Справа № 442/2938/20 Головуючий у 1 інстанції: Грицай М.М.
Провадження № 33/811/1043/20 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі судді Партики І.В., за участю представника ОСОБА_1 - адвоката Піти Я.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15 липня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

оскарженою постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Згідно з оскарженою постановою, ОСОБА_1 16.05.2020 о 06.05 год. у смт. Меденичі Дрогобицького району по вул. Дрогобицькій, 28 керував транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN PASSAT», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, у встановленому порядку, проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу «Драгер».

На зазначену постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржену постанову, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що постанова суду є незаконна та необґрунтована. До протоколу не додано жодних належних та допустимих доказів, що свідчать про керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а відповідно немає об`єктивної сторони ч.1 ст.130 КУпАП. Вказує, що, суд першої інстанції припустився грубих порушень при застосуванні ч.1 ст. 130 КУпАП, суд наклав адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП виходячи з того, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення у виді керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Окрім того, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначені свідки, які не були присутні на місці складання протоколу, отже, суд першої інстанції порушив норму процесуального права - ст.252 КУпАП щодо оцінки доказів, яка вказує, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стосовно пояснень ОСОБА_1 до протоколу, зазначає, що вказані пояснення написані ним під диктовку працівника поліції, який погрожував забрати автомобіль на арешмайданчик, у тому випадку, коли ці пояснення не будуть написані.

Вказує, що суд в порушення ст.252 КУпАП не оцінив представлені докази з кількох документів в сукупності, здійснив розгляд справи неповно і необ`єктивно, через що припустився необґрунтованого і нічим не підтвердженого висновку про керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння при наявності у суді супречливих матеріалів про проходження огляду.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Адвокат Піта Я.І. в судовому засіданні подав суду клопотання про закриття провадження у справі, оскільки станом на час винесення постанови та по теперішній час адміністративна відповідальність за ст. 130 КУпАП скасована.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення адвоката Піти Я.І., дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, детально дослідивши матеріали та обставини справи, давши їм належну оцінку, прийшов до обґрунтованого і вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові судді обставин, підтверджується належними та допустимими доказами, зокрема: даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 115775 від 16.05.2020, з яким останній погодився, та зазначив, що випив 100 горілки, після чого керував автомобілем, а також не заперечив, щоб огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки із застосуванням приладу «Драгер»; протоколі алкотестеру «Драгер 6820», прилад 0463, принтер 0027. Результат огляду ( тесту) 1,65 проміле, який проведено у присутності двох свідків.

Вищевикладені докази сумнівів у своїй належності та допустимості не викликають.

Жодних порушень прав ОСОБА_1 , у тому числі і права на захист та справедливий суд, ні під час складання і оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, ні під час розгляду адміністративної справи судом першої інстанції, апеляційним судом не встановлено.

Окрім того, Законом України від 17 червня 2020 року № 720-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав законної сили 03 липня 2020 року, внесені нові зміни до Закону № 2617-VIIІ, а саме, згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону № 720-IX: у пункті 1 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 4, який запровадивши нову редакцію ст. 130 КУпАП виключав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння відтак відновлена адміністративна відповідальність за ці дії; у пункті 2 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 171, який доповнивши КК України ст. 286-1 криміналізував відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані сп`яніння, відтак відбулася декриміналізація цих дій.

З огляду на те, що дія статті 130 КУпАП у редакції, яка була чинна на час вчинення адміністративного правопорушення, є ультраактивною, тобто поширюється на нереалізовані або не припинені на момент втрати відповідним законом чинності правовідносини, а дія Закону України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, який вводив кримінальну відповідальність і більш тяжке покарання за ці ж дії, поширюється лише на нові правовідносини, що виникли після набрання ним чинності, та, з урахуванням того, що на час судового розгляду даної справи стаття 130 КУпАП знову діяла в попередній редакції, за якою стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, підстави для закриття провадження у справі, передбачені п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП, як про те наголошує у своєму клопотанні адвокат Піта Я.І. - відсутні.

Доводи апеляційної скарги про незаконність, необґрунтованість постанови суду першої інстанції та невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи - апеляційним судом не беруться до уваги, оскільки такі не знайшли свого підтвердження.

Накладене адміністративне стягнення відповідає вимогам ст.33 КУпАП та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

За таких умов постанову судді першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15 липня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І. В.