КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №369/6920/20Головуючий у І інстанції: Хрипун С.В.
Провадження №33/824/3893/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 року суддя Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 серпня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 серпня 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Не погоджуючись з даним рішенням судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати у зв`язку із неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що матеріали справи не містять належних та достатніх доказів на підтвердження керування ним транспортним засобом в зазначеному в протоколі місці та час, що виключає в його діях склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 КУпАП.

Крім цього апелянт зазначає, що судом першої інстанції допущено неповноту судового розгляду, оскільки не було викликано і допитано свідків події та працівника поліції, який складав відносно нього протокол.

Вважає також недопустимим доказом акт його освідування на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу «Alcotest7510 ARLM0395», оскільки прилад для продування йому надавався декілька раз, що викликає сумнів в правдивості результатів огляду.

За наслідками апеляційного розгляду просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника Фасулакі П.Є. на підтримку поданої апеляційної скарги, допитавши свідків, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 07 червня 2020 року о 04 год. 45 хв. керував транспортним засобом Volkswagen Golfд.н.з. НОМЕР_1 по вул.Зв`язківців в с.Чайки Києво-Святошинського району Київської області в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9а ПДР України.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення та дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні п.2.9а Правил дорожнього руху України, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування свого висновку про порушення ОСОБА_1 п.2.9а ПРД суд послався на наявні в матеріалах справи докази, а саме на протокол про адміністративні правопорушення, дані проведеного освідування із застосуванням приладу «Alcotest 7510 ARLM0395», яким встановлено наявність у ОСОБА_1 алкоголю в кількості 0,90% проміле та результати якого відображені в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в присутності яких проводилось освідування ОСОБА_1 , дані відеореєстратора з нагрудної камери працівника поліції.

Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Зокрема, складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, підписаний ним без застережень, відповідає вимогам ст.256 КУпАП та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

До протоколу додано акт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів, в якому наявний підпис останнього у відповідний графі «з результатами згоден».

Згідно чеку тестування на алкоголь за допомогою приладу «Alcotest-7510 ARLM-0395», проведеного 07.06.2020 о 04 год. 41 хв., у ОСОБА_1 виявлено наявність алкоголю в кількості 0, 90% проміле.

Із дослідженого судом відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки. Під час спілкування з працівниками поліції останній не заперечував, що він є водієм даного транспортного засобу.

Допитаний в суді апеляційної інстанції інспектор взводу №2 роти №2 БПП в с.Чайки УПП у Київській області ОСОБА_4 засвідчив, що в зазначений у протоколі місце та час ним був зупинений автомобіль VolkswagenGolf д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм, у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Водій погодився пройти огляд на місці за допомогоюприладу «Alcotest7510 ARLM0395». В результаті проведеного огляду було встановлено, що водій перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Також свідок повідомив, що ОСОБА_1 намагався уникнути освідування, видихаючи в алкотестер малий об`єм повітря, в зв`язку з чим прилад не спрацьовував і показав результати лише з третьої спроби.

Цим самим спростовується доводи апелянта про недопустимість, як доказу, акта його освідування на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу «Alcotest7510 ARLM0395», оскільки його результати викликають сумнів в їх достовірності.

За наведених обставин суд апеляційної інстанції вважає, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Alcotest-7510 ARLM-0395» проведений у відповідності до вимог закону, у зв`язку з чим обґрунтовано визнаний судом належним та допустимим доказом перебування водія ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Не спростовується висновок суду про керування ОСОБА_1 і поясненнями свідка ОСОБА_5 , оскільки останній не бачив, хто саме був за кермом транспортного засобу Volkswagen Golfд.н.з. НОМЕР_1 .

Допитаний в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_6 пояснив, що саме він у зазначений в протоколі місці та час керував транспортним засобом Volkswagen Golfд.н.з. НОМЕР_1 , коли його зупинили працівники поліції. Не повідомляв працівникам поліції, що саме він здійснював керування транспортним засобом, оскільки незадовго до цього вживав спиртні напої і працівники поліції могли його запідозрити в керуванні автомобілем в стані сп`яніння.

Суд апеляційної інстанції критично відноситься до показань свідка ОСОБА_6 , оскільки вони суперечать іншим доказам, на які суд постався в обґрунтування прийнятого рішення і які в достатній мірі доводять те, що на час зупинки працівниками поліції автомобілем керував саме ОСОБА_1 .

З огляду на викладене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення суддею норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, як про це зазначає апелянт у поданій апеляційній скарзі.

Оскільки рішення суду, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 серпня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Мосьондз