Справа № 169/835/20
Провадження № 3/169/733/20
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2020 року смт Турійськ

Суддя Турійського районного суду Волинської області Тітівалов Р.К.

з участю:

секретаря судового засідання Веремчук Л.Ю.,

прокурора Трофімука О.В.,

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює Селецьким сільським головою, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частинами першою та другою статті 172-7 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , працюючи Селецьким сільським головою та будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, приймаючи рішення про виділення матеріальної допомоги та підписання рішення виконавчого комітету № 18 від 28 травня 2020 року, яким їй особисто виділено матеріальну допомогу в розмірі 1000 гривень, не повідомила Селецьку сільську раду Турійського району Волинської області або Національне агентство з питань запобігання корупції (далі НАЗК) про наявність у неї реального конфлікту не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального конфлікту інтересів, чим порушила вимоги пункту 2 частини першої статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинив правопорушення, передбачене частиною першою статті 172-7 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , працюючи Селецьким сільським головою та будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, 25 травня 2020 року вчинила дії в умовах реального конфлікту: подала заяву про виплату матеріальної допомоги на поховання брата до виконавчого комітету Селецької сільської ради, членом якого вона є, наклала резолюцію та 28 травня 2020 року винесла це питання на розгляд виконавчого комітету, видала та підписала рішення виконавчого комітету № 18 від 28 травня 2020 року «Про надання матеріальної допомоги на поховання», яким їй було перераховано грошові кошти в розмірі 1000 гривень, чим порушила вимоги пункту 3 частини першої статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинила правопорушення, передбачене частиною другою статті 172-7 КУпАП.

Постановою судді від 7 жовтня 2020 року справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частинами першою та другою статті 172-7 КУпАП, об`єднано в одне провадження.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушень, передбачених частинами першою та другою статті 172-7 КУпАП, визнала повністю, не заперечувала викладених у протоколах обставин, підтвердила, що не повідомляла уповноважені органи про наявність у неї реального конфлікту та за наявності такого конфлікту проголосувала за прийняття рішення виконавчого комітету, яким їй було перераховано грошові кошти в розмірі 1000 гривень, видала та підписала вказане рішення. Просила суворо не карати.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що протоколи відносно ОСОБА_1 складено відповідно до вимог закону, в діях останньої наявні склади адміністративних правопорушень, передбачених частинами першою та другою статті 172-7 КУпАП, просив визнати винною ОСОБА_1 та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції статті, за якою вона притягується до відповідальності.

Заслухавши учасників справи, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суддя дійшов до такого висновку.

Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Частинами першою та другою статті 172-7 КУпАП передбачено відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а також за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до примітки до вказаної статті суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Приватним інтересом є будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Встановлено, що ОСОБА_1 з 4 листопада 2015 року по цей час є Селецьким сільським головою та відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон) відноситься до суб`єктів відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією.

Частиною першою статті 28 Закону передбачено, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

За змістом статті 12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадові особи місцевого самоврядування зобов`язані дотримуватися правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених Законом України «Про запобігання корупції».

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 , будучи Селецьким сільським головою, звернулася з заявою про виділення матеріальної допомоги на поховання брата, прийняла рішення по протоколу виконавчого комітету № 5 від 28 травня 2020 року, видала та підписала рішення виконавчого комітету № 18 від 28 травня 2020 року, яким їй особисто виділено матеріальну допомогу в розмірі 1000 гривень.

Таким чином, у розглядуваному випадку існувала суперечність між приватним інтересом ОСОБА_1 та її повноваженнями, про що вона відповідно до вимог пункту 2 частини першої статті 28 Закону повинна була повідомляти Селецьку сільську раду Турійського району Волинської області чи НАЗК.

Факт неповідомлення про реальний конфлікт інтересів під час прийняття рішення про виділення матеріальної допомоги та підписання рішення виконавчого комітету ОСОБА_1 не заперечувала, а також підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_2 , яка є секретарем та членом комітету Селецької сільської ради Турійського району Волинської області.

Аналіз наведених вище обставин справи та доказів в їх сукупності і в контексті зазначених положень закону дає підстави для висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-7 КУпАП, що виразилося у неповідомленні у встановлених законом випадках та порядку про наявність реального конфлікту інтересів (суперечності між приватним інтересом і її повноваженнями) та є порушенням вимог пункту 2 частини першої статті 28 Закону України «Про запобігання корупції».

Крім того, ОСОБА_1 своїми діями, що виразилися у вчиненні дій (прийнятті рішення по протоколу, підписанні рішення) в умовах реального конфлікту інтересів, порушила вимоги пункту 3 частини першої статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 172-7 КУпАП.

Відповідно до положень статті 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддею враховуються фактичні обставини справи, характер вчинених правопорушень, особа правопорушниці, яка одружена, працює, отримує заробітну плату, за місцем роботи характеризується виключно позитивно, обставину, що пом`якшує відповідальність, - щире розкаяння.

Обставини, що обтяжують відповідальність, відсутні.

З огляду на вказане та виходячи із визначеної законом мети адміністративного стягнення, суддя дійшов висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати за частиною першою статті 172-7 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, за частиною другою статті 172-7 КУпАП у виді штрафу в мінімальному розмірі, і на підставі положень статті 36 КУпАП стягнення накласти в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до статті 40-1 КупАП, пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 в дохід держави слід стягнути 420 гривень 40 копійок судового збору.

Керуючись статтями 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частинами першою та другою статті 172-7 КУпАП, та застосувати до неї адміністративні стягнення

за частиною першою статті 172-7 КУпАП у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень;

за частиною другою статті 172-7 КУпАП у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

На підставі статті 36 КУпАП застосувати до ОСОБА_1 остаточне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя