ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Справа № 553/1893/20
Провадження № 3/553/847/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року м.Полтава

Ленінський районний суд м.Полтави у складі головуючого судді Високих М.С., з участю секретаря судового засідання Яковенко В.С., особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області, громадянина України, працюючого монтажником ТОВ ВБК «Бізон», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 КУпАП,

в с т а н о в и в:

01.09.2020 близько 09 год. 00 хв. по вул.Панянки, 77 у м.Полтава, на території парковки, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «ГАЗ-330202-01СПГ», державний номерний знак НОМЕР_1 , в порушення вимог п.13.1 ПДР України, не дотримався безпечного бокового інтервалу, та допустив наїзд на припаркований автомобіль марки «NISSAN NAVARA», державний номер НОМЕР_2 . У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «NISSAN NAVARA» зазнав механічних пошкоджень.

Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Того ж дня, о 09 год. 00 хв. ОСОБА_1 по вул.Панянки, 77 у м.Полтава, керуючи транспортним засобом марки «ГАЗ-330202-01СПГ», державний номерний знак НОМЕР_1 , в порушення п.2.10 ПДР України, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний.

Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе не визнав та повністю заперечив свою причетність до дорожньо-транспортної пригоди, під час якої було пошкоджено автомобіль «NISSAN NAVARA». При цьому ОСОБА_1 пояснив, що дійсно 01.09.2020 його автомобіль знаходився на парковці по вул.Панянка у м.Полтаві, і виїжджаючи з паркувального місця заднім ходом він не зачепив автомобіля потерпілого, а лише лофет, що знаходився праворуч.

Потерпілий ОСОБА_2 в суді пояснив, що є власником автомобіля «NISSAN NAVARA», державний номер НОМЕР_2 , який він залишив на парковці по вул.Панянка у м.Полтаві. Близько 13 год. 01.09.2020 ОСОБА_2 прийшов на парковку та виявив на транспортному засобі пошкодження лако-фарбового покриття лівої сторони автівки. Працівник парковки повідомив, що поряд паркувався транспортний засіб «газель», після чого потерпілий звернувся до поліції.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності, потерпілої особи, показання свідків, та оцінивши досліджені в судовому засідання докази з точки зору їх належності та допустимості, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши всі обставини справи у їх сукупності, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, що поставлені йому за провину. Його дії суд кваліфікує за ст.124 КУпАП, оскільки він, будучи учасником дорожнього руху, допустив порушення вимог п.13.1 ПДР України, у результаті чого сталась дорожньо-транспортна пригода і транспортний засіб потерпілого зазнав механічних пошкоджень. Також дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ст.122-4 КУпАП, оскільки він залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої причетний.

Винуватість ОСОБА_1 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, що приєднані до справи, а саме поясненнями учасників пригоди, даними схеми місця ДТП з переліком видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів, згідно з яким у автомобіля «NISSAN NAVARA» були пошкоджені лако-фарбове покриття переднього бамперу зліва та лівого дзеркала заднього виду, а також виявлені тріщина бамперу і подряпина на задніх лівих дверях. Вказані ушкодження повністю узгоджуються із взаємним розташуванням транспортних засобів під час пригоди, що відображено схематично, не суперечать запису відеофіксації та підтверджуються приєднаними до справи фотознімками. В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що на фотознімках зображено його транспортний засіб із пошкодженнями на лівій стороні, саме цією стороною був обернутий його автомобіль на парковці до автомобіля ГАЗ.

При цьому встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи об`єктивно підтверджуються наданим відеозаписом, під час дослідження якого учасники пригоди ствердили, що на ньому зображені саме їх автомобілі.

Будучи допитаним в якості свідка інспектор ВРОМ ДТП УПП в Полтавській області ОСОБА_3 показав суду, що ним було складено протокол на підставі зібраних доказів, відео-фото фіксації тощо. Були оглянуті автомобілі, виявлені пошкодження за висотою їх розташування й іншими параметрами збіглись, на автомобілі потерпілого залишилась біла фарба, тому за цих обставин водій газелі не дотримався бокового інтервалу.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що є колегою ОСОБА_1 і разом із ним вранці, біля 09 год. 01.09.2020 вони забирали автомобіль з парковки. Свідок допомагав ОСОБА_1 , який рухався заднім ходом, виїжджати з паркувального майданчика та ствердив, що під час руху він не зміг би зачепити поряд припаркованого автомобіля, оскільки відстань між ними була достатньою.

Між тим, пояснення ОСОБА_1 щодо непричетності до дорожньо-транспортної пригоди як і покази свідка ОСОБА_4 суд розцінює критично, з огляду на наступне.

Виходячи із змісту Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила (пункти 1.3, 1.4).

У відповідності до п.13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Пунктом 2.10 ПДР України визначено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Вказаних вимог Правил дорожнього руху ОСОБА_1 не дотримався, внаслідок чого відбулось зіткнення, що спричинило пошкодження транспортного засобу. Після зіткнення ОСОБА_1 місце пригоди залишив.

В судовому засіданні ОСОБА_1 стверджуючи свою не винуватість вказав, що виїжджаючи з паркувального місця він зачепив лише лофет (причіп), що знаходився у сліпій зоні. При цьому ОСОБА_1 вказав, що після того як виїхав з паркувального місця заднім ходом не оглядав автомобіль потерпілого.

Свідок ОСОБА_4 в ході допиту вказав, що допомагаючи ОСОБА_1 виїхати він знаходився ліворуч і по ходу руху автомобіля «ГАЗ» також рухався у сторону, а отже суд ставить під сумнів ту обставину, що відходячи вліво по ходу руху автомобіля «ГАЗ», свідок міг бачити повністю відстань між автомобілями, оскільки за поясненнями потерпілого довжина його автомобіля складає приблизно 5 метрів.

При цьому суд вказує на ту обставину, що у момент руху водія ОСОБА_1 автомобіль потерпілого знаходився у зупиненому стані в межах свого паркувального місця, а отже уникнення наїзду на зупинений транспортний засіб в даному випадку могло забезпечити виключно дотримання саме водієм автомобіля, що рухався, безпечного інтервалу.

За нормативним визначенням об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП полягає у порушенні особою Правил дорожнього руху України, які перебувають у причинному зв`язку із настанням події ДТП та відповідно спричиненням механічних пошкоджень транспортних засобів.

Обставини, що вказують на той факт, що порушення Правил дорожнього руху України перебувають у причинному зв`язку із настанням події ДТП мають бути встановлені поза розумним сумнівом.

В заданій дорожній обстановці водій автомобіля «NISSAN NAVARA», не міг передбачити, що водій автомобіля «ГАЗ-330202-01СПГ» не переконається в безпечності руху та не дотримається безпечної дистанції та інтервалу під час виїзду з паркувального місця.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 КУпАП поза розумного сумніву.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суд, виходячи із положень ст.23 КУпАП, зазначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Із змісту частини другою згаданої статті вбачається, що при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність судом не враховуються.

З огляду на викладене, суд вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення у виді штрафу в межах санкцій ст.124 та ст.122-4 КУпАП України.

Згідно ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

З огляду на викладене, суд вважає, що в порядку ст.36 КУпАП на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення у виді штрафу в межах санкції ст.124 КУпАП України в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Саме таке стягнення буде сприяти вихованню правопорушника у дусі додержання законів України та запобігати вчиненню ним нових правопорушень.

Питання про судовий збір вирішено судом у порядку ст.401 КпАП України, згідно з якою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку таке стягнення накладено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.36,401,283,294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 420,40 грн. судового збору.

Постанова суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Полтави. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя

Ленінського районного суду м.Полтави М.С. Високих