Справа № 503/1120/20
Провадження № 3/503/550/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2020 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Сердюк Б.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

22 липня 2020 року о 00 год. 25 хв. ОСОБА_1 , по вул. Центральна в с. Загнітків Кодимського району Одеської області, керував автомобілем "Daewoo Lanos" д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9(а) Правил дорожнього руху України, своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи бу повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав, передбаченим законом правом на правову допомогу не скористався, у зв`язку з чим вважаю за можливе розглянути справу за його відсутності.

До Кодимського районного суду Одеської області ОСОБА_1 надав клопотання трудового колективу ФГ "Сокіл" про передачу матеріалів на розгляд трудового колективу, протокол зборів трудового колективу ФГ "Сокіл", а також копію трудової книжки.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до положень ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується дослідженими доказами, а саме:

- поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які пояснили, що 22.07.2020 року близько 00 год. 25 хв. вони були запрошені працівниками поліції в якості свідків та зазначають, що водій ОСОБА_1 , який керував автомобілем "Daewoo Lanos" д.н.з. НОМЕР_1 та в їх присутності добровільно пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу "Драгер", за результатами огляду у водія було встановлено стан сп`яніння, після чого складено протокол про адміністративне правопорушення;

- диском DVD-R з відеозаписами з відеореєстратора поліцейського автомобіля та нагрудної камери працівника поліції, на яких зафіксовано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, був зупинений працівниками поліції, у присутності свідків добровільно пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, а також зафіксовано результати такого огляду;

- висновок спеціального технічного засобу "Драгер" від 22.07.2020 року № 350, результат тесту 1,42 проміле.

Досліджені докази являються належними та допустимими, узгоджуються між собою та повністю підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо поданого клопотання про передачу матеріалів щодо ОСОБА_1 на розгляд трудового колективу, на думку судді, клопотання не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Згідно ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є, зокрема, охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частиною 1 ст. 6 КУпАП передбачено, що органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, громадські організації, трудові колективи розробляють і здійснюють заходи, спрямовані на запобігання адміністративним правопорушенням, виявлення й усунення причин та умов, які сприяють їх вчиненню, на виховання громадян у дусі високої свідомості і дисципліни, суворого додержання законів України.

Відповідно до ст. 21 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу. Разом з цим, можливість звільнення від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів справи на розгляд трудового колективу для застосування заходів громадського впливу, що передбачено ст. 21 КУпАП є правом, а не обов`язком суду і застосовується лише в сукупності усіх з`ясованих фактів, що дозволяють вирішити питання про доцільність звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням, а тому таке порушення не може бути визнано малозначним.

Так, водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

З наданої до суду копії трудової книжки серії НОМЕР_2 в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 у трудових відносинах з будь-яким роботодавцем не перебуває.

Отже, виходячи з положень ст. 21 КУпАП, яка передбачає можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що в той же час, за змістом закону, є правом суду, а не обов`язком, а тому вважаю, що правопорушення, вчинене ОСОБА_1 є умисною, суспільно небезпечною дією, що носить підвищений рівень суспільної небезпеки, та в даному конкретному випадку, зважаючи на конкретні обставини справи, зокрема, на те, що у трудових відносинах, в тому числі з ФГ "Сокіл", яке надало клопотання про передачу матеріалів на розгляд трудового колективу, ОСОБА_1 не перебуває, суддя не знаходить підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та застосування заходу громадського впливу, оскільки це не буде сприяти запобіганню правопорушень та не може здійснити на нього виховного впливу.

При вирішенні питання щодо накладення адміністративного стягнення враховано, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності особи за вчинене нею правопорушення і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим порушником так і іншими особами, а тому вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке є єдиним та безальтернативним.

Керуючись ст. ст. 33, 40-1, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений ним не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, з наданням до суду в цей строк документа, який підтверджує його сплату. У разі несплати штрафу, постанову про його накладення буде звернуто для примусового виконання, а з порушника стягнуто подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір, в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Б.С. Сердюк