскільки такий нею пропущений з поважних причин, так як ОСОБА_1 присутнім під час розгляду справи не був, а про існування постанови останній дізнався 17. 06. 2020, отримавши її копію поштовим відправленням та того ж дня уклав договір про надання правової допомоги, а вона, в свою чергу як захисник, зі змістом оскаржуваного судового рішення ознайомилась 23. 06. 2020.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Ковальчук О.В., які підтримали клопотання та апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, доводи клопотання та апеляційної скарги, апеляційний суд уважає, що клопотання захисника про поновлення строку апеляційного оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Із оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 не приймав участь у розгляді справи, крім того, копія постанови про адміністративне правопорушення надіслана ОСОБА_1 із порушенням, строку передбаченого ст. 285 КУпАП, що стверджується наявним у матеріалах справи супровідним листом від 25. 05. 2020 №308/3715/20.

Зазначені обставини, на переконання апеляційного суду, перешкодили захиснику своєчасно подати апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_1 на постанову суду від 13. 05. 2020, а тому, з метою недопущення порушення права ОСОБА_1 на доступ до правосуддя та захист, причини пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, визнаються поважними, у зв`язку із чим, клопотання про поновлення строку визнається обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, а строк поновленню.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 належним чином дотримані.

Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 6 розділу І Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затверджена спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09. 11. 2015 огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються наявними і дослідженими судом доказами.

Незважаючи на заперечення захисником вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина стверджується протоколом про адміністративне правопорушення від серії ДПР18 № 363698 від 10. 04. 2020, зміст якого відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 363698 від 10. 04. 2020, о 01 год. 35 хв. 10. 04. 2020 в м. Ужгороді по вул. Мукачівській, 4, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes Vito», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога в м. Ужгород, вул. Паризької Комуни, висновок №73 від 10. 04. 2020, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, стверджується висновком №73 від 10. 04. 2020 лікаря КНП Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медичних залежностей ОСОБА_4 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого ОСОБА_1 станом на 02 год. перебував в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння.

Цей висновок не суперечить вимогам як ст. 266 КУпАП, так і Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09. 11. 2015 № 1452/735.

Також, при прийнятті рішення, судом першої інстанції обґрунтовано взято до уваги належним чином завірену копію постанови серії ДПО18 № 760109 від 10. 04. 2020 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП та відеозапис із нагрудних камер працівників патрульної поліції.

При розгляді справи цим доказам суд дав належну оцінку, а тому твердження захисника Ковальчук О.В. в апеляційній скарзі про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, є необгрунтованими, а протокол про адміністративне правопорушення є неналежним доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. Всупереч цим доводам апеляційної скарги, наведені докази є допустимими, належними і достатніми для підтвердження висновків суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час розгляду справи апеляційним судом не здобуто будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що поліцейський роти 4 взводу 1 батальйону УПП в Закарпатській області Коба А.І. була упереджена при складанні протоколу, що в неї були підстави фальсифікувати такий. Тому, суд приходить до висновку, що вказаний

-4-

інспектор при виконанні своїх функціональних обов`язків діяла в межах наданих їй повноважень, протокол нею складено згідно вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07. 11. 2015 та згідно вимог ст. 256 КУпАП.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Доводи захисника Ковальчук О.В. про те, що ОСОБА_1 не вживає алкогольних напоїв та наркотичних речовин вже тривалий час та тієї ночі був вимушений сісти за кермо автомобіля через те, що його батько зазнав травмування, не підтверджені будь-якими доказами й спростовані доказами, які наявні в матеріалах справи, зокрема, відеозаписом з боді-камер поліцейських, згідно якого про такі обставини ОСОБА_1 в ході запровадження справи не заявляв, а про такі стало відомо лише з апеляційної скарги захисника. Більш того, жодних клопотань про виклик в якості свідка батька ОСОБА_1 , який за твердженням захисника може підтвердити вказані обставини, не заявлено.

Посилання захисника Ковальчук О.В. у апеляційній скарзі на те, що судом при прийнятті рішення допущено порушення вимог ст. 268 КУпАП апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки в постанові суду цим обставинам дана обґрунтована оцінка.

У зв`язку з чим, апеляційний суд враховує те, що у постанові суду першої інстанції при прийнятті рішення враховано, що ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про день і час розгляду справи, в судове засідання на 09-ту год. - 13. 05. 2020 не з`явився на розгляд справи без будь-якого повідомлення про причини неявки.

При таких даних, судом, з врахуванням граничних строків розгляду цієї категорії справ, було прийнято вірне рішення про розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до відповідальності, що не можна вважати порушенням вимог ст. 268 КУпАП.

При цьому, апеляційним судом враховується практика Європейського суду з прав людини, яка визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Європейський суд з прав людини у рішенні від 07. 07. 1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

До того ж розглядаючи справу під час відсутності порушника, суддя діяв у відповідності з вимогами ст. 245 КУпАП, адже завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є не тільки всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, а і своєчасне з`ясування таких обставин, а також запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності, що також є метою адміністративного стягнення згідно ст. 23 КУпАП, яке може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення адміністративного правопорушення.

При таких даних, судом було прийнято вірне рішення про розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до відповідальності, що не можна вважати порушенням вимог ст. 268 КУпАП.

-5-

В апеляційній скарзі захисника Ковальчук О.В. не наведено жодних доводів, які б свідчили про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП .

Обґрунтування вимог апеляційної скарги захисника Ковальчук О.В. щодо порушення місцевим судом законодавства при винесенні постанови щодо нього, яке полягало у не з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

Отже, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, і вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення не вбачається, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга захисника адвоката Ковальчук О.В. задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що стороною захисту не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі про витребування доказів, не заявлялось.

Керуючисьст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

клопотання захисника адвоката Ковальчук О.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити, поновити захиснику строк на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13. 05. 2020.

Апеляційну скаргу захисника адвоката Ковальчук О.В. залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13. 05. 2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: