Номер провадження: 33/813/923/20
Головуючий у першій інстанції Борщов І.О.
Доповідач Толкаченко О. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2020 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Толкаченко О.О., за участю: секретаря судового засідання Маслова Р.Ю., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Суворової Ю.І., представника потерпілого Ільїна А.Н. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Суворової Ю.І. на постанову Київського районного суду м. Одеси від 23 червня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

зазначеною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, офіційно не працевлаштований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнутий судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.

Обставини справи та вимоги апеляційної скарги

Постановою суду першої інстанції встановлено, що близько 06 год. 07 хв. 24 березня 2020 року ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Nissan Almera, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Люстдорфська дорога напроти буд.146-в в м. Одесі, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечну швидкість руху, рухався у населеному пункті зі швидкістю, згідно висновку експерта 122 км/год., не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом Ford Sierra, державний номерний знак НОМЕР_2 , який спалахнув і по інерції зіткнувся з торговим павільйоном. Внаслідок ДТП транспортні засоби і споруда отримали механічні пошкодження, а транспортний засіб Ford Sierra вигорів до тла.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 12.4, 12.9, 13.1 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції захисник Суворова Ю.І. подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги обґрунтувала тим, що суд першої інстанції не відклав розгляд справи, чим порушив права ОСОБА_1 , який просив відкласти розгляд справи у зв`язку з тим, що подав заяву, зареєстровану 13 травня 2020 року про проведення автотехнічного дослідження по обставинам ДТП, однак дослідження не можливо було провести, оскільки для дослідження експерту є необхідним автомобіль Ford Sierra, державний номерний знак НОМЕР_2 , однак його власник надавати автомобіль категорично відмовлявся.

Захисник зазначила, що автотехнічна експертиза №20-2190/2191/2192/2193 від 25 травня 2020 року була проведена без жодного обстеження автомобілів, які були учасниками ДТП, що є порушенням Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень МЮУ.

При цьому висновки автотехнічної експертизи №20-2190/2191/2192/2193 від 25 травня 2020 року суперечать схемі ДТП, а саме слідам рідини, які були залишені на асфальті після ДТП.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Згідно з вимогами ч.7 ст.294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду...., а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дав належну правову оцінку наявним у справі доказам, вірно встановив фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції та під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 категорично не визнавав свою вину у вчиненні ДТП та надав пояснення про те, що 24 березня 2020 близько 06:00 години ранку, він, керуючи автомобілем Nissan Almera, номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Люстдорфська дорога в м. Одесі з боку 7-ї станції в напрямку міста в крайній правій смузі зі швидкістю біля 80 км/год. Наближаючись до перехрестя вул. Люстдорфська дорога та вул. Левітана, паралельно з ним рухався автомобіль Ford Sierra, який на самому перехресті різко змінив напрямок руху, чим підрізав його. ОСОБА_2 зазначив, що він був змушений подати звуковий сигнал та різко загальмувати, намагаючись уникнути зіткнення, але йому це не вдалося в результаті чого сталася дорожньо-транспортна пригода.

З метою перевірки доводів, викладених в апеляційній скарзі, та прийняття законного та обґрунтованого рішення за результатами апеляційного розгляду, апеляційним судом були повторно досліджені докази, які містяться в матеріалах справи.

З фабули протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №074127 від 29 травня 2020 року вбачається, що 24 березня 2020 року, близько 06 год 07 хв., водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Nissan Almera, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Люстдорфська дорога, буд.146-в в м. Одесі, не вибрав безпечну швидкість руху, рухався у населеному пункті зі швидкістю більш ніж 50 км/год, не дотримався безпечної дистанції, та скоїв зіткнення з автомобілем Ford Sierra держаний номерний знак НОМЕР_2 , який в подальшому зіткнувся з торговим павільйоном.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 12.4, 12.9, 13.1 Правил дорожнього руху України.

В графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_3 зазначив, що не погоджується з протоколом.

Проте, дослідивши зміст протоколу про адміністративне правопорушення апеляційний суд дійшов висновку, що він відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а отже визнає його допустимим доказом у справі.

Пунктом 12.4 Правил дорожнього руху (далі - ПДР) встановлено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Пунктом 12.9 ПДР передбачено, що водієві забороняється:

а) перевищувати максимальну швидкість, визначену технічною характеристикою даного транспортного засобу;

б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

Пунктом 13.1 ПДР встановлений обов`язок водіїв залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_3 надавав пояснення, що він рухався зі швидкістю приблизно 80 км/год.

Вказані показання щодо швидкості руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_3 не узгоджуються з наданим стороною захисту висновком експертного дослідження №20-3577 від 04 серпня 2020 року, проведеного судовим експертом Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Корепіним Є.Е.

Так, згідно вказаного висновку до моменту зіткнення швидкість автомобіля Nissan Almera, державний номерний знак НОМЕР_1 становила 86…89 км/год., а швидкість автомобіля Ford Sierra, державний номерний знак НОМЕР_2 31…33 км/год.

Крім того, апеляційним судом був досліджений висновок експертного дослідження №20-2190/2191/2192/2193 від 25 травня 2020 року компьютерно-технічного та автотехнічного дослідження обставин зіткнення автомобілів Nissan Almera, д/н НОМЕР_1 та Ford Sierra д/н НОМЕР_2 .

Згідно вказаного висновку:

-швидкість руху автомобіля Ford Sierra р/н НОМЕР_2 становила 47 км/год, швидкість руху автомобіля Nissan Aimera р/н НОМЕР_1 в умовах пригоди становила 122 км/год;

-зіткнення автомобілів сталося в лівій смузі руху вул.Люстдорфська дорога у напрямку вул.Топольова, перед початком розливу технічної рідини від автомобіля Nissan Aimera р/н НОМЕР_1 ;

-пояснення водія автомобіля Nissan Aimera р/н НОМЕР_1 ОСОБА_1 про обставини події є технічно не спроможними;

-пояснення водія автомобіля Ford Sierra р/н НОМЕР_3 в повній мірі узгоджується з встановленим механізмом зіткнення, відеоматеріалом та слідовою інформацією зафіксованою на первинній схемі місця пригоди, а тому є технічно спроможними;

-дії водія автомобіля Nissan Aimera р/н НОМЕР_1 ОСОБА_1 регламентувалися п.п.12.4, 12.9, 13.1 Правил дорожнього руху;

-шляхом виконання вимог п.п.12.4, 12.9, 13.1 Правил дорожнього руху водій автомобілю Nissan Aimera р/н НОМЕР_1 ОСОБА_1 в умовах події мав технічну можливість запобігти ДТП;

-водій автомобіля Ford Sierra з технічної точки зору явився пасивним учасником ДТП і не мав технічну можливість уникнути розглянуту подію.

Таким чином апеляційним судом достеменно встановлено, що ОСОБА_3 значно перевищив дозволену у населених пунктах швидкість руху транспортного засобу, чим порушив вимоги 12.4, 12.9 Правил дорожнього руху України.

Крім того, з метою перевірки доводів викладених в апеляційній скарзі та прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, апеляційним судом був досліджений відео-запис камери зовнішнього спостереження розташованої на будівлі шиномонтажу поблизу місця ДТП.

На вказаному відеозапису зафіксовано, як автомобіль Ford Sierra рухався з невеликою швидкістю у правому крайньому ряду. За ним рухався транспортний засіб типу маршрутного таксі «Богдан» жовтого кольору.

Автомобіль Nissan Almera рухався на великій швидкості в лівій смузі руху. Після обгону транспортного засобу «Богдан», водій автомобілю Nissan Almera ОСОБА_3 різко перестроївся у правий ряд, де попереду рухався автомобіль Ford Sierra, після чого відбулось зіткнення.

Вказаний відеозапис спростовує доводи ОСОБА_3 про те, що водій автомобілю Ford Sierra різко змінив напрямок руху, підрізав його, внаслідок чого ОСОБА_1 різко загальмував, але йому не вдалося уникнути зіткнення.

Слід зазначити, на схемі доданої до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди взагалі відсутні сліди гальмування автомобілю Nissan Almera.

За таких обставин апеляційний суд переконаний, що в разі належного виконання водієм ОСОБА_1 . Правил дорожнього руху та дотримання ним встановленого швидкісного режиму в межах населеного пункту, останній мав би об`єктивну можливість своєчасно зреагувати на зміну дорожньої обстановки, що склалася, зменшити швидкість свого транспортного засобу аж до його повної зупинки та запобігти ДТП.

Враховуючи викладене апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку наявним в ній доказам та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення про винуватість ОСОБА_3 за ст.124 КУпАП.

При цьому апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи сторони захисту про те, що суд першої інстанції безпідставно не відклав розгляд справи на іншу дату за заявою ОСОБА_1 , чим були істотно порушені його процесуальні права, оскільки дорожньо-транспортна пригода відбулась 24 березня 2020 року, а справа була розглянута 23 червня 2020 року - тобто в останній день перед закінченням 3-х місячного строку, передбаченого ст.38 КУпАП, в межах якого до ОСОБА_3 було можливо застосувати адміністративне стягнення.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст.33 КУпАП передбачено, що при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_3 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог статей 23, 33 КУпАП в межах санкції ст.124 КУпАП.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника Суворової Ю.І. є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції, в свою чергу, є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.

Відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Суворової Ю.І. залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 23 червня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.О. Толкаченко