Справа № 203/2834/20
Провадження № 3/0203/1920/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2020 року у місті Дніпрі суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Ханієва Ф.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

05 серпня 2020 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 100986 від 17.07.2020 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судове засідання ОСОБА_1 втретє не з`явився, хоча повідомлявся судом про час, дату та місце розгляду справи належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Наслідком і логічним закінченням розгляду справи про адміністративне правопорушення у суді є прийняття судом однієї з передбачених ст. 284 КУпАП постанов, зокрема й постанови про накладення адміністративного стягнення, метою якого є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, у разі визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

Однією з особливостей, які необхідно враховувати при накладенні адміністративного стягнення, є строки його накладення.

Так, ч. 2 ст. 38 КУпАП визначено, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Таким чином, суд повинен розглянути справу про адміністративне правопорушення у встановлений ч. 1 ст. 277 КУпАП строк, прийняти одну з передбачених ст. 284 КУпАП постанов, а в разі визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення накласти адміністративне стягнення за умови майбутнього досягнення мети адміністративного стягнення.

Згідно з положеннями ст. 9 Конституції України та ст. 17, ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 своїм особистим підписом засвідчив факт обізнаності щодо складання відносно нього протоколу, дати та часу розгляду адміністративної справи в суді, ознайомлення з його змістом та підтвердив правильність зазначеної в протоколі адреси його проживання. Крім того, в матеріалах справи містяться докази належного його повідомлення про час, дату та місце розгляду справи.

З огляду на викладене, суд зазначає, що ОСОБА_1 , знаючи про наявність стосовно нього справи про адміністративне правопорушення, про що свідчить його особистий підпис в протоколі про адміністративне правопорушення від 17.07.2020 року серія ДПР18 № 100986, та розписці про повідомлення про час, дату та місце розгляду справи. Так, за відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, не визнав та пояснив, що не мав часу, треба було їхати, ознак наркотичного сп`яніння не мав, огляд проводився невірно. Вказані пояснення ОСОБА_1 підписав власноруч, про що свідчить його особистий підпис.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, доходить наступних висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що водій ОСОБА_1 17.07.2020 року о 04:00 годині у Центральному районі м. Дніпра по вул. Юрія Савченка, 46/1, керував транспортним засобом ВАЗ 21150, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей не реагували на світло. Водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, що вчинено повторно протягом року. Тим самим він порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Суд, зазначає, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 17.06.2020 року № 720-IX були внесені зміни до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VIII (далі Закон № 2617-VIII), відповідно до яких із Закону № 2617-VIII вилучені положення, які змінювали статтю 130 КУпАП та включали до КК України статтю 286-1. Таким чином, з 03 липня 2020 року стаття 130 КУпАП підлягає застосуванню в редакції, що діяла до набрання чинності Законом № 2617-VIII, а стаття 286-1 КК України виключена.

Тобто, 03 липня 2020 року положення Закону України № 2617-VIІІ від 22.11.2018 року та Закону України № 321-ІХ від 03.12.2019 року були декриміналізовані Законом № 720-IX від 17 червня 2020 року з одночасним повторним запровадженням адміністративної відповідальності за їх вчинення.

Так, диспозицією ч. 1, ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, тобто в тому числі відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду, зокрема, на стан наркотичного сп`яніння.

Бланкетна диспозиція статті КУпАП називає правопорушення, а ознаки його складу можуть бути визначені тільки шляхом звернення до законів або інших нормативних актів.

Так, пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (в редакції, чинній на момент вчинення адміністративного правопорушення) передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У ході судового розгляду матеріалів справи про адміністративні правопорушення судом було встановлено, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфікуються за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП підтверджується наступними доказами, що наявні в матеріалах справи:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 100986 від 17.07.2020 року, з якого вбачається, що 17.07.2020 року о 04:00 годині у Центральному районі м. Дніпра по вул. Юрія Савченка, 46/1, керував транспортним засобом ВАЗ 21150, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей не реагували на світло. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, що вчинено повторно протягом року. Тим самим він порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та ч. 2 ст. 130 КУпАП;

- поясненнями двох свідків: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який пояснив, що 17.07.2020 року водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який керував транспортним засобом ВАЗ 21150, державний номерний знак НОМЕР_1 , в його присутності відмовився пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі у лікаря нарколога; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який пояснив, що 17.07.2020 року водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який керував транспортним засобом ВАЗ 21150, державний номерний знак НОМЕР_1 , в його присутності відмовився пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі у лікаря нарколога;

- рапортом інспектора взводу 2 роти 2 батальйону 1 УПП в Дніпропетровській області ДПП лейтенанта поліції Петровим К. від 17.07.2020 року, відповідно до якого патрульним екіпажем Легіон 222, 17.07.2020 року о 04:00 годині у Центральному районі м. Дніпра по вул. Юрія Савченка, 46/1, був зупинений транспортний засіб ВАЗ 21150, державний номерний знак НОМЕР_1 за порушення Правил дорожнього руху, у водія якого, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей розширені та слабо реагують на світло, поведінка не відповідає обстановці; водієві було запропоновано пройти медичний огляд у лікаря нарколога, проте водій відмовився в присутності двох понятих;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.07.2020 року, відповідно до якого огляд проводився поліцейським, за результатами якого виявлені ознаки сп`яніння: зіниці очей розширені, слабо реагують на світло, поведінка не відповідає обстановці;

- диском з відеозаписом з нагрудного відеореєстратора інспектора Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, на якому зафіксовані обставини зупинки водія, спілкування з ним та його відмова в присутності двох свідків від проходження медичного огляду у лікаря нарколога на стан наркотичного сп`яніння;

- постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, справа № 204/3401/20, провадження № 3/204/2114/20, від 16.06.2020 року (суддя Черкез Д.Л.), за якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 10 200,00 грн, стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн;

- карткою обліку адміністративного правопорушення від 19.05.2020 року щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , транспортний засіб ВАЗ21150, номерний знак НОМЕР_1 , відповідно до якої водій вчинив порушення, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Так, суд зазначає, що у відповідності до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КУпАП, адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно з пунктом 27 Постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 6 ст. 266 КУпАП, направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1, п. 2, п. 4, п. 6, п. 7 розділу І, п. 8, п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735 (в редакції, чинній на момент вчинення адміністративного правопорушення), ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 1, п. 2, п. 3, п. 4 Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 (в редакції, чинній на момент вчинення адміністративного правопорушення), порядок визначає процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), і проведення такого огляду.

Огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння є обов`язковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку № 1103, пункт 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення матеріалів № 1395).

Також суд бере до уваги те, що відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ, Суд) від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України», Суд вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Суд, керуючись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», зазначає, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, зокрема, винуватість ОСОБА_1 поза розумним сумнівом доводиться обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, рапортом, зафіксованою подією технічними засобами (DVD-диском) та іншими матеріалами справи в їх сукупності. Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Суд, аналізуючи докази по справі з точки зору їх належності, допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, доведеною повністю.

За загальними правилами накладення стягнення за адміністративне правопорушення, встановленими ст. 33 КУпАП, стягнення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України (ч. 1 ст. 33 КУпАП). При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З урахуванням обставин справи та особи правопорушника, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 20 400,00 грн (двадцять тисяч чотириста гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою, на яку накладено таке стягнення в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 420,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 33-36, ч. 2 ст. 130, ст. ст. 221, 245, 276-280, 283-287 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 400,00 грн (двадцять тисяч чотириста гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ф.М. Ханієва