Провадження № 3/761/6111/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Антонюк Марина Станіславівна, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм компнії «Uber», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

06 липня 2020 року о 04 год. 45 хв. в м. Києві по бульварі Тараса Шевченка, 2, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Renault» д.н.з. НОМЕР_1 перебував з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, що не реагують на світло звужені, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

На виклик до суду ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся про розгляд справи завчасно та належним чином. При цьому, будь-яких заяв або клопотань, в тому числі про відкладення судового розгляду чи про поважність причин неявки, від ОСОБА_1 не надходило.

Так, суд звертає увагу, що Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (справа "Каракуця проти України"). Однак ОСОБА_1 до суду не прибув, розглядом справи не цікавився, своїм правом взяти участь у судовому розгляді не скористався.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 повідомлявся про час та дату розгляду справи, клопотань про відкладення судового розгляду до суду не направляв, з метою дотримання вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також приймаючи до уваги, що участь особи при розгляді справ за ст.130 КУпАП не є обов`язковою, суддя вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд прийшов до наступних висновків.

Так, згідно даних, які містяться у протоколі серії ДПР18 № 142723 від 06 липня 2020 року, ОСОБА_1 06 липня 2020 року о 04 год. 45 хв. в м. Києві по бульварі Тараса Шевченка, 2, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Renault» д.н.з. НОМЕР_1 перебував з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, що не реагують на світло звужені, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

Як вбачається зі змісту протоколу, ОСОБА_1 ознайомився з його змістом, про що засвідчив своїм підписом у протоколі про адміністративне правопорушення. Разом з тим, зазначив, що вину визнає та розкаюється.

Крім того, винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи у їх сукупності.

Зокрема, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 142723 від 06 липня 2020 року, складений у відповідності до вимог КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС від 07.11.2015 №1395, а отже відповідає вимогам діючого законодавства.

Також, суддею приймаються до уваги дані відеозапису, який долучений до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на CD-диску, з якого вбачається, що ОСОБА_1 у присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовився пройти огляд для визначення стану сп`яніння.

Тобто наведені докази підтверджують факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже відмова водія від проходження відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України на вимогу поліцейського в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Наявність факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому порядку у присутності двох свідків підтверджується наведеними вище доказами.

Отже, вищевикладене у сукупності, свідчить про порушення водієм ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмова ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, який відноситься до грубих порушень на транспорті та його підвищену суспільну небезпеку, особу правопорушника та майновий стан останнього, ступінь його вини. При цьому, судом враховується вік особи, його сімейний та майновий стан.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП за вчинення вказаного правопорушення накладається адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Таким чином, враховуючи наведене приходжу до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Призначення саме такого адміністративного стягнення на переконання суду є необхідним і достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

В порядку, визначеному ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 40-1, 130, 266, 283-285, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп., на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Шевченківського

районного суду міста Києва М.С. Антонюк