ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/2077/20 Головуючий суддя І інстанції Колесник С. А.
Провадження № 33/818/603/20 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Сьомочкіна О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Сьомочкіна О.М. на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 09 квітня 2020 року, стосовно ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , 1997 року народження, громадянин України, студент, мешканець м. Харкова,

- визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Постановою встановлено, що 31.01.2020 року о 02:10 год. в м. Харкові, по вул. Метробудівників, буд. 34, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21093, д/н. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: підвищена жвавість, порушення мови, звужені зіниці, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у відповідного лікаря-фахівця в медичному закладі охорони здоров`я у присутності двох свідків відмовився.

Дії водія ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення п. 2.5 Правил Дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі, захисник просив судову постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу і події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що його автомобіль був безпідставно зупинений та під тиском працівників поліції він погоивсяф підписати протоколу про адміністративне правопорушення. Зазначає на порушення порядку проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння та стверджує, що ОСОБА_1 не перебував у стані наркотичного сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника Сьомочкіна О.М., які підтримали апеляційну скаргу захисника та просили її задовольнити, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху України, передбачених п. 2.5.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови за апеляційними доводами захисника Сьомочкіна О.М., апеляційним судом не встановлено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, визнаючи ОСОБА_1 винним, суд першої інстанції послався на відомості протоколу про адміністративне правопорушення (арк.1), направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння (арк.3), письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (арк.4, 5) та наявний в матеріалах справи відеозапис.

Відповідно до відомостей, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: підвищена жвавість, порушення мови, звужені зіниці, які не реагують на світло. Від проходження на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у відповідного лікаря фахівця в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків (арк.10).

Аналізуючи зміст цього протоколу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 був згоден з відомостями, які в ньому зазначені, оскільки беззаперечно підписав його власноручно та у графі «..Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення», зазначив, що «згоден». Будь-яких заперечень, щодо складання протоколу, або інших письмових пояснень ОСОБА_1 у день складання протоколу не зазначав.

Таку поведінку ОСОБА_1 належить розцінювати, як згоду із зазначеними у протоколі відомостями та усвідомленням своїх дій щодо цього.

В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань про внесення інформації до ЄРДР та порушення кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України стосовно працівників поліції, які зупинили його 31.01.2020 року та незаконно обшукали його автомобіль, заволоділи його майном, вимагали неправомірну винагороду, а також склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1ст. 130 КУпАП (арк. 20).

Однак, відповідно до відповіді слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань (арк.60) вбачається, що звернення ОСОБА_1 щодо можливих неправомірних дій працівників Управління патрульної поліції в Харківській області, які відповідно до заяви, мали місце 31.01.2020 року та виразилась у протиправному огляді автомобіля, заволодіння чужим майном та вимаганні неправомірної винагороди розглянуто та повідомлено, що за результатами розгляду матеріалів за зверненням ОСОБА_1 на даний час немає достатніх даних, які б підтверджували об`єктивні ознаки кримінального правопорушення.

Будь-яких інших відомостей щодо проведення перевірки за фактами, викладеними в заяві ОСОБА_1 , або які б свідчили про незаконність дій працівників поліції при складанні протоколу стосовно ОСОБА_1 , - матеріали справи не містять, а отже суб`єктивні твердження апелянта з цього приводу є необґрунтованими.

Крім того, відповідно до наявного в матеріалах справи відеозапису (арк. 7) вбачається, що ОСОБА_1 у присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у Харківському обласному наркотичному диспансері.

Відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вбачається, що вони 31.01.2020 року були присутні при тому, як водій ОСОБА_1 відмовився від пропозиції працівників поліції пройти огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у відповідного лікаря фахівця.

Крім того, відповідно до п. 12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Тобто в цьому випадку працівникам поліції достатньо наявності підстав вважати особу такою, що можливо перебуває у стані сп`яніння, що в свою чергу обумовлює законність вимоги поліцейських пройти відповідний огляд в медичному закладі.

Відповідно до п.4 Розділу І вищенаведеної Інструкції вбачається, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці;

- звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

- сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

- почервоніння обличчя або неприродна блідність.

Поліцейським в протоколі про адміністративне правопорушення було зазначено, що у ОСОБА_1 були наявні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: підвищена жвавість, звужені зіниці, які не реагують на світло, порушення мови.

Отже, працівник поліції, виявивши ці ознаки, які відповідають переліку, зазначеному у Інструкції, законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, від якого останній відмовився.

З огляду на викладене, апеляційний суд не вбачає порушень вимог Інструкції з боку інспектора поліції щодо виявлення ознак наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 , а також порушення порядку проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції допитувалася свідок ОСОБА_4 , який повідомив, що 31.01.2020 року їхав у автомобілі, за кермом якого перебував ОСОБА_1 . Їх зупинили працівники поліції, оглянули їх, а згодом ОСОБА_1 повідомив його про те, що ОСОБА_1 необхідно з`їздити з працівниками поліції, а він з іншими пасажирами повинні чекати його на місці зупинки. Через, близько, 30 хвилин, ОСОБА_1 повернувся та повідомив, що працівники поліції здійснювали тиск на нього, вимагали грошові кошти, а потім склали відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає ці показання свідка не об`єктивними, оскільки ОСОБА_4 не був безпосереднім очевидцем спілкування працівників поліції та ОСОБА_1 , а обставини події спілкування з працівниками поліції та складання протоколу йому стали відомі лише з усних повідомлень самого ОСОБА_1 , а тому суд апеляційної інстанції не може їх прийняти до уваги.

Крім того, відповідно до відомостей, які містяться у рапорті інспектора поліції Георгієвської Ю. (арк. 6) вбачається, що авто залишено на місці його зупинки, припарковано без порушень Правил дорожнього руху України, що свідчить про те, що працівниками поліції ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом.

Поряд з цим, в суді апеляційної інстанції допитані в якості свідків працівники поліції, які зупинили ОСОБА_1 та складали відносно нього протокол.

Інспектор поліції Голуб Д.О., який безпосередньо складав протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 повідомив, що здійснюючи патрулювання зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 . При спілкуванні з останнім виникла підозра щодо знаходження ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, оскільки він дивно себе поводив, а саме розповідав те, чого не запитували, повторювався. Під час, коли інший працівник поліції ОСОБА_5 підсвітив ліхтарем очі ОСОБА_1 то у останнього зіниці очей не реагували на світло. Крім того, ОСОБА_6 та інші працівники поліції провели огляд ОСОБА_1 та пасажирів його автомобіля на наявність заборонених предметів та ОСОБА_1 повідомив що у нього є сувенірний ніж, який останній положив на капот свого автомобіля та більш цей ніж ніхто не чіпав. За наявності ознак наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі на що останній погодився. Однак під час слідування до медичного закладу ОСОБА_1 зізнався що вживав наркотичні засоби, а саме каннабіс шляхом паління, та відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у присутності двох свідків, про що був складений протокол. Під час спілкування із ОСОБА_1 поліцейський ОСОБА_6 та інші працівники поліції задавали ОСОБА_1 лише конкретні запитання стосовно його бажання проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а також роз`яснили його права, як особі яка притягається до адміністративної відповідальності. Будь-якого тиску на ОСОБА_1 працівниками поліції не здійснювалось.

Свідок ОСОБА_5 зазначив, що він є старшим у складі екіпажу патрульної поліції, який зупинив автомобіль під керуванням ОСОБА_1 . Підтвердив, що ніхто з його підлеглих не здійснював тиск на ОСОБА_1 під час спілкування з ним. Останній добровільно погодився проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Під час слідування до медичного закладу ОСОБА_1 зізнався що вживав наркотичні засоби та відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, про що поліцейським ОСОБА_6 було складено протокол. Також повідомив, що ОСОБА_1 добровільно повідомив працівників поліції що має сувенірний ніж та показавши його працівникам поліції положив його на капот свого автомобіля після чого ОСОБА_5 його більше не бачив.

Крім того, відповідно до вимог ст. 266 КУпАП вбачається, що огляд осіб на стан наркотичного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я, що узгоджується із вимогами п. 12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, де зазначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Також, відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід врахувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого законом порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Аналізуючи послідовність дій працівників поліції, вбачається, що ними був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , у якого було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння та в присутності двох свідків останній відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, про що складений відповідний протокол, що повністю відповідає вимогам вищенаведеної Постанови Пленуму Верховного Суду України.

Враховуючи наявність зафіксованих відеокамерами поліцейських відомостей, у суду апеляційної інстанції взагалі відсутні правові та фактичні підстави ставити під сумнів відомості протоколу про адміністративне правопорушення, а також пояснення свідків, які були відібрані під час його складання. Зазначені відомості походять з різних джерел, логічно та послідовно доповнюють та не протирічать один одному, що свідчить про їх об`єктивність. Тому, апеляційний суд не може погодитись з апеляційними доводами захисника апелянта, оскільки в такий спосіб вбачається спроба ОСОБА_1 уникнути адміністративної відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Між тим, законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння.

Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі держави.

Отже, доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому посилання захисника на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Сьомочкіна О.М. - залишити без задоволення, а постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 09 квітня 2020 року щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков