Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
--------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
01.04.2020
394/215/20
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 квітня 2020 року Суддя Новоархангельського районного суду Кіровоградської області Запорожець О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 162 КУпАП,
31.03.2020 року Новоархангельським районним судом Кіровоградської області у справі було ухвалено судове рішення у виді постанови, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 162 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначено йому адміністративне стягнення у виді попередження з конфіскацією на користь держави валютних цінностей, а саме 50 доларів США (серійній номер НОМЕР_1 ).
Разом з тим судом не було вирішено питання щодо судових витрат, а саме стягнення судового збору з порушника, як того вимагає ст. 40 1 КУпАП.
Правопорушник, будучи належним чином повідомлений, про час та місце розгляду питання, щодо судового збору, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, але це не є перепоною для розгляду зазначеного питання.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, постанову суду, суд приходить до наступного висновку.
Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 31.03.2020 року на суддю Запорожець О.М. розподілено справу про адміністративне правопорушення передбачене ст. 162 КУпАП стосовно ОСОБА_1 /а.с.11/.
Цього ж дня постановою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 162 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначити йому адміністративне стягнення у виді попередження з конфіскацією на користь держави валютних цінностей, а саме 50 доларів США (серійній номер НОМЕР_1 ) /а.с.13-14/.
Суд при розгляді питання стягнення судових витрат зважує на наступне.
Згідно ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
В розумінні ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно ч. 2 ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.
Відповідно до ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.
Чинний КУпАП не містить спеціальних норм, які б передбачали для учасників судового розгляду та суду можливість ухвалення додаткової постанови, якщо не було вирішено питання про судові витрати.
Зазначена обставина свідчить про наявність прогалин в національному законодавстві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і, зокрема, врегулювання питання, щодо ухвалення додатково судового рішення, з приводу того, що при постановленні постанови не було вирішено питання судових витрат.
Разом з тим, право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.
Згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22 грудня 1993 року міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Згідно Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» в спірних питаннях, або які не врегульовані національним законодавством, суди застосовують міжнародні договори, згоду на обов`язковість, яких надано Верховною Радою України.
Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.
Відповідно до ч. 7 ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.
Ст. 304 КУАП передбачено, що питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.
У ст. 305 КУпАП законодавець зокрема, визначив, що контроль за правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення здійснюється органом (посадовою особою), який виніс постанову, та іншими органами державної влади в порядку, встановленому законом.
З огляду на викладене та враховуючи те, щоб були дотриманні процесуальні норми, з приводу стягнення судових витрат, суд приходить до виваженого та обґрунтованого висновку про застосування аналогії закону та застосування до даного наступних положень норм Цивільно-процесуального законодавства.
Процесуальне законодавство направлено на регулювання суспільних відносин і сукупності галузей права, з метою захисту порушеного права, є насамперед правилом застосування норм матеріального права.
Так нормами, які застосовуються судом визначено у частинах 1 та 2 ст. 133 ЦПК України, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно частин 1 п. 3, 3, 4 та 5 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати; Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
Стягнення судового збору передбачено у ст. 40 1 КУпАП, зокрема у зазначеній нормі визначено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
В ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає на час ухвалення судового рішення 420 грн. 40 коп.
На думку суду, дотримуючись зазначених положень Закону, з метою дотримання положення ст. 40 1 КУпАП, а саме стягнення судових витрат, тобто грошових коштів, які несе держава забезпечуючи розгляд справи, суд приходить до обґрунтованого та виваженого висновку про ухвалення по справі додаткової постанови з приводу стягнення судового збору.
Приймаючи до уваги викладене та керуючись ст. ст. 8, 9 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 48, 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Законом України «Про судовий збір», ст. ст. 1, 7, 40 1, 283, 284, 245, 246, 304, 305 ст.ст. 133, 270 ЦПК України, суд -
П О С Т А Н О В И В:
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 420 /чотириста двадцять/ грн. 40 коп. на користь держави.
Додаткова постанова може бути оскаржена до Кропивницького Апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.
Суддя: