Справа № 487/715/20
Провадження №3/487/562/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19.02.2020 року м. Миколаїв

Суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Карташева Т.А., за участю секретаря Кожина В.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, не працюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

04.02.2020 р. до Заводського районного суду м. Миколаєва з Управління патрульної поліції в Миколаївській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БД №297771, складений 28.01.2020 року, згідно з яким, ОСОБА_1 28.01.2020 року о 23.05 год. в м. Миколаєві по пр. Центральний, буд. 11 керував транспортним засобом - автомобілем Chevrolet Volt, державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння пальців рук). Водію в установленому за законом порядку на місці зупинки було запропоновано пройти медичний огляд на місці зупинки за допомогою технічного пристрою алкотестера Drager у присутності двох свідків, на що водій відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснював, що 28.01.2020 заїхав у двір, зупинившись біля буд. №9 по пр. Центральному в м. Миколаєві, випив пляшку пива та під`їхав під під`їзд. До нього звернулись поліцейські, які запропонували пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера "Драгер", на що він відмовився, оскільки це тривала процедура. Ніяких свідків під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не було.

Суд, вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до наступного.

За змістом ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а згідно з ч. 1 ст. 7 цього ж Кодексу, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст.ст. 280 та 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Статтею 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини хоч і за національним законом особа притягується до адміністративної відповідальності, їй пред`явлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні ЄСПЛ, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме: з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання (пункт 51 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Михайлова проти Російської Федерації»).

Зокрема, в даному випадку можна врахувати, що адміністративне стягнення у виді штрафу, разом з позбавленням права керування транспортним засобом, мають каральний і стримуючий характер.

Визнання кримінально-правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, серед яких право знати, у вчиненні якого правопорушення його підозрюють або обвинувачують, бути чітко і своєчасно повідомленим про свої права та обов`язки , мати захисника та інші.

Відповідно до ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення, який містить обвинувачення та є головним доказом по справі, зазначаються: суть адміністративного правопорушення; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Таким чином, предмет судового розгляду обмежений обставинами, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть.

Відповідно до частин 2 та 3 статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

З аналізу викладених нормативних актів слідує, що інспектор поліції повинен запропонувати водієві пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу за місцем зупинки транспортного засобу в разі наявності у нього ознак такого сп`яніння, і лише в разі відмови від такого огляду або незгоди з його результатами повинен запропонувати пройти такий огляд в медичній установі.

Відповідно до ч.5 та 6 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як визначено пунктом 4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п.п. 6, 8 вказаного вище Порядку).

Аналогічні положення передбаченні Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005 року передбачено, що якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вбачається, що йому було запропоновано на місці зупинки пройти медичний огляд за допомогою технічного пристрою алкотестер Drager у присутності двох свідків, на що водій відмовився.

Проте, як вказують вище наведені норми, спочатку інспектор поліції повинен запропонувати водієві пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу за місцем зупинки транспортного засобу в разі наявності у нього ознак такого сп`яніння, і лише в разі відмови від такого огляду або незгоди з його результатами повинен запропонувати пройти такий огляд в медичній установі.

Протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , який є доказом у справі, містить пропозицію пройти медичний огляд на місці зупинки за допогою технічного пристрою, відомості про те, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичній установі, у вказаному протоколі відсутні.

Між тим, з доданих до протоколу письмових пояснень свідків вбачається, що водій від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестера "Драгер" та в медичному закладі відмовився. Проте, ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердив лише те, що йому пропонували пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного приладу, на що він відмовився. Категорично заперечував, що поліцейськи пропонували пройти медичний огляд в закладі охорони здоров`я.

До протоколу про адміністративне правопорушення співробітниками поліції були додані три DVD-R диски, як докази, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та переглянуті в судовому засіданні за участю ОСОБА_1 . Судом встановлено, що диски під номерами І та ІІ відтворюють події, які взагалі не мають відношення до обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, і відбуваються за участю інших осіб, а не ОСОБА_1 .

На третьому диску містяться два файли з відеозаписом подій за участю ОСОБА_1 . Так, з переглянутих відеозаписів встановлено, що уповноважена особа патрульної поліції запропонувала ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу пройти тест за допомогою приладу "Драгер" та проїхати до медичної установи, на що ОСОБА_1 відмовився. З відеозапису не встановлено, що під час такої пропозиції були присутні свідки. Далі ОСОБА_1 було повідомолено про складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження медогляду на місці зупинки в присутності двох свідків.

Інші докази, які б свідчили про те, що водію, як того вимогає закон, було запроновано пройти медичний огляд на місці зупинки та в медичному закладі, матеріали справи не містять.

З огляду на викладені обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що одні лише письмові пояснення свідків не можуть бути належним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Протокол про адміністративне правопорушення у такому вигляді через його істотні недоліки (неконкретність обвинувачення) викликає обґрунтовані сумніви, які відповідно до положень ст. 62 ч.3 Конституції України, тлумачаться на користь ОСОБА_1 , а наявні у справі інші докази не підтверджують факт порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху та відповідно наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Такий вид рішення як повернення протоколу про адміністративне правопорушення для його належного оформлення органу, який склав протокол, не передбачено КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва.

Суддя Т.А. Карташева