Номер провадження: 33/813/454/20
Номер справи місцевого суду: 517/659/19
Головуючий у першій інстанції Гончар І. В.
Доповідач Толкаченко О. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2020 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Толкаченко О.О., за участю секретарів судового засідання Подуст Т.П. та Маслова Р.Ю., захисника Корой І.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Фрунзівського районного суду Одеської області від 25 лютого 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень та стягнутий судовий збір 420 грн. 20 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до оскаржуваної постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП за те, що він 21 грудня 2019 року біля 15 години 10 хвилин на автосполученні смт.Захарівка - смт.Затишшя, керуючи автомобілем ГАЗ 3309, держаний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння на повороті дороги між смт.Захарівка - смт.Затишшя здійснив зіткнення з автомобілем TOYOTA CAMRY державний номер НОМЕР_2 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати та закрити провадження по справі в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що:

1)в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, які саме вимоги та за яким пунктом ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху, в результаті чого сталося ДТП, а отже протокол не відповідає вимогам ст.256 КУпАП;

2)висновок суду про те, що ОСОБА_1 на момент ДТП знаходився у стані алкогольного сп`яніння є необґрунтованим, оскільки постановою Фрунзівського районного суду Одеської області від 24 лютого 2020 року провадження по справі за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 було закрито, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення;

3)схема ДТП не надавалась ОСОБА_1 для ознайомлення та не була ним підписана, а зазначені в ній відомості не відповідають фактичним обставинам справи.

На переконання ОСОБА_1 саме необережні дії водія TOYOTA CAMRY стали причиною ДТП, що відбулося.

Інший учасник ДТП ОСОБА_2 двічі не з`явився в судові засідання апеляційного суду, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином засобами телефонного зв`язку.

З заявами про відкладення апеляційного розгляду ОСОБА_2 не звертався, про причини неявки апеляційний суд не повідомив.

Частиною 4 ст.294 КУпАП встановлено, що апеляційний перегляд постанови судді у справах про адміністративне правопорушення здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

Відповідно до частини 6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Враховуючи вказані вимоги закону та те, що апеляційний суд обмежений в часі при розгляді апеляційних скарг на постанову судді в справах про адміністративні правопорушення, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 без участі іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , який без поважних причин двічі не з`явився в судові засідання апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника Корой І.Д., який підтримав доводи апеляційної скарги свого довірителя ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до положень ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами ....., а також іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційним судом встановлено, що мотивувальна частина оскаржуваної постанови суду першої інстанції взагалі не містить викладу фактичних обставин правопорушення, що ставиться у провину ОСОБА_1 , які були встановленні безпосередньо судом під час розгляду справи.

Проте суд першої інстанції послався на фактичні обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №202035 від 21 грудня 2019 року, про що суд безпосередньо зазначив в абзаці другому мотивувальної частини постанови.

Зазначена обставина дає апеляційному суду підставу дійти висновку про те, що судом першої інстанції не була виконана основна функція суду - здійснення правосуддя, оскільки оскаржувана постанова взагалі не містить викладу фактичних обставин правопорушення, які були встановлені безпосередньо судом під час розгляду справи.

Крім того, з мотивувальної частини постанови суду першої інстанції вбачається, що суд обґрунтовуючи свій висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП послався на зібрані у справі письмові докази, в тому числі і на протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №202035 від 21 грудня 2019 року складений відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Дослідивши зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №202035 апеляційний суд дійшов висновку про те, що він не повною мірою відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а саме, у фабулі протоколу викладені фактичні обставини, які інкримінуються ОСОБА_1 , але не вказано, який саме пункт правил Дорожнього руху України він порушив, за що наступає адміністративна відповідальність, передбачена ст.124 КУпАП.

Таким чином апеляційний суд вважає, що вказаний доказ не може бути визнаний належним, допустим та достатнім для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Під час розгляду справи суд першої інстанції також не встановив, який саме пункт Правил дорожнього руху порушив ОСОБА_1 , що в подальшому могло слугувати підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Крім того, висновки суду викладені в оскаржуваній постанові містять істотні суперечності.

Так, постановою Фрунзівського районного суду Одеської області від 24 лютого 2020 року провадження у справі про адміністративне порушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 було закрито у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Вказана постанова набрала законної сили, оскільки залишена без змін постановою Одеського апеляційного суду від 27 березня 2020 року.

В свою чергу в оскаржуваній постанові Фрунзівського районного суду Одеської області від 25 лютого 2020 року суд першої інстанції зазначив, що 21 грудня 2019 року біля 15 години 10 хвилин на автосполученні смт.Захарівка - смт.Затишшя, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ГАЗ 3309, держаний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції формально підійшов до розгляду справи, допустив неповноту судового розгляду, що призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого судового рішення.

Під час апеляційного розгляду судом були повторно досліджені докази, які містяться в матеріалах справи про адміністративні правопорушення за ст.124 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 .

На переконання апеляційного суду в матеріалах справи, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, який не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, міститься достатньої інших доказів, які вказують на те, що саме з вини водія ОСОБА_1 сталося ДТП, яка мало місце 21 грудня 2019 року за його участі та за участі водія ОСОБА_2 .

Зокрема, зі схеми місця дорожньо-транспортної пригоди вбачається, що ширина проїжджої частини (дороги) складає 6 м., ширина самовільно накатаної дороги складає 2,5 м., що не є проїжджою частиною. Згідно технічної характеристики ширина автомобіля ГАЗ 3309 складає 2,38 м. Враховуючи те, що ширина дороги складає 6 м., ширина однієї смуги руху складає 3 м. Згідно схеми ДТП автомобіль ГАЗ 3309 знаходився за 1,5 м. від правого краю проїжджої частини по ходу руху автомобіля ГАЗ 3309. Таким чином апеляційним судом встановлено, що водій автомобілю ГАЗ 3309 ОСОБА_1 виїхав лівою частиною свого автомобілю на зустрічну смугу руху по якій в той час рухався водії автомобілю TOYOTA CAMRY ОСОБА_2 .

Таким чином водій автомобілю ГАЗ 3309 ОСОБА_1 не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного інтервалу, та виїхавши на зустрічну смугу руху допустив зіткнення з автомобілем TOYOTA CAMRY від керуванням ОСОБА_2 .

Вказані обставини підтверджуються і показаннями потерпілого ОСОБА_2 , а також свідка ОСОБА_3 , які будучи допитаними в суді першої інстанції показали, що зіткнення відбулося саме на смузі по якій рухався автомобіль TOYOTA CAMRY, і яка була зустрічною смугою для водія автомобілю ГАЗ 3309 ОСОБА_1 .

Апеляційний суд зазначає, що схема місця ДТП була власноруч підписана ОСОБА_1 . При цьому, будь-яких зауважень або заперечень щодо розташування транспортних засобів на схемі він навів.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що в діях водія ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Проте, відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення 21 грудня 2019 року. На момент апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закінчився трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч.2 ст.38 КУпАП.

Положеннями п.7) ч.1 ст.247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що провадження у справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.7) ч.1 ст.247 КУпАП.

При цьому апеляційний суд зазначає, що після скасування оскаржуваної постанови Фрунзівського районного суду Одеської області від 25 лютого 2020 року, апеляційний суд встановив винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП після спливу строків накладення адміністративного стягнення, оскільки встановлення вини особи у вчиненні ДТП має преюдиціне значення для подальшого вирішення спору про цивільно-правову відповідальність учасників судового розгляду.

Керуючись статтями 38, 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Фрунзівського районного суду Одеської області від 25 лютого 2020 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП - у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.О. Толкаченко