Справа № 449/85/20 Головуючий у 1 інстанції: Савчак А.В.
Провадження № 33/811/490/20 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2020 року м.Львів

Львівський апеляційний суд в складі:

судді - Белени А.В.,

з участю: прокурора Курдини З.І.

особи, що притягається до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1 ,

представника адвоката Васько І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Перемишлянського районного суду Львівської області від 05 березня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 185-8 КУпАП,-

встановив:

Постановою Перемишлянського районного суду Львівської області від 05 березня 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який працює секретарем Бібрської міської ради,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-8 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 , працюючи секретарем Бібрської міської ради 24.01.2020 р. біля 12 год. 30 хв., перебуваючи за місцем роботи по вул. Тарнавського, 22 у м. Бібрка в порушення вимог ст.13 Конституції України, п.4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" (далі Закон) не виконав законні вимоги прокурора, а саме: не надав інформації та документів зазначених в запиті №14.33/05-47-92 вих -20 від 14.01.2020р. Такими діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.185-8 КУпАП.

На дану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Апелянт вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм процесуального права, невірно застосовано положення ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», а також суд першої інстанції не в повній мірі дослідив усі обставини справи та докази. Вказує, що при обґрунтовуючи своє рішення суд першої інстанції не врахував, що підстави для представництва в суді і випадки (підстави) витребування документів прокурором є різними по своїй правовій природі і врегульовані різними положеннями Закону. Так, підстави для представництва в суді законних інтересів держави передбачено ч. 3 ст. 23 та абзацом 3 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», а підстави для набуття права на витребування документів врегульовано абзацами 4, 5 ч. 4 ст. 23 цього ж Закону. Одна з підстав для представництва інтересів держави в суді, яка не є підставою для звернення прокурора із запитом, передбачена абзацом 3 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», а саме прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. Крім цього, вважає недоречним покликання суду першої інстанції на п.9 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про прокуратуру». Право прокурора на витребування документів, передбачене абзацами 4, 5 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та виникає в конкретних випадках, які зазначені у даних положеннях. Однак, запит прокурора не містив посилання та обґрунтування таких випадків (підстав), за наявності яких у прокурора виникає право на отримання документів. Апелянт зазначає, що лише у судовому засіданні прокурор надав пояснення чому він звернувся із запитом про витребування документів, і в тому числі зазначив, що розміщене на сайті міської ради рішення № 580 від 17.05.2019 року не є офіційним документом, а у нього були підстави сумніватись у законності даного рішення, в порядку ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», з метою вивчення наявності підстав для представництва він витребував відповідні документи. Однак, апелянт звертає увагу на те, що цей випадок (підстава) не є підставою, яка передбачена законом та ні в запиті, ні в протоколі не була зазначена. Хоча підставою витребування документів у запиті було зазначено вивчення стану законності у сфері дотримання вимог земельного законодавства. Оскільки запит не відповідав вимогам Закону України «Про прокуратуру», то ненадання документів на це запит не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-8 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Васько І.П. на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора про безпідставність апеляційної скарги та законність і обґрунтованість оскаржуваної постанови, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Згідно із ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як передбачено ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для її правильного вирішення.

Згідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Адміністративне відповідальність за ч. 1 ст. 185-8 КУпАП настає у випадку невиконання посадовою особою законних вимог прокурора.

Висновок судді місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-8 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних та перевірених суддею районного суду доказів, а саме: - даними протоколу про адміністративне правопорушення серія АПР18 №523378 від 28 січня 2020 року (а.с. 4), який містить особисті пояснення ОСОБА_1 , з яких вбачається, що 24.01.2020 року він надав відповідь на запит прокуратури в тому обсязі посилаючись на законодавство; - даними копії запиту прокурора №14.33/05-47-92 вих -20 від 14.01.2020р. на ім`я Бібрського міського голови (а.с. 7), у якому вказано, що у зв`язку із вирішенням питання щодо наявності підстав для здійснення представництва в суді законних інтересів держави, Перемишлянським відділом Золочівської місцевої прокуратури вивчається стан законності у сфері дотримання вимог земельного законодавства на території Перемишлянського району. Ураховуючи наведене, Голові Бібрської міської ради надано час до 20.01.2020 року для скерування в прокуратуру інформації та належним чином завірених копій документів, а саме: рішення Бібрської міської ради №580 від 17 травня 2019 року; звернення ТзОВ «Вінал Агро» із додатками, на підставі яких приймалось вказане рішення, договір оренди земельної ділянки укладений Бібрською міською радою із ТзОВ «Вінал Агро» із відповідними додатками; - копією рішення Бібрської міської ради №580 від 17 травня 2019 року про передачу в оренду земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ТзОВ «Вінал Агро» (передано «Вінал Агро» в оренду на один рік земельні ділянки площею 23,7074 га.) (а.с. 8); - даними листа-відповіді від 24.01.2020 року № 02-13/76 адресованого Золочівській місцевій прокуратурі за підписом секретаря Бібрської міської ради ОСОБА_1 , з якого вбачається, що відсутні підстави для надання інформації у відповідності до ст.23 Закону України «Про прокуратуру», оскільки в запиті не наведено жодних обставин, які б свідчили на порушення прав та інтересів держави (а.с. 9-10) та іншими матеріалами справи.

Підстави законності вимог прокурора згідно його запиту №14.33/05-47-92 вих -20 від 14.01.2020р. про скерування Головою Бібрської міської ради в прокуратуру інформації та належним чином завірених копій документів, перелік яких наведено у цьому запиті, були предметом дослідження суду першої інстанції, який, на переконання апеляційного суду, прийшов до обґрунтованого висновку про законність таких вимог прокурора, належним чином обґрунтувавши своє рішення.

Так, судом першої інстанції враховано положення ч. 2 ст. 19 Конституції України, згідно яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Також, судом першої інстанції враховано норми ст. 131-1 Конституцією України, які передбачають, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема: представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.

Судом першої інстанції підставно взято до уваги, що відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках, а саме: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу.

У першому випадку відповідно до абзацу 4 частини 4 ст. 23 цього Закону, виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді - прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

Згідно п.9 ч.1 ст.3 Закону України «Про прокуратуру» прокуратура наділена вільним доступом до інформації довідкового характеру, наданням на запити інформації, якщо законом не встановлено обмежень щодо її надання.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у прокурора були підстави сумніватись в належному здійсненні Бібрською міською радою своїх повноважень, а відповідно були підстави направити відповідний запит для з`ясування цих обставин, з огляду на можливу невідповідність вимогам ч.3 ст.19 Закону України «Про оренду землі» рішення №580 від 17.05.2019 року, яке розміщене на сайті Бібрської міської ради.

Як вбачається копії запиту прокурора №14.33/05-47-92 вих -20 від 14.01.2020р. на ім`я Бібрського міського голови (а.с. 7) про надання інформації та належним чином завірених копій зазначених документів, такий запит було подано в порядку ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратур» з метою вивчення наявності підстав для представництва, тобто вимога цього запиту узгоджувалась із положеннями ч. 4 ст. 23 закону України «Про прокуратуру», якими, як зазначено вище, передбачено, що виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

При цьому, суд першої інстанції вірно звернув увагу на відсутність жодних обмежень у доступі до документів, які були наведені у вищенаведеному запиті прокурора. В ході апеляційного розгляду справи не представлено доказів, які б спростували цей факт.

З приводу позиції ОСОБА_1 про те, що останній мав підстави не надавати інформації на вказаний запит прокурора, оскільки у цьому запиті прокурором не зазначено обставини, які б вказували на порушення прав та інтересів держави, та факти нездійснення чи неналежного здійснення захисту законних інтересів держави Бібрською міською радою, суд першої прийшов до обґрунтованого переконання, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді, що узгоджується із положеннями ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

При перевірці справи в апеляційній інстанції не було виявлено допущених судом першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права, яке б могло потягти за собою зміну чи скасування постанови.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Перемишлянського районного суду Львівської області від 05 березня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 185-8 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду А.В.Белена