Справа № 487/3801/20
Провадження № 3/487/1446/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2020 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Притуляк І.О., за участю секретарів судових засідань: Янковець Г.А., особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: невідомо

за ст.124 КпроАП України

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії БД №416764, 01.07.2020 року о 09 год. 00 хв., ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «FAW CA1011 CARGO» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на перехресті вул. 9-та Лінія та Волонтерської у м. Миколаєві, здійснив рух заднім ходом на перехресті та скоїв зіткнення з зупинившимся позаду автомобілем «Honda HR-V» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , чим порушив п. 10.10 ПДР України. В наслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та було завдано матеріальні збитки.

Дії ОСОБА_1 працівниками патрульної поліції були кваліфіковані за ст.124 КпроАП України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , вину у порушенні ПДР України не визнав, зазначивши, що у вказаний в протоколі час дійсно керував транспортним засобом «FAW CA1011 CARGO», на перехресті вул. 9-та Лінія та Волонтерської у м. Миколаєві, проте руху заднім ходом не здійснював, а сама ДТП відбулась у зв`язку із тим, що водій автомобілю «Honda HR-V» рухаючись позаду його транспортного засобу не дотримався дистанції та допустив контактування транспортних засобів.

На підставі викладеного, справу про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпроАП України, просив закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення особи яка притягується до адміністративної відповідальності, свідка ОСОБА_3 , дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 2 статті 7 КпроАП України передбачено, що провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КпроАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 280 КпроАП України передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст.251 КпроАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст.252 КпроАП України встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 124 КпроАП України передбачена відповідальність в разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з п. 10.10 ПДР України, забороняється рух транспортних засобів заднім ходом на автомагістралях, дорогах для автомобілів, залізничних переїздах, пішохідних переходах, перехрестях, мостах, шляхопроводах, естакадах, у тунелях, на в`їздах і виїздах з них, а також на ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи недостатньою видимістю.

Згідно «критеріїв Енгеля», сформованих Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

Системний аналіз норм ст. 124 КУпАП України, відповідальність за якою поширюється на невизначене коло осіб та тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року, дозволяє дійти до висновку, що за своєю суттю це є кримінальним порушенням/обвинуваченням.

При цьому кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі обов`язок довести вину особи, який передбачений ч. 2 ст. 6 Конвенції, та заборона подвійного притягнення до відповідальності за одне порушення (ст. 4 Протоколу 7 до Конвенції).

Так, працівниками патрульної поліції на підтвердження порушення ОСОБА_1 п.п.10.10 ПДР України, наслідком чого стало пошкодження транспортних засобів, а отже на вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпроАП України, надано наступні докази Протокол серії БД №416764 від 01.07.2020 року та схему місця ДТП.

Так, у схемі місця ДТП, зафіксовано розташування транспортних засобів та місце їх контактування, один за одним. Також на вказаній схемі зафіксований напрямок руху транспортних засобів, а саме прямо в попутному напрямку, без будь-яких зазначень, щодо руху автомобілю «FAW CA1011 CARGO» заднім ходом.

Разом з тим, вказана схема, була підписана ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , без буд-яких застережень та пояснень.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , пояснив що рухаючись в салоні автомобілю «FAW CA1011 CARGO» на пасажирському сидінні на перехресті вул. 9-та Лінія та Волонтерської у м. Миколаєві відчув поштовх, після якого водій ОСОБА_1 , зупинився і вони вийшли на з салону автомобілю та побачили, що з їх транспортним засобом здійснив зіткнення автомобіль «Honda HR-V». Крім того зазначив, що заднім ходом автомобіль «FAW CA1011 CARGO» на зазначеному перехресті не рухався зовсім.

Також з наявних в матеріалах справи відомостей вбачається, що Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06.08.2020 року по справі 489/3128/20 ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Так, судом було встановлено, що 01.07.2020 о 09:00 год. в м. Миколаєві на перехресті вул. 9-та Лінія та вул. Волонтерська водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом HONDA HR-V, державний номерний знак НОМЕР_2 , неврахувала дорожньої обстановки не дотрималась безпечної дистанції та скоїла зіткнення з автомобілем FAW CA1011 CARGO, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 ..

Таким чином, судом встановлено, що водій ОСОБА_2 порушила вимогип.13.1ПДР України - не була уважною, не дотрималася безпечної дистанції та її дії знаходяться у прямому причинному зв`язку із настанням ДТП, а тому були кваліфіковані за ст. 124 КУпАП - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Для притягнення особи до відповідальності за вчинення дій, передбачених ст. 124 КпроАП України, обов`язковою та необхідною умовою є встановлення факту порушення ПДР та існування причинно-наслідкового зв`язку між порушенням правил дорожнього руху і пошкодженням транспортних засобів.

Відповідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Таким чином, з урахуванням вищезазначених обставин, суд дійшов висновку про відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів які б свідчили про вчинення транспортним засобом «FAW CA1011 CARGO» під керуванням ОСОБА_1 , руху заднім ходом за викладених у протоколі обставин.

У той же час докази, зібрані працівниками патрульної поліції на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 п.п.10.10 ПДР України, наслідком якого була дорожньо-транспортна пригода, та містяться в матеріалах справи знаходяться поза розумним сумнівом, а тому не можуть бути прийняті судом до уваги при прийнятті рішення по справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КпроАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що провадження у справі слід закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпроАП України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 247, 284 КпроАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпроАП України - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в Миколаївському апеляційному суді через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: І.О.Притуляк