ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілої Ванюкової Т.О. на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2019 року, якою провадження у справі про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2019 року ОСОБА_1 09 вересня 2019 року приблизно о 10.00 год., знаходячись у громадському місці біля буд. АДРЕСА_2 , штовхнув та облив водою ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок і спокій громадян. Своїми діями ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду першої інстанції скасувати, визнати ОСОБА_1 винуватим за ст.173 КУпАП та закрити провадження у зв`язку з закінченням строків притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Обґрунтовуючи поважність пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що справу розглянуто за її відсутності, її не було повідомлено про дату та час розгляду справи та копію оскаржуваної постанови вона отримала 28 лютого 2020 року.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги зазначає, що судом було порушено її права, оскільки суд розглянув справу за її відсутності. Вказує, що встановлені судом фактичні обставини не відповідають обставинам, встановленим у постанові по справі 932/14124/19.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явилась, була повідомлена про час, місце та дату розгляду справи належним чином, клопотань від неї про перенесення справи до суду не надходило, а тому у відповідності до ст. 294 КУпАП розгляд справи проведено без вказаної особи.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи та заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов наступного висновку.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 04 грудня 2019 року. З матеріалів слідує, що справу було розглянуто за відсутності ОСОБА_2 , копію оскаржуваної постанови ОСОБА_2 отримала 28 лютого 2020 року, апеляційна скарга останньою подана до відділення Укрпошти 10 березня 2020 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. Разом з тим, враховуючи, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_2 отримала 28 лютого 2020 року, а також вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 269 КУпАП потерпілий має право знайомитися з матеріалами справи, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися правовою допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, оскаржувати постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції були виконані належним чином.

В матеріалах справи наявні судові повістки про виклик потерпілої ОСОБА_2 у судові засіданні, крім того наявна розписка останньої про її повідомлення про дату та час розгляду справи, що свідчить про можливість останньої реалізувати свої права, надані ст. 269 КУпАП, під час розгляду справи та про необгрунтованість доводів ОСОБА_2 про порушення її права на захист, а саме те, що суд першої інстанції розглянув справу про адміністративне правопорушення за її відсутності.

Згідно ст. 173 КУпАП дрібне хуліганство - це нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. При цьому такі дії мають вчинятися безпричинно, з неповаги до громадського порядку і спокою громадян.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

При цьому такі дії мають вчинятися безпричинно, з неповаги до громадського порядку і спокою громадян.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, оскільки в ході апеляційного перегляду справи не встановлено обставин, які б спростовували вказані висновки суду.

Як слідує з наявних у матеріалах справи заяв ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на протязі тривалого часу між ними та ОСОБА_2 склалися неприязні відносини, між ними періодично виникають конфлікти та ОСОБА_1 неодноразово звертався до різних правоохоронних органів щодо неправомірних дій та агресивної поведінки ОСОБА_2 як щодо нього, так і щодо членів його родини.

Крім того, відповідно до долученої до апеляційної скарги копії постанови по справі №932/14129/19, яка 28 грудня 2019 року набрала законної сили та в апеляційному порядку не переглядалась, ОСОБА_4 у судовому засіданні суду першої інстанції вказував, що з ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , котрі є його сусідами, на протязі тривалого часу склалися неприязні відносини, що періодично призводить до конфліктів між ними.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів суд апеляційної інстанції не вбачає.

Вказані обставини свідчать, що дії ОСОБА_1 викликані особистими неприязними відносинами між ним та ОСОБА_2 і ОСОБА_4 та були спрямовані проти них особисто, а не на порушення громадського порядку та спокою громадян.

Про дане свідчить і та обставина, що протоколи про адміністративне правопорушення були складені не лише на ОСОБА_1 , а й на ОСОБА_4 .

Крім того, в матеріалах справи відсутні та судом під час апеляційного перегляду не встановлено даних про те, що дії ОСОБА_1 в ході конфлікту були вчинені саме з неповаги до громадського порядку і спокою громадян, безпричинно. Також не зазначено, в чому ці наслідки були виражені та яким чином було порушено громадський порядок і спокій громадян, їх тривалість і створення певних перешкод у звичайному житті громадян.

Інших об`єктивних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 дрібного хуліганства, матеріали справи та апеляційна скарга не містять.

Враховуючи наведене, обставини правопорушення, як вони викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та оскаржуваній постанові, приходжу до висновку, що суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно з`ясував всі обставини справи та прийняв законне та обгрунтоване рішення, а тому доводи апеляційної скарги є безпідставними.

При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно встановив відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити потерпілій ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2019 року.

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2019 року про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот