Провадження № 3/592/2046/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Косолап Марина Миколаївна, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Сумського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Супрунівка Білопільського району Сумської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої в кафе «Друге Дихання» продавцем, за статтею 44 - 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и в:

Відповідно до Протоколу про адміністративне правопорушення від 14.07.2020 Серія АПР18 659250 за статтею 44 - 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 ставиться за провину те, що 14.07.2020 о 23:30 год. перебуваючи в кафе «Друге Дихання» за адресою: м. Суми, проспект Курський, 121, не припинила роботу закладу та здійснювала торгівлю, чим порушила підпункт 16 пункту 3 постанови КМУ № 588 від 08.07.2020 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що її знайома попросила її підмінити та побути в кафе до його закриття. Вона сиділа чекала на чоловіка. Не прослідкувала за часом та не зачинила кафе. Зазначила, що в кафе нікого не було, вона нікого не обслуговувала. Вказувала, що власником кафе є ОСОБА_2 , але її прізвище вона не пам`ятає.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши надані докази, суд дійшов наступного висновку.

У розумінні статей 8, 256, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд судом справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи-правопорушника та в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення. За наслідком розгляду протоколу суд має право прийняти одне із рішень, передбачених статтею 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частина друга статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Стаття 44 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Зазначена норма є бланкетною.

Відповідно до протоколу ОСОБА_1 ставиться за провину порушення вимог «підпункту 16 пункту 3 постанови КМУ № 588 від 08.07.2020 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Постановою КМУ від 08.07.2020 № 588 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 р. № 392» (далі Постанова № 588) внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 р. № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» - із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 25 червня 2020 р. № 522, однак зазначена постанова не має підпункту 16 пункту 3 та не містить покладення обов`язку припинення роботи закладів.

Будь-яких доказів того, що безпосередньо ОСОБА_1 є працівником закладу чи суб`єктом господарювання, який здійснює свою діяльність за адресою: АДРЕСА_2 до протоколу не долучено.

З урахуванням положень частини 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами статей 213, 221 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є лише розгляд справи.

За містом статей 279, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення. Суддя не має права у постанові за наслідками розгляду вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення Серія АПР18 № 659250 від 14.07.2020 не може бути допустимим доказом у справі та не може бути прийнятий судом.

Відповідно до вимог статті 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь.

З огляду на досліджені судом докази слід дійти висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 44-3 КУпАП не може бути визнана доведеною, оскільки відсутні належні та допустимі докази, які б «поза розумним сумнівом» вказували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції статті 44-3 КУпАП за обставинами викладеними у протоколі.

За наведених обставин на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження по справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення за статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись статтею 44 - 3, пунктом 1 частини 1 статті 247, пунктом 3 частини 1 статті 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за статтею 44 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Суддя М.М. Косолап