Справа № 405/5938/20
13 жовтня 2020 року Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі головуючої судді Лук`янової О.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Кропивницького відділу поліції ГУ НП в Кіровоградській області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , яка має на утриманні одну неповнолітню дитину, працюючої продавцем продовольчих товарів магазину «Наша Ряба» на Центральному ринку,
за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
22.09.2020 до відділу моніторингу Кропивницького відділу поліції ГУ НП в Кіровоградській області надійшла заява від ОСОБА_3 про те, що учениця 8-В класу НВО №26 м.Кропивницького ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на уроці 22.09.2020 близько 10:00 год. розпилила газовий балончик сльозогінної дії. Під час проведення перевірки було встановлено, що неповнолітня ОСОБА_4 напередодні знайшла балончик з вуглекислим газом, який вирішила принести до школи та показати одноліткам. На другому уроці вона показала балончик однокласниці та вирішила розпили ним на уроці. Відразу після цього діти з її класу почали скаржитися на самопочуття та вчитель викликав швидку допомогу й повідомив до поліції. При опитуванні неповнолітньої ОСОБА_4 остання пояснила, що не думала, що її вчинок призведе до таких наслідків. З неповнолітньою було проведено бесіду щодо її поведінки, а у відношенні матері неповнолітньої ОСОБА_4 ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 656351 від 24.09.2020 за не виконання останньою своїх батьківських обов`язків по відношенні до дочки, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.184 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання з`явилась, їй було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, вину у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, вказаних в протоколі, визнала та суду пояснила, що її дочка ОСОБА_4 перейшла до класу, де вже був сформований колектив та адаптуватися там не змогла, дійсно дочка розпилила балончик на уроці, однак не подумала про наслідки, не думала, що дітям стане погано. Вона, як мати, провела з дочкою бесіду, ОСОБА_4 перепросила дітей класу, вчителя та батьків за свій вчинок, належні висновки зробила, дуже шкодує про те, що накоїла. Наразі дочку вона перевела до іншої школи.
Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо, так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про винність ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП, що підтверджується наступними доказами: довідкою інспектора Кропивницького ВП ГУ НП в Кіровоградській області від 24.09.2020 «Про результати проведеної перевірки за заявою гр.. ОСОБА_3 » (а.п. 2), письмовими поясненнями свідків (а.п. 4-9, 11), рапортом чергового Кропивницького ВП ГУ НП в Кіровоградській області від 22.09.2020 (а.п. 13), письмовими поясненнями неповнолітньої ОСОБА_4 (а.п. 3), поясненнями самої ОСОБА_1 , наданими в судовому засіданні під час розгляду справи судом по суті.
Вказані докази є належними і допустимими та на їх основі у визначеному законом порядку в повній мірі встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та винність ОСОБА_1 у його вчиненні.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Частиною 1 статті 184 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів дитини.
Об`єктивна сторона правопорушення виражається, зокрема, в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей (формальний склад).
Суб`єкт цього адміністративного правопорушення - фізичні осудні особи - батьки, або особи, що їх замінюють.
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.
При цьому, суд звертає увагу на те, що чинне законодавство України не містить єдиного визначення поняття «неповнолітні». Одна група нормативно-правових актів (Сімейний кодекс України, Цивільний кодекс України) поняття «малолітній» та «неповнолітній» співвідносять, як частини цілого, яким є поняття «дитина». Тобто поняття «дитина» включає дві складові: «малолітній» та «неповнолітній», які є окремими самостійними групами.
Статтею 6 СК України визначено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.
Інша група нормативно-правових актів (Кримінальний кодекс України, Кримінальний процесуальний кодекс України) неповнолітній включає всю вікову протяжність, до 18 років, а малолітній (малолітня особа) відноситься до неповнолітнього, з 14 років. Тобто малолітній та неповнолітній співвідносяться між собою як частина й ціле, а термін «дитина» не використовується.
Так, сукупний аналіз вказаних вище нормативно-правових актів в співвідношенні із завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо охорони прав і свобод громадян, свідчить про те, що термін «неповнолітні діти», який використовується у статті 184 КУпАП охоплює коло осіб, які не досягли повноліття, тобто яким не виповнилося 18 років, права і свободи яких перебувають під особливою охороною держави.
Враховуючи викладене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме: ухилення матері від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своєї неповнолітньої дочки.
Мірою відповідальності, яка застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами є адміністративне стягнення (ст. 23 КУпАП).
При цьому, враховуючи те, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення хоча й за своїм змістом є протиправною, винною дією, але охоронюваним правам та інтересам дитини значної шкоди завдано не було, відповідно до довідки інспектора Кропивницького ВП ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП не притягувалась, усвідомлює допущене порушення та необхідність приділяти дитині більше часу, на підставі чого суд приходить до висновку, що дане правопорушення є малозначним.
Відповідно до положень ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Згідно зі ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову, зокрема, про закриття справи, яка виноситься, крім іншого, при оголошенні усного зауваження.
За таких обставин, суд вважає за можливе у відповідності з вимогами ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, закривши на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП провадження у даній справі.
Керуючись ст. ст. 22, 283, 284, 287 КУпАП, суд -
звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення.
Оголосити ОСОБА_1 усне зауваження.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП - закрити.
Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови без змін, чи зміні постанови.

Суддя Олена Вікторівна Лук`янова