Справа № 637/276/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2020 року селище Шевченкове

Суддя Шевченківського районного суду Харківської області Стеганцов С.М., розглянувши адміністративний матеріал, у відношенні :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Шевченкове Шевченківського району Харківської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер платника податку НОМЕР_1 ,

у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

Роз`яснено права, передбачені ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення та ст.63 Конституції України, -

в с т а н о в и в :

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 18 березня 2020 року о 01.14 години ОСОБА_1 по вул. Харківський Шлях, 32 в селищі Шевченкове Харківської області керував транспортним засобом автомобілем М-2140 «Москвич», д.н.з НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: мав мляву мову, різкий запахом алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду для виявлення стану алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків відмовився чим порушив п. 2.5. ПДР України.

В судовому засіданні гр-н ОСОБА_1 пояснив, що з протоколом про адміністративне правопорушення він не згоден, його письмове пояснення, що він відмовляється проходити огляд на стан сп`яніння він давав під психологічним тиском зі сторони працівників поліції, свідків, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, не було, з текстом протоколу його не ознайомлювали взагалі. Алкогольні напої не вживав, відео фіксацію просить дослідити в судовому засіданні.

Також він відмовляється від своїх пояснень наданих працівниками поліції так як вони не відповідали дійсності він їх надав під психологічним тиском, так як рядом перебувала колишня дружина.

Як зазначено органами поліції, факт скоєння правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №249895 від 18.03.2020 року, за участю двох свідків згідно якого гр-н ОСОБА_1 18.03.2020 року о 01.14 години керував транспортним засобом автомобілем М-2140 «Москвич», д.н.з НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: мав мляву мову, різкий запахом алкоголю з порожнини рота;

-рапортом інспектора СРПП Шевченківського ВП Куп`янського ВП ГУНП в Харківській області від 18.03.2020 року, згідно якого під час патрулювання 18.03.2020 року було зупинено транспортний засіб М-2140 «Москвич», д.н.з НОМЕР_2 під керування гр-на ОСОБА_1 за порушення ним вимог дорожнього знаку 3.21. «В`їзд заборонено», при спілкування з яким у ОСОБА_2 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння:

- письмовими поясненнями гр-на ОСОБА_1 від 18.03.2020 року, від яких він в суді відмовився, що 18.03.2020 року в нічний час він в вживав пиво і йому пропонували пройти тест на стан алкогольного сп`яніння або проїхати до медичного закладу.

Суддя, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши гр-на ОСОБА_1 , працівника поліції ОСОБА_3 Ю ОСОБА_4 , який складав протокол про адмінправопорушення, оглянувши записи з відеореєстратора, прийшов до наступного.

При перегляді у судовому засіданні запису з боді - камери вбачається, що працівники поліції зупинили ОСОБА_2 за порушення ПДР, а саме знаку 3.2.1. «Вїзд заборонено» і по відношенню до нього був складений адмінпротокол за вказане порушення про що ОСОБА_2 не заперечує.

З протоколом про адміністративне правопорушення, а саме керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння і його відмови від проходження медичного огляду, на місці зупинки, як зазначено в протоколі, у присутності двох свідків, чим було порушено вимоги п. 2.5Правил дорожнього руху України, ОСОБА_2 заперечує.

З пояснень ОСОБА_2 в судовому засіданні встановлено, що він відмовлявся проходити огляд на стан сп`яніння, так як працівники поліції психологічно на нього тиснули в присутності колишньої дружини.

Він також пояснив, що при складанні протоколу були відсутні свідки, він їх не бачив, а присутні були тільки працівники поліції.

Відеозапис, наданий працівниками поліції, дійсно свідчить про те, що при складанні протоколу і розмові працівників поліції з ОСОБА_2 , свідки відсутні. При перегляді відеозапису в суді свідки на відеозаписі не відображені їх особисті дані не зафіксовані. Їх також не вбачається на відеозаписі при складанні протоколу по відношенню до ОСОБА_2 .

Зазначені свідки з номерами мобільних телефонів в протоколі про адмінправопорушення ОСОБА_5 , телефон взагалі не відповідає після набору номеру в судовому засіданні.

Інший свідок зазначений в протоколі з номером мобільного телефону ОСОБА_6 , вказаний номер взагалі не існує.

Допитаний в якості свідка працівник поліції ОСОБА_7 , в суді підтвердив, факти зазначені в протоколі, але при перегляді відеозапису в його присутності погодився, що на відеозаписі не відображено свідків при складанні протоколу, але наполягав, що вони були присутні при складані протоколу.

Відповідно до вимогст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

З об`єктивної сторони правопорушення, передбаченест. 130 ч. 1 КУпАП, полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно ч. 1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті рішення, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Як вбачається в судовому засіданні, вина ОСОБА_2 підтверджується показаннями свідків, яких не зафіксовано на відео, номер мобільного телефону одного зі свідків зазначений в протоколі взагалі не існує, інший не відповідає, інших доказів винуватості правопорушника крім його особистих пояснень від яких він в суді відмовився суду не наведено. У протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, однак дані про те, що водію пропонувались технічні засоби для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки в присутності двох свідків з відеоматеріалу наданого працівниками поліції не вбачається.

Від керуванян транспортним засобом ОСОБА_2 не був відстороненний.

Ч.2 ст.266 КУпАП регламентує, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків.

Ч.5ст.266 КУпАПвизначає, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням цієї статті, вважається не дійсним.

Відповідно до ст. ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно до розділу 2 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС від 18.12.2018 року №1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища. У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Увесь процес складання протоколу повинен фіксуватися на нагрудну камеру поліцейського.

В даному випадку поліцейським було надано чотири файла відеозапису тобто лише часткові фрагмент відеозапису під час оформлення протоколу за ст. 130 КУпАП, а не безперервний запис, що судом вважається недопустимим доказом.

Тому фіксування правопорушення на відео не відповідають вимогам законодавства: 2 ст.266 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути належним доказам в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

У справі «Лучанінова протиУкраїни» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення, ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення.

В переважній більшості випадків під час огляду на стан сп`яніння поліцейські не застосовують технічні засоби на місці зупинки транспортного засобу, а свідків залучають лише під час фіксації факту відмови водія пройти огляд у закладі охорони здоров`я.

Відповідно до ч. 2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Факти встановлені у судовому засіданні щодо скоєння адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП, у сукупності викликають сумніви щодо вчинення самого правопорушення та законності його фіксації.

За таких обставин, всі сумніви щодо доведеності вини водія ОСОБА_1 тлумачаться на його користь у відповідності до ст. 62 Конституції України.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки під час розгляду адміністративного матеріалу достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення не встановлено, а ті, що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, суд оцінює критично, так як вони отримані внаслідок істотного порушення закону.

В зв`язку з чим справу за ч.1 ст.130 КУпАП слід закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях складу правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 7, 130, 221, 247, 251, 280, 283-285 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в Харківський апеляційний суд протягом десяти днів з дня її винесення через Шевченківський районний суд Харківської області.

Суддя: С.М. Стеганцов