СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/5097/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2020 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Миколаєць І.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли від Святошинського УП ГУНП в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ідентифікаційний код невідомий, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , громадянина України, за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 254871 від 12.07.2020 року, ОСОБА_1 12.07.2020 року о 11.00 годині в м. Києві по вул. Ірпінська, 3а знаходився на своєму робочому місці, здійснюючи прийом вторсировини, без засобів індивідуального захисту в порушення правил карантину, що передбачені постановою КМУ №211 від 12.03.2020 року, чим вчинив правопорушення передбачене ст. 44-3 КУпАП.

На розгляд адміністративної справи ОСОБА_1 не з`явився, для забезпечення доступу до правосуддя та можливості реалізувати своє право на захист повідомлялася.

Суд вжив всіх заходів для повідомлення повідомлення ОСОБА_1 з дотриманням ст. 268 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнов проти України", відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Законом України №530-IX від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання винекненню і поширенню воронавірусної хвороби (covid-19)» внесені зміни до КУпАП, який доповнено ст. 44-3 - Порушення правил щодо карантину людей.

Відповідно до ст. 44-3 КУпАП, передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно Постанови Кабінету України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS- CoV-2», на усій території України з 12 березня 2020 року встановлено карантин.

Дію карантину, встановленого цією Постановою, продовжено на всій території України згідно з Постановами КМ № 392 від 20.05.2020, № 500 від 17.06.2020.

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 392 від 20.05.2020 установлено, зокрема, що Головним державним санітарним лікарем України розробляються та затверджуються протиепідемічні заходи, які визначають особливості провадження діяльності суб`єктами господарювання на період карантину.

Відповідно п. 7 Тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчими (окрім ринків) та непродовольчих товарів на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) , затверджених Постановою Головного державного санітарного лікаря України від 09.05.2020 № 17, працівники закладів торгівлі, в тому числі, які видають замовлення та здійснюють розрахунок повинні бути одягненні в медичну маску або респіратор та одноразові рукавички (ЗІЗ).

Відповідно ст.41 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року, особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №254871 від 12.07.2020, рапорт дільничного офіцера поліції, письмові пояснення ОСОБА_1 , фото, на якому зафіксовано ОСОБА_1 на робочому місці без медичної захичної маски, оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд доходить наступних висновків.

Суддею об`єктивно встановлено, що ОСОБА_1 перебував на робочому місці під час виконання трудових обов`язків у закладі прийому вторсировини без засобів індивідуального захисту.

Приймаючи до увага характер правопорушення та особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд дійшов висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» - у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 грн. 40 коп., який також підлягає стягненню з правопорушника на користь держави.

Керуючись ст. ст. 44-3, 251,252. 268.283-285. КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» ,суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ідентифікаційний код невідомий, місце реєстрації: АДРЕСА_1 місце проживання: АДРЕСА_2 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 17 000 гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ідентифікаційний код невідомий, місце реєстрації: АДРЕСА_1 місце проживання: АДРЕСА_2 Асудовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп. на користь держави.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання три місяці з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом десяти днів.

Суддя: І.Ю. Миколаєць