Справа № 201/8180/20
Провадження № 3/201/3900/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 17 серпня 2020 року о 15 годині 20 хвилин, керуючи транспортним засобом «Мерседес-Бенц», д/н НОМЕР_1 , під час зупинки на перехресті вул. Крутогірний узвіз та вул. Володимира Вернадського в м. Дніпрі, здійснив рух заднім ходом, створивши небезпеку для інших учасників руху позаду, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Сузукі», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який стояв позаду, після чого останній продовжив некерований рух назад та здійснив наїзд на автомобіль «БМВ», д/н НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який також знаходився позаду. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.9 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

ОСОБА_1 був неодноразово належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, однак до суду не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи за його відсутності, оскільки це буде відповідати вимозі розгляду справи судом в розумні строки, що є складовою права на справедливий судовий розгляд для усіх учасників процесу. Крім того, слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки». Згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі «Смірнов проти України» від 08 листопада 2005 року слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Отже, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення. Разом з тим, у зв`язку з суперечливістю позицій водіїв-учасників дорожньо-транспортної події та для повноти досліджень всіх обставин справи, суд вважає за необхідне навести письмові пояснення водія ОСОБА_1 , наданні ним під час оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, відповідно до яких останній повідомив, що він орендував транспортний засіб «Мерседес-Бенц», д/н НОМЕР_1 в м. Павлоград Дніпропетровської області, звідки прямував додому в Херсонську область через місто Дніпро, де зупинився на перехресті вул. Крутогірний узвіз та вул. Володимира Вернадського, однак на його транспортному засобі відмовили гальма, у зв`язку з чим він покотився назад та скоїв зіткнення з автомобілем «Сузукі», після чого останній також покотився та здійснив наїзд на автомобіль «БМВ». Він вважає, що не порушував правил дорожнього руху, оскільки гальма на керованому ним транспортному засобі відмовили з вини власника останнього, яким не було забезпечено належний технічний стан транспортного засобу перед наданням його в оренду.

Водії ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, однак до суду не з`явились, при цьому подали до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, вважаючи сукупність наявних матеріалів у цій справі достатніми для визнання винуватим водія ОСОБА_1 .

Дослідивши позиції учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, суд робить висновок про винуватість правопорушника ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Так, винність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підтверджується: схемою місця дорожньо-транспортної події від 17 серпня 2020 року, на якій з одного боку зображена ділянка дороги, де відбулась подія зіткнення, напрямки руху водіїв та розташування транспортних засобів після цього, при цьому з координат розміщення останніх на проїзній частині дійсно вбачається, що зіткнення між учасниками дорожнього руху відбулось на ділянці дороги у кінці підйому з крутим похилом під час зупинки транспортного засобу «Мерседес-Бенц», керованого водієм ОСОБА_1 , який здійснив рух заднім ходом, чим створив небезпеку для інших учасників дорожнього руху позаду, що призвело до зіткнення з автомобілем «Сузукі», котрий продовжив некерований рух назад та здійснив наїзд на автомобіль «БМВ», також з зворотнього боку даної схеми зазначено перелік видимих пошкоджень вищезазначених транспортних засобів, механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення; фотографіями з місця ДТП, які доповнюють повну картину дорожніх умов та обстановки на даній ділянці дороги; відеозаписом з камери зовнішнього відеоспостереження, на якому зафіксовані обставини дорожньо-транспортної події, що мала місце за обставин установлених вище під час руху заднім ходом особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що призвело до наслідків, які настали; письмовими поясненнями водіїв-учасників дорожньо-транспортної події ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим в сукупності доводиться, що ОСОБА_1 дійсно вчинив правопорушення за зазначених обставин.

Оцінюючи як доказ зазначений відеозапис обставин дорожньо-транспортної події, потрібно звернути увагу, що його зміст повністю зіставляється з відомостями зафіксованими у схемі місця дорожньо-транспортної події від 17 серпня 2020 року з фотографіями до неї, зокрема відносно місця зіткнення, дорожніх умов та обстановки на проїзній частині, а також взаємного розташування транспортних засобів після зіткнення, що в свою чергу дозволяє зробити висновок про належність та допустимість такого доказу, який відповідно доводить наявність порушень п. 10.9 Правил дорожнього руху України в діях водія ОСОБА_1 .

Доводи сторони захисту про невинуватості водія ОСОБА_1 , який взяв в оренду транспортний засіб, належний технічний стан якого не забезпечив його власник, суд оцінює критично, оскільки актом приймання-передачі до договору оренди орендодавцем ОСОБА_4 було передано, а орендарем ОСОБА_1 було прийнято вищеозначений транспортний засіб «Мерседес-Бенц» у технічно справному стані, придатному для подальшого використання, а отже слід вважати, що всі альтернативні пояснення представлених доказів надзвичайно малоймовірні. Разом з тим, на підтвердження доводів про технічну несправність керованого водієм ОСОБА_1 транспортного засобу, що стало причиною даного ДТП, захистом не було надано жодних доказів, а отже цією стороною самостійно не доведено свою позицію. Таким чином суд визнає неприйнятними аргументи правопорушника про його невинуватість, оскільки під час судового розгляду достовірно встановлено, що транспортний засіб «Мерседес-Бенц, під керуванням водія ОСОБА_1 здійснив рух заднім ходом в час та у місці зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому інші автомобілі знаходились в нерухомому стані позаду, а тому їх водії не могли своїми діями завдати будь-якої шкоди або запобігти наслідкам цієї пригоди, оскільки рух здійснювався на них транспортним засобом, що знаходився попереду.

Крім того, клопотання захисника про необхідність отримання додаткових доказів, зокрема допиту власника транспортного засобу «Мерседес-Бенц», д/н НОМЕР_1 , а також інших учасників провадження, суд вважає недоцільним і таким, що лише безпідставно затягне розумні строки розгляду цієї справи в разі його задоволення, оскільки в матеріалах адміністративної справи наявна така кількість інформації, яка в повному обсязі характеризує дорожні умови та обстановку, що склалась на відповідній ділянці дороги, при цьому таких матеріалів достатньо для розгляду справи по суті та прийняття об`єктивного та обґрунтованого рішення по ній.

Підсумовуючи вищевикладене, а також даючи оцінку дослідженим вище доказам з точки зору їх достатності та взаємозв`язку між собою для прийняття обґрунтованого процесуального рішення, суд вважає безперечним та доведеним той факт, що водієм ОСОБА_1 було порушено правила дорожнього руху, які призвели до дорожньо-транспортної події з автомобілями «Сузукі» та «БМВ».

Таким чином, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про доведеність вини правопорушника в порушенні водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При визначені виду і розміру стягнення враховую характер вчиненого правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність.

З урахуванням викладеного вважаю за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, стягнути з правопорушника судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284, 299 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі трьохсот сорока гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі чотирьохсот двадцяти гривень сорока копійок.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.

Постанова набрала чинності:

Суддя: В.М. Гончаренко