Номер справи 220/650/20
Номер провадження 3/220/443/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2020 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Суддя Великоновосілківського районного суду Донецької області Дурач О.А., при секретарі Сербіній І.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , законного представника потерпілого, його матері, ОСОБА_2 , розглянувши матеріали, що надійшли з Великоновосілківського відділення поліції Волноваського відділу поліції ГУНП України в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комар Великоновосілківського району Донецької області, не працює, раніше притягався до кримінальної відповідальності, Великоновосілківським районним судом Донецької області, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком, до адміністративної відповідальності не притягувався, інвалідність не встановлена, який має на утриманні неповнолітню дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження Великоновосілківського районного суду Донецької області 15.04.2020 року надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ст.173-2 ч. 1 КУпАП.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 732537 від 13.04.2020 р., 28.03.2020 року о 18-00 год. громадянин ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив у відношенні свого неповнолітнього пасинка, ОСОБА_4 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в його сторону нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_4 .

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що дійсно 28.03.2020 року о 18-00 год., за адресою: АДРЕСА_2 область, він сказав своєму пасинку, коли той відмовлявся вчити уроки, щоб він вчив уроки, якщо не буде вчити «отримує по сідницях», проте при цьому не кричав, не обзивав дитину, ніколи не бив. В будинку були його співмешканка, мати та діти. ОСОБА_5 в в цей день не було.

Законний представник потерпілого ОСОБА_2 , допитана в судовому засіданні за її згодою, як свідок, відповідно до положень ст. 272 КпАП України, пояснила, що 28.03.2020 р. приблизно о 18 год. вона знаходилась вдома з дітьми, співмешканцем ОСОБА_1 та його матір`ю. Її дитина ОСОБА_6 , відмовлявся вчити уроки, вона на нього головно кричала, вживала нецензурну лексику, тоді зателефонувала його батьку ОСОБА_7 , щоб він забрав дитину, оскільки хлопець її не слухає. Потім ОСОБА_6 сказав, що буде вчити уроки, вона передзвонила ОСОБА_8 , а коли під час розмови з ним побачила, що дитина ОСОБА_6 відволікається від уроків, не перериваючи розмови, голосно сказала йому вчитися, використовуючи ненормативну лексику. У її присутності ОСОБА_1 в цей день на ОСОБА_6 не кричав, не ображав. Він його ніколи не бив, коли вона кричить на дитину, заспокоює її та просить не кричати. Після бесіди з працівниками Служби у справах дітей, вона зрозуміла, що використовувати ненормативну лексику по відношенні до дитини неможна.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, законного представника потерпілого, допитаного у якості свідка, дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінюючи зібрані в справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 , у скоєному адміністративному правопорушенні не знайшла свого підтвердження у судовому засіданні.

Так, дійсно у відношенні ОСОБА_1 13.04.2020 р. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 732537 (а.с. 3), до протоколу додані: заява ОСОБА_9 від 28.03.2020 р. про прийняття заходів та перевірки способу життя ОСОБА_2 , оскільки йому відомо, що їх сумісній дитині ОСОБА_6 з боку вітчима ОСОБА_10 загрожує небезпека, а саме він здійснює психологічний вплив, очевидцем він не був (а.с. 40), суд звертає увагу, що в цій заяві відсутні конкретні дані про обставини події, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення; пояснення ОСОБА_9 від 28.03.2020 р., згідно яких 15.03.2020 р. ОСОБА_6 знаходився у нього та розказав, що його ображає вітчим (а.с. 5); пояснення ОСОБА_11 та ОСОБА_1 , згідно яких у присутності ОСОБА_2 . ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння висловлювався словами грубої нецензурної лайки по відношенню до дитини ОСОБА_6 28.03.2020 р. о 18-00 год., а згідно пояснень письмових ОСОБА_1 від 28.03.2020 р. о 18-00 год. він голосно висловлювався у адресу дитини ОСОБА_6 словами грубої нецензурної лайки (а.с. 6,8), суд звертає увагу, що у судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 допитана у якості свідка, у судовому засіданні пояснили, що викладене не відповідає дійсності, пояснення вони не читали, оскільки почерк нерозбірливий, дані пояснення не містять дати, коли вони були надані; пояснення дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у яких вказано, що коли він не слухається вітчима, він його сварить поганими словами (а.с. 7), при цьому суд звертає увагу, що неповнолітня дитина допитана у присутності ОСОБА_1 , який не є його законним представником, у контексті ст. 270 КпАП України, та, більше того, є особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, що неприпустимо та є грубим порушенням прав неповнолітнього потерпілого, тому даний доказ суд визнає недопустимим з цих підстав. Інших доказів на підтвердження скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суду не надано.

Частина 1 ст. 173-2 КпАП України передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Як передбачено п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Пунктом 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Проте, об`єктивно, факт скоєння правопорушення ОСОБА_1 (його об`єктивна сторона, у тому числі) саме 28.03.2020 р. саме о 18-00 год. підтверджується тільки письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які у судовому засіданні пояснили, що таких показань не давали, підписували пояснення, не читаючи їх, надавали пояснення два дні тому. Беручи до уваги, що вказані пояснення (а.с. 6, 8) не містять дати їх складання, виходячи з пояснення даних осіб їх опитано два-три дні тому, тобто 13.04.2020 р. або 14.04.2020 р., невідомо, чому протокол про адміністративне правопорушення складено 13.04.2020 р., тобто після спливу двох тижнів від дати правопорушення, при цьому всі інші пояснення та заява ОСОБА_9 датовані 28.03.2020 р. Зазначене викликає істотні сумніви у достовірності письмових пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та, як наслідок, у достовірності даних про адміністративне правопорушення, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення від 13.04.2020 р. (а.с. 3), які базуються лише на вищевказаних письмових поясненнях ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Таким чином, оскільки у судовому засіданні не встановлено об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України, а тому провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно нього про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП слід закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_10 складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 173-2 ч. 1, 247 ч.1 п.1, 254, 256, 276-280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» суд,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_10 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_10 складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги чи протесту прокурора в апеляційний суд Донецької області через Великоновосілківський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: О.А. Дурач