П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2020 року м. Черкаси

Суддя Черкаського районного суду Черкаської області Миколаєнко Т.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області відносно гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , приватного підприємця, про притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП,-

в с т а н о в и л а:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 517099 від 05 липня 2020 року: "04 липня 2020 року близько 23 години 20 хвилин гр. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: с. Дубіївка, вул. Богдана Хмельницького, 29, кафе-бар «Уют», будучи продавцем та власником даного закладу, не забезпечила дотримання відвідувачами карантинних обмежень, а саме: сидіти за одним столом не більше чотирьох осіб та відстань між столами 1,5 м., чим порушила п.п. 6 п. 3 постанови КМУ № 392 від 20.05.2020, чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП».

Перед початком судового розгляду справи гр. ОСОБА_1 було роз`яснено права відповідно до вимог статті 268 КУпАП, а також положення статті 63 Конституції України.

У судовому засіданні гр. ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, не визнала у повному обсязі, заперечила обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, та пояснила, що 04 липня 2020 року на літньому майданчику кафе-бару «Уют» відпочивало 2 компанії: одна із них складалася із 8-ми осіб, яких вона розмістила за 4-ма столами, по 2 особи за кожним столом, а інша із 4-х осіб, які сиділи за одним столом. Щодо останньої компанії, вказала, що замовлення вона приймала саме у 4-х осіб, стіл накривала та 4 персони та обслуговувала саме 4-х людей, але коли вийшла для того, щоб розрахувати останніх, саме у той момент, коли до кафе-бару зайшли працівники поліції, побачила, що за вказаним столом сиділо уже 5 осіб. Звідки узявся там ще 1 хлопець і коли він до них приєднався, їй не відомо. Наголосила, що літній майданчик перебував поза межами її постійного контролю, так як вона в цей час знаходилася у приміщенні кафе.

Свідок ОСОБА_2 - голова Дубіївської сільської ради Черкаського району Черкаської області, який і повідомив працівників поліції про недотримання гр. ОСОБА_1 карантинних обмежень та письмові пояснення якого містяться в матеріалах справи, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився повторно, про причини неявки суд не повідомив. За вказаних обставин суд вважає можливим провести розгляд справи за наявними у ній доказами.

Заслухавши пояснення гр. ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У протоколі про адміністративне правопорушення, зміст якого передбачений ст. 256 КУпАП, обов`язково має бути зазначено: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Указані вимоги щодо складання протоколів про адміністративні правопорушення викладено у ІІ Розділі Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 06 листопада 2015 року.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

ОСОБА_3 испозицією ст. 44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Тобто, ст. 44-3 КУпАП є бланкетною нормою та відсилає до інших актів законодавства, зокрема, до Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», інших актів законодавства, рішень органів місцевого самоврядування, якими встановлені конкретні правила з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Тому, для настання відповідальності за цією статтею слід чітко встановити, які ж саме правила і норми з питань боротьби з інфекційними хворобами були порушені і це обов`язково має бути зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Так, у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 517099 від 05 липня 2020 року вказано, що гр. ОСОБА_1 : «не забезпечила дотримання відвідувачами карантинних обмежень, а саме: сидіти за одним столом не більше чотирьох осіб та відстань між столами 1,5 м.». Водночас, суд констатує, що у ньому не зазначено відомостей про те, скільки саме осіб сиділи за одним столом, не вказано їхні прізвища, не наведено даних про дистанцію між ними, а також не зазначено відстань між столами.

До того ж, працівником поліції, який склав даний протокол, не вказано свідків вчинення гр. ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення, а також потерпілих, які б могли підтвердити чи спростувати обставини, наведені в протоколі, хоча з матеріалів справи вбачається, що такі особи є.

Відтак,грубі порушення складання протоколу про адміністративне правопорушення не дають підстав вважати його належним та допустим доказом.

Рапорти працівників поліції також не можуть слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, наведеною у постанові від 20 травня 2020 року у справі № 524/5741/16-а (адміністративне провадження № К/9901/33786/18).

Будь-яких інших належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення гр. ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, суду не надано.

Враховуючи наведене, суд позбавлений можливості встановити фактичні обставини правопорушення, що ставляться в провину гр. ОСОБА_1 .

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин: відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, оскільки судом не встановлена наявність в діях гр. ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, прихожу до висновку про необхідність закриття провадження по справі на підставі положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя -

у х в а л и л а:

Провадження у справі про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана до судової палати у кримінальних справах Черкаського апеляційного суду через Черкаський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня ухвалення постанови.

Суддя: Т. А. Миколаєнко