Справа № 169/125/20
Провадження № 3/169/425/20
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2020 року смт Турійськ

Суддя Турійського районного суду Волинської області Тітівалов Р.К., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу організації несення служби в місті Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Турійського районного суду надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення БД № 422470 від 3 лютого 2020 року на автодорозі Київ-Ковель-Ягодин М-07 438 км + 600 м пішохід ОСОБА_3 2 лютого 2020 року о 21 годині 20 хвилин, знаходячись з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушене мовлення, почервоніння шкірного покриву обличчя, перед виходом на проїжджу частину дороги не впевнився у відсутності транспортного засобу, який наближався, що стало причиною наїзду на останнього автомобілем марки «Renault Master», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Автомобіль отримав пошкодження, завдано матеріальну шкоду, травмованих немає.

У судовому засіданні 13 березня 2020 року ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що ввечері 2 лютого 2020 року на автодорозі Київ-Ковель-Ягодин на перехресті вулиць Варшавської та Грушевського у місті Ковелі, рухаючись в напрямку міста Київ, побачив пішохода, який ішов по проїжджій частині дороги. Вжив усіх заходів для уникнення наїзду на пішохода, однак зачепив його правим дзеркалом. Як виявилося згодом пішохід ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Вказував, що правил дорожнього руху не порушував, просив не притягувати його до адміністративної відповідальності.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Талашко І.М., у судовому засіданні 13 березня 2020 року вказувала на відсутність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та просила закрити на цій підставі провадження у справі.

У судове засідання 1 квітня 2020 року учасники справи не з`явилися, хоча про дату, час і місце її розгляду були належним чином повідомлені (а.с. 25, 26).

ОСОБА_1 1 квітня 2020 року подав до суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності (а.с. 30).

Відповідно до вимог частини першої статті 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За таких обставин та відповідно до зазначених положень КУпАП суддя вважає за можливе розглядати справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відсутності останнього та його захисника.

Всебічно, повно й об`єктивно дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суддя дійшов до такого висновку.

Згідно з положеннями статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу допустимості, належності і достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Згідно з пунктом 9 розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 6 листопада 2015 року, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол.

При провадженні в справах про адміністративні правопорушення необхідно встановити всі ознаки об`єктивної сторони правопорушення, з`ясувати в чому полягає суть цього порушення та вказати це в протоколі про адміністративне правопорушення і постанові судді.

Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення.

Статтею 124 КУпАП, на підставі якої притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення БД № 422470 від 3 лютого 2020 року ОСОБА_1 ставиться у провину порушення вимог пунктів 4.7, 4.14 (а, б) Правил дорожнього руху України, якими передбачено загальні права й обов`язки пішоходів, а також пункту 2.3 (в) Правил дорожнього руху України щодо обов`язку водія користуватися засобами пасивної безпеки для забезпечення безпеки дорожнього руху (а.с. 2).

Викладена у протоколі суть правопорушення стосується стану та дій пішохода ОСОБА_3 і в ній не вказано, якими діями чи бездіяльністю водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем, порушив інкриміновані йому пункти правил дорожнього руху, внаслідок чого відбулася дорожньо-транспортна пригода.

Із доданої до протоколу схеми місця дорожньо-транспортної пригоди від 2 лютого 2020 року видно, що місце зіткнення знаходиться на смузі руху автомобіля під керування ОСОБА_1 , на відстані 4,5 м від узбіччя (а.с. 3).

Крім того, відповідно до приєднаної до протоколу письмової заяви пішохода ОСОБА_3 , дії якого описані в протоколі, причиною дорожньо-транспортної пригоди є саме його необережність (а.с. 5).

Рапорт поліцейського Тишика А.Я., у якому вказано про порушення ОСОБА_1 пунктів 2.3 (б), 12.1 Правил дорожнього руху України (а.с. 4), на увагу не заслуговує, оскільки не є доказом у справі і не має юридичного значення для кваліфікації чи перекваліфікації дій особи, зазначених у протоколі, а також формулювання суті правопорушення чи його зміни.

Аналіз обставин справи та наданих органом поліції доказів дає підстави для висновку, що поліцейським при складанні протоколу щодо ОСОБА_1 не було дотримано вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції та Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема, щодо відповідності викладеної у протоколі суті адміністративного правопорушення ознакам складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та відповідним пунктам правил дорожнього руху, порушення яких ставиться у вину ОСОБА_1 .

Разом з тим, суд не вправі виходити за межі обвинувачення і змінювати його.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофеєва проти Росії» від 30 травня 2013 року (заява № 36673/04) Суд зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист.

Відповідно до положень статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (частини перша, друга статті 7 КУпАП).

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вказане, проаналізувавши та оцінивши відповідно до вимог статті 252 КУпАП наведені вище обставини справи та докази в їх сукупності, суддя дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Тимчасово вилучене посвідчення водія серії НОМЕР_3 слід повернути ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 7, 247, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення закрити.

Тимчасово вилучене посвідчення водія серії НОМЕР_3 повернути ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя