Провадження № 3/761/7096/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року

Суддя Шевченківського районного суду м. Києва Хардіна О.П., за участю прокурора - Прокопова О.Е., особи стосовно якої складено протокол ОСОБА_1 ,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Канів Черкаської області, громадянки України, працюючої на посаді провідного фахівця відділу діловодства Управління документообігу та інформаційних технологій в Державній службі України з безпеки на транспорті, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 09.09.2020 року ОСОБА_1 , обіймаючи помаду провідного фахівця відділу діловодства Управління документообігу та інформаційних технологій Державної служби України з безпеки на транспорті, згідно п.п. «и» п. 1 ч.1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції» будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення пов`язані з корупцією, в порушення ч.2 ст. 45 ЗУ №1700-VII, не вчасно 06.08.2020 року о 12.23 без поважних причин подала декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави, за 2018 рік, яка подається до 01.04.2019 року, на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 наказом №1361-К від 02.07.2018 року Державної служби України з безпеки на транспорті, призначена на посаду провідного фахівця відділу діловодства Управління документообігу та інформаційних технологій з 04.07.2018 року.

Наказом від 23.10.2018 року №2368-К «Про звільнення ОСОБА_1 », звільнено останню із посади провідного фахівця відділу діловодства Управління документообігу та інформаційних технологій, із займаної посади 05.11.2018 року, за власним бажанням, відповідно до ст. 38 КЗпП України.

У своїх поясненнях ОСОБА_1 зазначає, що про факт часткової обізнаності нею із вимогами Закону свідчить про те, що нею подавалась до НАЗК декларації кандидата на посаду до Укртранспортбезпеки та за місцем роботи письмово ознайомлювали її із вимогами Закону. 05.11.2018 року її було звільнено із вказаної посади за власним бажанням, відповідно трудову книжку вона отримала у день звільнення. Декларацію перед звільненням, у встановлений законодавством термін не пізніше 20 робочих днів після звільнення вона подала у день звільнення 05.11.2018 року. Декларацію після звільнення за 2018 рік, яку потрібно було подати до 01.04.2019 року, вона подала 06.08.2020 року, оскільки раніше вона не працювала в державних установах та організаціях, тому уважала, що їй не потрібно подавати декларацію після звільнення у 2019 році. Також про необхідність подання декларації після звільнення її ніхто не повідомляв.

Згідно протоколу датою вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є дата несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації після звільнення особи, яка припинила діяльність у 2018 році, пов`язану з виконанням функцій держави, тобто 06.08.2020 року.

Фактичним моментом виявлення вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, слід вважати дату та час складання протоколу про адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією.

ОСОБА_1 не заперечував обставини, викладені у протоколі, вказала, що вона дійсно несвоєчасно 06.08.2020 року подала декларацію після звільнення за 2018 рік, оскільки вона не була обізнана про необхідність подання декларації після звільнення.

Під час судового розгляду справи прокурор вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про відсутність в діях особи складу вказаного адміністративного правопорушення з таких підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи, протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягується до відповідальності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення.

Дії особи, поведінка якої є предметом дослідження, у кожному випадку потрібно оцінювати у контексті положень ст. 9 КУпАП, де закріплено поняття адміністративного правопорушення, яке визначається як протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, вчинена суб`єктом правопорушення, і за яку передбачено адміністративну відповідальність. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Частина1 статті 172-6 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, і об`єктивна сторона адміністративного правопорушення передбачає вчинення активних дій, пов`язаних з поданням такої декларації. Про вчинення активних дій у виді несвоєчасного подання декларації складено також протокол про адміністративне правопорушення.

Так, відповідно до абз. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання корупції" суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону, виконувати інші вимоги щодо судового контролю.

Згідно з частиною 2 пункту 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції" суб`єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є зокрема: в) державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Згідно підпункту «и» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону №1700-VII суб`єктами, на яких поширюється дія цього закону, є посадові особи та службові особи інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим. Із зайняттям вказаної посади пов`язують віднесення ОСОБА_1 до суб`єктів відповідальності за адміністративним правопорушенням, пов`язаним з корупцією.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 09.09.2020 року ОСОБА_1 працювала на посаді провідного фахівця відділу діловодства Управління документообігу та інформаційних технологій в Державній службі України з безпеки на транспорті, з вказаної почади була звільнена.

Проте матеріалами справи про адміністративне правопорушення не підтверджено, що ОСОБА_1 , яка перебувала на посаді провідного фахівця відділу діловодства Управління документообігу та інформаційних технологій в Державній службі України з безпеки на транспорті, відноситься до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто особою визначеною підпунктом «и» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону №1700-VII.

При цьому згідно інформації з особової справи ОСОБА_1 , посада провідного фахівця відділу діловодства Управління документообігу та інформаційних технологій в Державній службі України з безпеки на транспорті не відноситься до посад державної служби, вона не приймала присягу державного службовця.

Натомість матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних фактичних даних на підтвердження, що ОСОБА_1 виконувала функції посадової особи органу державної влади.

Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62) .

Відповідно до п.4.1 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення) відзначається принцип правової визначеності, який означає, що "обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки".

Таким чином, оскільки в суді не доведено наявність щодо ОСОБА_1 ознк суб`єкта вказаного адміністративного правопорушення, такі обставини виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, яка підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172 -6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.П. Хардіна