Справа № 944/3400/20
Провадження №3/944/2449/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.10.2020 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Поворозник Д.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 20 липня 2020 року серії ДПР18 № 419332 ОСОБА_1 20 липня 2020 року о 16 год 16 хв по вул. Лісна в с. Паланки Яворівського району Львівської області керував автомобілем марки «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибув, однак подав до суду письмові пояснення, в яких зазначає, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнає, з огляду на таке. 20 липня 2020 року він дійсно перебував в стані алкогольного сп`яніння, однак транспортним засобом того дня не керував. Коли патрульні прибули до місця його проживання, він перебував в сільському магазині, а його автомобіль стояв біля будинку на території подвір`я. Повернувшись з магазину, він побачив біля свого подвір`я патрульних, які стверджували, що він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння. Стан сп`яніння він не заперечував, проте повідомив що автомобілем не керував, а йшов пішки з магазину, однак його пояснення інспектори проігнорували. Підстав для проведення огляду не було, оскільки він був пішоходом та нічого не порушував, разом з тим стан сп`яніння не заперечував. Також вказав, що поліцейські без будь-яких правових підстав та з порушенням вимог затримали його і доставили у відділ поліції, де склали протокол про адміністративне правопорушення.

В судове засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Шмигун В.О. прибув, просив закрити провадження у справі, у зв`язку з тим, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Додатково вказав, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом на час складення протоколу про адміністративне правопорушення. Факт керування ОСОБА_1 у вказаний час транспортним засобом не підтверджується, а навпаки спростовується, також відеозаписом, доданим до протоколу, та показаннями свідків.

Допитаний в судовому засіданні за клопотанням захисника свідок ОСОБА_2 , який є тестем ОСОБА_1 і проживає з ним в одному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , ствердив, що ОСОБА_1 приїхав 20 липня 2020 року додому після обіду, приблизно з 14 год 00 хв, залишив автомобіль на подвір`ї біля будинку. В той час він порався по господарству, де перебував зять не бачив. Приблизно о 16 год 00 хв до його дому під`їхали поліцейські, запитали чия машина припаркована на подвір`ї, чи тут проживає ОСОБА_1 і де він зараз перебуває. Він пояснив, що машина належить ОСОБА_1 , зять приїхав раніше, де зараз перебуває йому не відомо. Також свідок ствердив, що на час прибуття поліцейських ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, автомобіль марки «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , на той час перебував на подвір`ї.

Заслухавши пояснення захисника, свідка, дослідивши матеріали справи, ком пакт-диски з відеозаписом події, суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа), розглядаючи та вирішуючи справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю./

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Як описано вище, в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2000 року № 1306, яким передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає (у спірному випадку) в ухиленні особи, яка керує транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Отже, доказуванню підлягає: факт керування особою транспортним засобом; наявність обґрунтованих підстав вважати, що така особа перебуває у стані сп`яніння; факт відмови цієї особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. При цьому, для притягнення до відповідальності, передбаченої ст. 130 КУпАП, необхідне підтвердження належними, допустимими і достатніми доказами всіх зазначених обставин у їх одночасній сукупності.

Відповідно до визначень, наданих у ст. 5 Закону України «Про дорожній рух та його безпеку», дорожній рух це процес руху по дорогах та інших місцях, де це не заборонено даним Законом, транспортних засобів та учасників дорожнього руху і пов`язаних з ним суспільних відносин; керування транспортним засобом це вплив на органи керування транспортного засобу, що призводить до зміни його положення, напрямку та швидкості руху.

Також відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Однак в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 20 липня 2020 року о 16 год 16 хв автомобілем марки «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , як про це зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Посилання на пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які вказані свідками у протоколі про адміністративне правопорушення, суд не бере до уваги, оскільки вони стосуються лише факту відмови ОСОБА_1 проходити огляд на стан сп`яніння, однак не підтверджують факт керування ним транспортним засобом.

Також суд не бере до уваги пояснення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також ще однієї особи, щодо якої не вказано будь-яких ідентифікуючих відомостей, письмові пояснення яких долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, зважаючи на таке.

В цих поясненнях вказано, зокрема, що зазначені особи рухались за автомобілем марки «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , водій якого, на їх думку, керував транспортним засобом неадекватно, самостійно зупинили його, викликали поліцію і під час спілкування з водієм вказаного автомобіля побачили очевидна ознаки його перебування у сталі алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечіткий погляд). Однак з таких пояснень неможливо встановити, хто саме керував транспортним засобом та на підставі чого патрульні встановити, що це був саме ОСОБА_1 . З цього приводу до протоколу додано письмові пояснення особи, щодо якої не вказано будь-яких анкетних даних, в цьому поясненні не вказано, де відбувались події, описані в ньому, саме пояснення написане не на спеціальному бланку (як пояснення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ), а на звичайному аркуші паперу, і датоване 19 липня 2020 року, тобто не в день складення протоколу. Також суд зазначає, що дані пояснення в будь-якому випадку не можуть бути належним доказом факту перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, оскільки дана обставина, може бути підтверджена лише відповідним висновком медичного огляду чи даними спеціального технічного засобу.

Крім того, на чотирьох компакт-дисках із відеозаписами з нагрудних камер патрульних, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення та оглянуті судом, також відсутній запис керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаний в протоколі час, а навпаки, відеозаписами підтверджуються пояснення останнього про те, що працівники поліції не зупиняли його в момент керування автомобілем. Також на цих записах відображено, що поліцейські прибули до будинковолодіння, в якому проживає ОСОБА_1 , спілкувались з його тестем ОСОБА_2 , в той час автомобіль перебував на подвір`ї, а сам ОСОБА_1 згодом підійшов до подвір`я пішки, вказав, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння (вживав спиртне в магазині), однак автомобілем не керував. Крім того, на цих відеозаписах відображено факт затримання ОСОБА_1 поліцейськими, доставлення його в приміщення органу поліції, а також події, які відбувались в цьому приміщенні, зокрема, відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та складення протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому, суд звертає увагу, що ОСОБА_1 не заперечував факту перебування в стані алкогольного сп`яніння, однак неодноразово стверджував, що не керував транспортним засобом в такому стані.

Дослідивши та оцінивши відомості протоколу про адміністративне правопорушення і доданих до нього матеріалів (письмові пояснення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ще однієї невстановленої особи, компакт-диски із відеозаписами з нагрудних камер патрульних), письмові пояснення ОСОБА_1 , пояснення його захисника та показання свідка ОСОБА_2 , суд дійшов висновку про недоведеність того факту, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в зазначений в протоколі час та в зазначеному місці з ознаками алкогольного сп`яніння.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 , як встановлено в судовому засіданні, не керував транспортним засобом, а відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння особи, яка не керувала транспортним засобом, не тягне за собою відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 слід закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст.247, ст. ст. 283, 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя Д.Б. Поворозник