Справа № 758/9942/20
3/758/5453/20 Категорія 2
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2020 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Отвіновський П. Л., розглянувши матеріали, що надійшли з Головного управління Держпраці у Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого на посаді виконуючого обов`язки головного лікаря Київського міського центру здоров`я,

за ч. 1 ст. 41 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № КВ 761/1721/АВ/ПР від 30 липня 2020 року, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді виконуючого обов`язки головного лікаря Київського міського центру здоров`я, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська, 103, допустив порушення вимог ч. 1 ст. 115 КЗпП України, а саме виплата заробітної плати не проводилась регулярно в робочі дні та у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом) не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів, не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, просив закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення, оскільки Київський міський центр здоров`я є бюджетною установою і її фінансування здійснює територіальна громада міста Києва, яка, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», отримувала кошти на галузь охорони здоров`я з державного бюджету лише до 01 квітня 2020 року. На загальних зборах трудового колективу було повідомлено, що в результаті таких законодавчих мін, видатки, передбачені кошторисом КМЦЗ на 2020 рік з 01 квітня 2020 року будуть відкориговані, тобто можливе припинення фінансування з наступним скороченням чи переходом на роботу до Київського міського центру громадського здоров`я. Починаючи з квітня 2020 року, ним неодноразово до Департаменту охорони здоров`я направлялись листи з приводу вирішення питання фінансування виплати заробітної плати. Станом на вересень 2020 року, дійсно має місце невиплата заробітної плати, внаслідок кредиторської заборгованості по оплаті праці та нарахувань на оплату праці в розмірі 205 391 гривні 34 копійок. Як йому стало відомо, 03 вересня 2020 року на засіданні Київської міської ради було прийняте рішення про погашення кредиторської заборгованості по заробітній платі та нарахування на неї ЄСВ.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про необхідність закриття провадження у справі з наступних підстав.

Відповідальність за ч. 1 ст. 41 КУпАП, настає зокрема за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі.

Як вбачається з долученого до протоколу акту інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю, в Київському міському центрі здоров`я було виявлено порушення строків виплати заробітної плати працівникам з другої половини квітня 2020 року (а.с. 2-4).

Разом з тим, матеріали справи містять лист Київського міського центру здоров`я до від 27 липня 2020 року за підписом ОСОБА_1 , в якому Департамент охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) повідомлявся про те, що починаючи з квітня по червень 2020 року Київський міський центр здоров`я не отримує фінансування на виплату заробітної плати, що призвело до виникнення кредиторської заборгованості, в зв`язку з чим висловлювалось прохання здійснити відповідне фінансування для погашення даної заборгованості (а.с. 6-7).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вимогами ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення покладено обов`язок з`ясувати не лише те, чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також питання винуватості особи у його вчиненні.

Оцінюючи наявні в матеріалах документи, приходжу до висновку про те, що під час розгляду справи достовірно встановлено, що Київський міський центр здоров`я є бюджетною установою і її фінансування здійснює територіальна громада міста Києва. Невиплата заробітної плати, починаючи з другої половини квітня 2020 року, дійсно мала місце, однак, вона сталася не внаслідок умисних дій виконуючого обов`язки головного лікаря Київського міського центру здоров`я ОСОБА_1 , оскільки поза його волею відбувається процедура отримання фінансування, в межах кошторисних призначень, на виплату заробітної плати працівникам.

Відповідно до вимог статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно вимог ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п. 2 ст. 6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» , представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже стаття 6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу. Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно добутих доказів.

Враховуючи викладене, вважаю, що в справі про адміністративне правопорушення є за доцільне застосування аналогії кримінального процесуального закону, які як і положення ст. 62 Конституції України вказують на те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Долучені до справи докази, які вивчені суддею, не доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, а саме його умисних дій, направлених на порушення встановлених термінів виплати заробітної плати.

Таким чином, під час розгляду справи не встановлено наявності в діях ОСОБА_1 ознак суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, що робить неможливим притягнення даної особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутності в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 247, 287, 288, 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Скарга подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва.

Суддя П.Л.Отвіновський