Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 3/641/794/2020Справа №: 641/1626/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2020 року м. Харків

Суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Фанда О.А., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 360907 від 18.02.2020 року, ОСОБА_1 18.02.2020 року о 22 год. 30 хв. в місті Харкові по вул. Безлюдівській, 2-Б, керував транспортним засобом «Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою газоаналізатора Drager 6820 у пристуності двох свідків, за результатами якого у ОСОБА_1 виявлено 1,04% проміле. Тим самим, водій ОСОБА_1 порушив п. 2.9.А Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

Водій ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не погодився, вину свою не визнав, про що є відмітка в протоколі.

Представник ОСОБА_1 адвокат Таварян К.К. надала письмові заперечення, в яких просила закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. При цьому посилалася на те, що ОСОБА_1 був безпідставно зупинений патрульною поліцією, згідно результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння, який проводився за допомогою газоаналізатора Drager 6820, огляд був проведений 15 січня 2004 року о 03:16 годині, що не може бути доказом перебування останнім в стані алкогольного сп`яніння 18 лютого 2020 року.

Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, переглянувши в судовому засіданні відеозапис з нагрудної камери (body camera) працівників поліції, на якій зафіксовані події 18.02.2020 року, які передували складенню вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а також події під час складення даного протоколу, приходить висновку, що вина ОСОБА_1 в порушенні п. 2.9.А Правил дорожнього руху України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП була доведена під час судового розгляду справи повністю.

Так судом було встановлено, що ОСОБА_1 18.02.2020 року о 22 год. 30 хв. в місті Харкові по вул. Безлюдівській, 2-Б, керував транспортним засобом «Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою газоаналізатора Drager 6820 у пристуності двох свідків, за результатами якого у ОСОБА_1 виявлено 1,04% проміле.

Дані обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 360907 від 18.02.2020 року, який складений 18.02.2020 року у відношенні ОСОБА_1 (а.с.1); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , тестуванням на алкоголь за допомогою газоаналізатора Drager 6820, за результатами якого у ОСОБА_1 виявлено 1,04% проміле, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд у медичному закладі, що підтверджується актом про відмову, розпискою ОСОБА_1 .

Водій ОСОБА_1 та його представник жодних доводів та документів, які б спростовували складений відносно ОСОБА_1 адміністративний матеріал, до суду не надали.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.9 а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

За таких обставин суд вважає, що провина ОСОБА_1 в порушенні п. 2.9 а ПДР України і в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, матеріалами справи доведена повністю.

Однак, згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд, при вирішенні питання про накладення стягнення за допущене адміністративне правопорушення, враховує характер правопорушення та його наслідки і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно положень ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.33-38, ч.1 ст.130, ст.276, ст.ст.283-285 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 10200 (десять тисяч двісті ) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду.

Суддя - О. А. Фанда