П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" квітня 2020 р. м. Сокаль

Суддя Сокальського районного суду Львівської області Струс Т. В. при секретарі судового засідання Коваль Р.В., з участю прокурора Проць О. правопорушника ОСОБА_1 . ОСОБА_2

розглянувши матеріали справи, які надійшли Управління стратегічних розслідувань у Львівській області, Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце народження с. Войславичі, Сокальського району, Львівської області, місце проживання та місце реєстрації АДРЕСА_1 , працюючого слюсарем-механіком у ПП Грандес Тур,

за ч.2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи звільненим з посади молодшого інспектора відділу охорони ДУ «Сокальська виправна колонія №47», являючись відповідно до пункту «д» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до статті 172-6 КУпАП, суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин, подав декларацію (після звільнення) особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно із статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», особи які припинили діяльність, пов`яз ану з виконанням функцій держави або місцевого саврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини 1 статті 3 цього Закону, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до пункту 5 ч.1 ст.12 Закону України «Про запобігання корупції», Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти. Згідно ч.5 ст.12 Закону України «Про запобігання корупції» - нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів. Нормативно-правові акти Національного агентства після включення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів опубліковуються державною мовою в офіційних друкованих виданнях. Нормативно-правові акти Національного агентства, які пройшли державну реєстрацію, набирають чинності з дня офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими актами, але не раніше дня офіційного опублікування.

Відповідно до підпункту 3 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 10.06.2016 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 року за №959/29089, декларація суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`яз ану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 Закону, подається до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено таку діяльність. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Таким чином, ОСОБА_3 зобов`язаний був подати декларацію піяля звільнення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік до 00:00 год. 01.04.2019 року, оскільки відповідно до наказу «10/ ОС -18 від 29.01.2018 р.. ОСОБА_3 звільнений з посади молодшого інспектора відділу охорони ДУ «Сокальська виправнв колонія (№47)» 29.01.2018 р. у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію» ст..77 п.1 пп.4 ( у зв`язку з скороченням штатів або проведення організаційних заходів).

Однак, з даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, вбачається, що ОСОБА_3 подав таку декларацію лише 31.05.2019 року о 12:27 год., тобто несвоєчасно.

Поважні причини щодо несвоєчасного подання декларації (після звільнення) особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік у ОСОБА_3 - відсутні .

Місцем вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП, є ДУ «Сокальська виправна колонія №47», яка знаходиться за адресою: смт. Жвирка, Сокальський райн, Львівська область, оскільки ОСОБА_3 звільнений з посади молодшого інспектора відділу охорони ДУ «Сокальська виправна колонія «47»..

Таким чином, ОСОБА_3 , являючись, відповідно до підпункту «д» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», та примітки до статті 172-6 КУпАП, суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, а саме 31.05.2019 року о 12:27 год., подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію після звільнення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 та ч.2 ст.172-6 КУпАП визнав, просив не накладати на нього суворе адміністративне стягнення.

Прокурор в судовому засіданні вважав доведеною вину ОСОБА_3 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, просила визнати його винною та накласти на нього стягнення у виді штрафу.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Під час судового розгляду справи були досліджені письмові матеріали, а саме: протокол про адміністративне правопорушення № 144 від 11.03.2020 року; витяг з Єдиного державного реєстру декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування;; наказ №94/ос-17 від 19.10.2017 року; наказ №10/ОС-18 від 29.01.2018 року; які суд вважає належними та допустимими.

Відповідно до абз.2 п.1 ч.1 ст.255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ, тобто органи Національної поліції (статті 172-4 172-9 КУпАП).

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_3 , в порушення вимог ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, а саме 31.05.2019 року о 12:27 год., подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію після звільнення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення, враховується характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, характеризується з позитивної сторони, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, суд вважає, що ОСОБА_3 необхідно призначити стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

Оскільки ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та накладено стягнення, суд вважає за необхідне стягнути з останнього судовий збір у розмірі 420,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.172-6, 283-285, 287-289 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень 00 копійок в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 420, 40 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Сокальський районний суд львівської області протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Т. В. Струс