Справа № 387/897/20
Номер провадження по справі 3/387/551/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2020 року смт Добровеличківка

Суддя Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області Майстер І. П.

за участі: секретаря судового засідання Поляруш С.Ю.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

потерпілої ОСОБА_2

розглянувши справу про адміністративні правопорушення, яка надійшла від Добровеличківського ВП Новоукраїнського ВП ГУНП України в Кіровоградській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, пенсіонер, ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній,

за ч. 4 ст. 130, ст. 122-4, ст.124 КпАП України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 03.10.2020 близько 17 годині 00 хвилин на автодорозі сполученням смтДобровеличківка-Піщаний Брід керував т.з. ВАЗ 2104 д.н.з. НОМЕР_1 та не вибравши безпечної швидкості руху та безпечної дистанції здійснив зіткнення з т.з. DAEWOO SENS д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень, чим порушив вимоги п.10.1 ПДР України.

ОСОБА_1 03.10.2020 близько 17 годині 00 хвилин на автодорозі сполученням смтДобровеличківка-Піщаний Брід керував т.з. ВАЗ 2104 д.н.з. НОМЕР_1 здійснив дорожньо- транспорту пригоду та зник з місця події до приїзду працівників поліції, чим порушив вимоги п.2.10 ПДР України.

ОСОБА_1 03.10.2020 близько 17 годині 00 хвилин на автодорозі сполучення смтДобровеличківка-Піщаний Брід керував т.з. ВАЗ 2104 д.н.з. НОМЕР_1 та здійснив зіткнення з т.з. DAEWOO SENS д.н.з. НОМЕР_2 та водій вживав алкоголь ( горілку) після дорожньо-транспортної пригоди, близько 17 години 20 хвилин.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнав частково та пояснив, що він рухався автомобілем ВАЗ 2104 у напрямку з смт Добровеличківка до с.Піщаний Брід зі швидкістю близько 60 км/год. Попереду нього за 40-60 метрів з перехрестя, де був розташований колишній пост ДАІ, виїхав автомобіль DAEWOO SENS, який не надав переваги в русі та через приблизно 50 метрів під час обгону він не розрахував дистанцію та здійснив зіткнення із автомобілем. Коли відбулося незначне зіткнення, він його не відчув. Після зіткнення він зупинився автомобілем та побачивши, що усе добре продовжив рух до медичного закладу у с.Піщаний Брід. Під час руху автомобілем після ДТП, він не чув щоб йому хтось сигналив чи його хтось зупиняв. За ним до лікарні під`їхала ОСОБА_2 та почала від нього вимагати 70000 гривень у зв`язку із вчиненням ДТП. В стані алкогольного сп`яніння за кермом не перебував та випив горілки у лікарні до приїзду працівників поліції, так як у нього був стрес, у зв`язку із чим відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Потерпіла ОСОБА_2 надала пояснення, що ОСОБА_1 дізнався про те, що вона виїхала з перехрестя автодороги с.Гнатівка та с.Піщаний Брід з її пояснень наданих працівникам поліції, так як виїхавши з перехрестя вона проїхала близько 250-300 метрів до зіткнення. Рухаючись автомобілем у межах своєї смуги руху вона помітила з боку автомобіль, який здійснював обгін та підрізавши її здійснив зіткнення, пошкодивши ліве переднє крило. Отримавши шок, так як їхала із дітьми, вона зупинилася щоб оглянути автомобіль, водночас автомобіль ВАЗ 2104 не зупинився та продовжив рух. Внаслідок чого вона була змушена їхати за даним автомобілем до лікарні щоб встановити винуватця ДТП. ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння та дійсно в присутності двох свідків працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Однак ОСОБА_1 відмовився.

Свідок ОСОБА_3 надав показання, що він їхав у жовтні місяці в автомобілі ВАЗ 2104 разом із ОСОБА_1 у напрямку з смт Добровеличківка до с.Піщаний Брід. Попереду них за перехрестям, де був розташований колишній пост ДАІ, виїхав автомобіль DAEWOO SENS, який не надав переваги в русі їх автомобілю на приблизній відстані 40-50 метрів та через приблизно 40 метрів від перехрестя під час обгону було здійснено зіткнення із автомобілем DAEWOO SENS. Під час зіткнення він чув та відчув ДТП. Після зіткнення їх переслідував даний автомобіль та сигналив їм. Під`їхавши до лікарні у с.Піщаний Брід до них вийшла ОСОБА_2 та вимагати від ОСОБА_1 7000 гривень у зв`язку із вчиненням ДТП. В стані алкогольного сп`яніння за кермом ОСОБА_1 не перебував. Як ОСОБА_1 пив горілку не бачив, так як його в подальшому забрали його діти.

В судовому засіданні суд роз`яснивши ОСОБА_1 ст.268 КпАП України та ст.63 Конституції України, жодних клопотань крім допиту свідка ОСОБА_3 не заявляв.

Заслухавши пояснення, а також показання свідка, дослідивши наявні докази, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до статті 36 КпАП України, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Отже, оскільки одна особа обвинувачується у вчиненні трьох адміністративних правопорушень, вважаю необхідним об`єднати вказані справи про адміністративні правопорушення в єдине провадження та присвоїти їм єдиний номер 387/897/20.

Суд зазначає, що пунктом 10.1. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно з п. 2.10.а ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Пунктом 2.10.є ПДР України, передбачено, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Відповідно до положень ст.ст. 7, 254, 279 КпАП України, суд здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення та вирішує питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення складеного щодо неї.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Факт вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_1 підтверджується протоколам про адміністративні правопорушення серії БР №054857 від 03.10.2020, серії БР №054858 від 03.10.2020 та серії БР №054856 від 03.10.2020, які були складені компетентною особою, їх зміст відповідає вимогам ст.256 КУпАП, схемою ДТП від 03.10.2020, поясненнями ОСОБА_1 та потерпілої ОСОБА_2 , показаннями свідка ОСОБА_3 , письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .. Суд також враховує оглянуті в судовому засіданні відеозаписи від 03.10.2020.

Відповідно до наявної схеми ДТП у автомобіля ВАЗ 2104 д.н.з. НОМЕР_1 наявні такі ушкодження, а саме: пошкоджено лакофарбове покриття правого боку автомобіля. У автомобіля DAEWOO SENS д.н.з. НОМЕР_2 наявні такі ушкодження, а саме: пошкоджено лакофарбове покриття переднього бампера, вм`ятина лівого переднього крила та лакофарбове покриття.

За вказаних обставин, суд визнає сукупність наведених доказів достатніми для доведеності вини ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів, тому він підлягає адміністративній відповідальності за ст. 124 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу згідно з санкцією статті.

Крім того суд не приймає до уваги пояснення ОСОБА_1 щодо того, що він не бачив ДТП та потерпіла йому не сигналила переслідуючи його, так як ці доводи спростовуються поясненнями потерпілої та свідка ОСОБА_3 . Водночас ОСОБА_1 вчинивши ДТП у відповідності до пункту 2.10 Правил дорожнього руху України зобов`язаний був негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди або за наявності відповідних умов скласти європротокол. Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні, а суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або евентуального (непрямого) умислу.

Отже ОСОБА_1 як водій автомобіля знав Правила дорожнього руху, усвідомлював, що мало місце ДТП та не дотримався цих правил, легковажно розраховуючи на відвернення наслідків ДТП.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 1.10 ПДР України, під залишенням місця дорожньо-транспортної пригоди слід розуміти дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення працівниками міліції заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.122-4 КУпАП доведена зібраними у справі доказами, а тому підлягає адміністративній відповідальності з накладенням стягнення у виді штрафу згідно з санкцією статті.

Також з матеріалів справи вбачається, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

3 грудня 2019 року Верховною Радою прийнято Закон України «Про внесення зміни до розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі Закон № 321-IX), яким відтерміновано набрання чинності Законом № 2617-VIII з 1 січня 2020 року на 1 липня 2020 року.

Під час прийняття Закону № 321-IX було визначено, що для уніфікації законодавства потрібно внести зміни до великого масиву законодавчих актів з метою узгодження термінології, запровадженої Законом № 2617-VIII, та термінології, яка застосовується в інших законодавчих актах.

Для цього 17 червня 2020 року Верховною Радою прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі Закон № 720-IX).

У Розділі ІІ Закону № 720-IX зазначено, що «Цей Закон набирає чинності з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII».

1 липня 2020 року Закон № 2617-VIII набрав чинності, а Закон № 720-IX був підписаний Президентом України 2 липня 2020 року та 3 липня 2020 року опублікований в газеті «Голос України».

Крім того, у зв`язку з набранням чинності 1 липня 2020 року Законом № 2617-VIII, відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, або за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного освідування з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого медичного освідування, була закріплена у статті 286-1 «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» України, а статтю 130 КпАП України було змінено.

Однак, Законом України № 720-IX внесено зміни до Закону № 2617-VIII, відповідно до яких із Закону № 2617-VIII вилучені положення, які змінювали статтю 130 КпАП України та включали до КК України статтю 286-1.

Таким чином, суд вважає, що з 3 липня 2020 року стаття 130 КпАП України підлягає застосуванню в редакції, що діяла до набрання чинності Законом № 2617-VIII.

Також ст. 8 КпАП України передбачає, що закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративне правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Отже, виходячи також з того, що кримінальна відповідальність, передбачена ст. 286-1 КК України погіршує становище особи, що суперечитиме основоположним конституційним принципам і є неприпустимим, застосуванню підлягає адміністративна відповідальність, оскільки вона не посилює, а навпаки пом`якшує відповідальність.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КпАП України провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до другого абзацу пункту 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 та винуватість в його вчиненні підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме поясненнями ОСОБА_1 , письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , відеозаписом на DVD диску, який міститься в матеріалах справи, та відповідно до якого дійсно ОСОБА_1 пояснював, що вжив 300 грам горілки до приїзду працівників поліції та за кермом спиртного не вживав у зв`язку із чим в присутності двох свідків відмовився пройти огляд на стан сп`яніння на місці або в лікарні.

Згідно зі ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, враховуючи, що у справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4, ч. 4 ст. 130 КпАП України, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

При обранні ОСОБА_1 виду та міри адміністративного стягнення, судом враховується особа правопорушника, ступінь його вини. Обставини що пом`якшують або обтяжують відповідальність, судом не встановлено .

Враховуючи зазначене, суд вважає доцільним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 4 ст.130 КпАП України, а саме за більш серйозне правопорушення з числа вчинених у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами на три роки.

Відповідно до ст. 40-1 КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 40-1, 122-4, 124, 130, 221, 251, 252, 280, 283, 284 КпАП України, суддя ,-

П О С Т А Н О В И В :

На підставі ч. 2 ст. 36 КпАП України об`єднати справи про адміністративні правопорушення за №387/899/20, №387/898/20, №387/897/20 в єдине провадження та присвоїти їм єдиний номер 387/897/20.

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124, ч.4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на підставі ч. 2 ст. 36 КпАП України накласти на нього адміністративне стягнення за більш серйозне правопорушення за ч. 4 ст.130 КпАП України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень 00 копійок в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 420 ( чотириста двадцять ) гривень 40 копійок за розгляд справи про адміністративне правопорушення: (отримувач коштів: ГУК у місті Києві/місто Київ/22030106 , код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача : UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) .

Строк пред`явлення постанови для виконання до 23.01.2021.

Постанова суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Суддя

Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області І. П. Майстер