Новосанжарський районний суд Полтавської області
справа № 542/1228/20
провадження № 3/542/424/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2020 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Шарової-Айдаєвої О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Рибки Ю.О.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт Нові Санжари у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі - КУпАП), і матеріали справи, додані до нього, щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

09 жовтня 2020 року до Новосанжарського районного суду Полтавської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ГР № 248807 щодо ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

09 жовтня 2020 року внаслідок автоматизованого розподілу судової справи між суддями, відповідна справа надійшла до провадження судді Шарової-Айдаєвої О.О.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається наступне.

06 жовтня 2020 року інспектором ЮП СП Новосанжарського ВП капітаном поліції Руденко М.В. складено протокол щодо ОСОБА_1 за ухилення матір`ю від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який у 2020 році закінчив 9 класів та не приступив до навчання в період з 01 вересня по 05 жовтня 2020 року, чим порушені вимоги частини 3 статті 150 Сімейного кодексу України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, викладені у протоколі факти заперечувала.

З матеріалів справи вбачається, що дії ОСОБА_1 ініціатором складення протоколу кваліфіковані за частиною 1 статті 184 КУпАП.

Після роз`яснення відповідно до статті 268 КУпАП прав особі, що притягується до адміністративної відповідальності, в тому числі права на захист, тобто користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, в судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого їй правопорушення не визнала та вказала, що належним чином виконує свої обов`язки по вихованню свого сина. Нею створені всі належні умови для його виховання і проживання. Вказано, що до навчання у школі він повернеться після завершення карантину, встановлено у зв`язку з розповсюдженням вірусної інфекції COVID-19. Зазначено, що син закінчив 9 класів і на даний час здобув базову середню освіту. Вказано, що адміністрація опорного закладу «Руденківський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Руденківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області» на її звернення без будь-яких зауважень повернула документи її сина 02 вересня 2020 року. ОСОБА_1 наголошено, що на даний час вона не має можливості належним чином забезпечити сина для того, що він відвідував школу, одягти, придбати шкільні приналежності.

Надаючи оцінку, діям особи, що притягається до відповідальності, та оцінюючи протокол про адміністративне порушення, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина 3 статті 62 Конституції України передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно зі статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали, додані до протоколу, суд приходить до висновку про доведенність вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй правопорушення.

Частиною 1 статті 184 КУпАП встановлена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я і фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних, історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до частини 3 статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно з частиною 2 статті 12 Закону України «Про освіту», повна загальна середня освіта в Україні є обов`язковою і здобувається в інституційних або індивідуальних формах, визначених законодавством, як правило, в закладах освіти.

Частиною 3 статті 12 Закону України «Про освіту» передбачено, що повна загальна середня освіта має три рівні освіти: початкова освіта тривалістю чотири роки; базова середня освіта тривалістю п`ять років; профільна середня освіта тривалістю три роки.

Відповідно до частини 4 статті 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Проаналізувавши викладені норми, суд приходить до висновку про те, що батьки повинні забезпечити необхідні умови для навчання своїх дітей та отримання ними повної середньої освіти, яка включає в себе усі три рівні освіти і передбачає необхідність навчання дитини після 9 класу.

Об`єктом правопорушення, передбаченого статтею 184 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх. А об`єктивна сторона полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Судом встановлено, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ГР № 248807 від 06.10.2020 (а.с. 4), письмовими поясненнями ОСОБА_3 (психолога ОЗ «Руденківський ЗЗСО І-ІІІ ступенів») (а.с. 6), письмовими поясненнями ОСОБА_4 (старости Великосолонцівського округу) (а.с. 7), письмовими поясненнями ОСОБА_5 (працівника ОЗ «Руденківський ЗЗСО І-ІІІ ступенів») (а.с. 8), ОСОБА_6 (працівника Руденківської сільської ради) (а.с. 9), заявою Виконавчого комітету Руденківської сільської ради, складеною на ім`я начальника Новосанжарського ВП ГУНП в Полтавській області, в якій повідомлено про те, що ОСОБА_2 не приступив до навчання після закінчення 9 класів (а.с. 10), заявою Виконавчого комітету Руденківської сільської ради, складеною на ім`я начальника Новосанжарського ВП ГУНП в Полтавській області, в якій повідомлено про те, що ОСОБА_1 02.09.2020 забрала документи свого сина зі школи (а.с. 13), .

Суд, дослідивши матеріали справи, вбачає в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме: ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення слід враховувати характер вчиненого порушення, ступінь його вини, майновий стан, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Із пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вбачається, що вона в повній мірі усвідомлює необхідність здобуття її сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повної середньої освіти. Нею вказано на скрутне матеріальне становище, внаслідок якого вона не має можливості в повній мірі забезпечити відвідування школи сином, оскільки на даний час не спроможна придбати одяг для нього та шкільні приналежності. В її письмових поясненнях також вказано, як на причину невідвідування її сином школи, розповсюдження вірусної інфекції COVID-19. Зазначено, що її син - ОСОБА_2 продовжить навчання після закінчення епідемії.

Відповідно до статті 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Чинними нормами КУпАП не визначається поняття малозначності вчиненого правопорушення та виключного переліку діянь, які можуть вважатися малозначними. Отже, орган (посадова особа), уповноважений розглядати справи про адміністративні правопорушення, звільняє правопорушника від адміністративної відповідальності в кожному випадку окремо, зважаючи на характер вчинюваного діяння та обставини справи.

З урахуванням характеру правопорушення, враховуючи усвідомлення ОСОБА_1 необхідності навчання дитини та здобуття нею повної середньої освіти, зважаючи на особу правопорушника, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягалась, суд приходить до висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі статті 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Відповідно до частини 2 статті 284 КУпАП, постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Отже, провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі статті 40-1 КУпАП судовий збір з ОСОБА_1 не стягується.

З огляду на викладене, керуючись статтями 22, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 , винною в вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 184 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 184 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Новосанжарський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.О. Шарова-Айдаєва