КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25вересня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ігнатов Р.М., за участі:

секретарів судового засідання Бендюжик Ю.А., Копійка В.Л. ,

Безчасна О.В.

особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_3

захисника Павленко Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу адвоката Павленко Ганни Миколаївни в інтересах ОСОБА_4 на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 03.06.2020, -

В С Т А Н О В И В

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 03.06.2020 визнано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_4 судовий збір на користь держави у розмірі 420 грн. 40 коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду адвокат Павленко Г.М. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Ірпінського міського суду Київської області від 03.06.2020 року та ухвалити нову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв?язку з відсутністю в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог адвокат Павленко Г.М. посилається на те, що огляд на стан сп?яніння працівниками поліції було проведено з порушеннями ст. 266 КУпАП, крім цього апелянт зазначає, що ОСОБА_4 не було вручено копію протоколу про адміністративне правопорушення. Адвокат Павленко Г.М. зазначає, що пояснення свідків суперечать відеозапису з нагрудної камери поліцейського, де очевидно що ОСОБА_4 не було запропоновано пройти огляд на стан сп?яніння. Також, адвокат Павленко Г.М. вказує, що копія направлення на проходження огляду на стан сп?яніння водієві не вручалася. Апелянт вказує, що свідки в своїх поясненнях не підтверджують обставини знаходження ОСОБА_4 в стані будь-якого сп?яніння, а лише вказують про відмову пройти огляд у лікаря нарколога без зазначення будь-якого медичного закладу та проходження або відмови пройти огляд спеціальними технічним засобами на місці зупинки. Крім цього, апеляційна скарга містить посилання захисника на те, що ОСОБА_4 не було роз?яснено його права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Судом першої інстанції встановлено, що 03.05.2020 о 02 год. 40 хв. у Київській області у м. Буча по вул. Вокзальній, буд. 73 гр. ОСОБА_4 керував транспортним засобом марки «OPEL ASTRA» державний номер НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, тремтіння кінцівок рук. Від проходження огляду у лікаря нарколога, згідно чинного законодавства водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Заслухавши доповідь судді, доводи особи, яку притягнено до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 та його захисника Павленко Г.М., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили суд її задовольнити, їх пояснення, дослідивши письмові матеріали справи та відеозапис з нагрудної камери поліцейського, з`ясувавши питання, які виникли під час такого дослідження, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах апеляційної скарги, а також доводи апеляції, суд керується наступним.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За положеннями ч.7 ст.294 КУпАП, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Ст.280 КУпАП передбачено обов?язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що даних вимог закону дотримано не було, що підтверджується слідуючим.

Так, приймаючи рішення про визнання ОСОБА_4 винним за ч.1 ст.130 КУпАП та піддаючи його адміністративному стягненню, суд в постанові вказав, що вина ОСОБА_4 в скоєному адміністративному правопорушенні стверджується матеріалами адміністративної справи № 367/2677/20, протоколом про адміністративне правопорушення ДПР18 № 320744, відеозаписом події з нагрудної камери інспектора та іншими матеріалами справи.

Проте, з таким висновком суду апеляційний суд не погоджується.

Так, ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та за відмову від проходження огляду на стан сп?яніння у встановленому законом порядку.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_4 за ч.1 ст.130 КУпАП не узгоджуються з критерієм доведеності вини у поза розумний сумнів.

Так, по-перше, суд вказав, що вина ОСОБА_4 підтверджується " відеозаписом з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення даного адміністративного правопорушення ".

Однак, хоча в матеріалах справи і наявний відеозапис з нагрудної камери поліцейського (а.с. 6), проте в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №320744 від 03.05.2020 відсутнє посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис. Більше того, протокол взагалі не містить даних про те, що до справи додається відеозапис. Відсутній і рапорт працівника поліції про долучення відеозапису до матеріалів про адміністративне правопорушення відповідного відеозапису з боді камери поліцейського .

Відтак, наявний в матеріалах справи диск з відеозаписом на а.с. 6 є недопустимим доказом. Аналогічного висновку щодо невідповідності такого доказу як відеозапис критерію допустимості у разі відсутності посилання на нього в постанові (а в даному випадку в протоколі, викладений в рішенні ВС КАС, справа №524/5536/17 від 15.11.18).

По-друге, суд критично ставиться до письмових пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 03.05.2020, оскільки пояснення вказаних осіб були вже виготовлені і лише заповнені пусті місця в залежності від обставин, тобто фактично відсутній текст опитуваної особи, як це має бути. Крім цього у вказаних поясненнях містяться неодноразові виправлення та закреслення, що перешкоджає розумінню тексту.

Стосовно доводів апеляційної скарги адвоката Павленко Г.М. в інтересах ОСОБА_4 про те, що працівниками поліції не було запропоновано йому пройти огляд на стан сп?яніння на місці зупинки транспортного засобу, а лише пропонували пройти огляд в закладі охорони здоров?я, спростовуються положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Зокрема п. 12 Розділу ІІ передбачає, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Інших джерел доказів вини ОСОБА_4 , органами поліції не надано.

Згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на зазначений конституційний припис, а також з огляду на те, що вина ОСОБА_4 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не доведена належними та допустимими доказами у поза розумний сумнів, що залишено судом першої інстанції поза увагою, то оскаржувана постанова Ірпінського міського суду Київської області від 03.06.2020 підлягає скасуванню, а провадження по справі відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст.130 КУпАП ? закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Враховуючи вищевикладені мотиви суду, інші доводи апеляційної скарги адвоката Павленко Г.М. в інтересах ОСОБА_4 , перевірці не підлягають.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Павленко Ганни Миколаївни, задовольнити.

Постанову Ірпінського міського суду Київської області від 03.06.2020 якою ОСОБА_4 визнаного винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення і стягненням судового збору - скасувати та прийняти нову постанову, якою справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Р.М. Ігнатов

Справа № 758/11003/19

Апеляційне провадження № 33/824/4054/2019

Суддя у першій інстанції - Зубець Ю.Г.

Суддя в апеляційній інстанції - Ігнатов Р.М.