Провадження № 3/496/1226/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2020 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Буран В.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце роботи не встановлено, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу серії ОБ № 164140 від 04.11.2019 р. про адміністративне правопорушення, 05.10.2019 року о 12:11 год. в м. Одеса, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом DAF TE95XF д.н.з. НОМЕР_1 з причепом ACERBI 21L239 д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Новомиколаївська дорога з боку вул. Паустовського в напрямку вул. Старокиївське шосе 21 км., навпроти будівлі № 6 по вул. Паустовського під час руху не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, при виникненні небезпеки не вжив заходів аж до зупинки транспортного засобу, в наслідок чого допустив зіткнення з а.т. БМВ1180 д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2 , від удару авто, якого відкинуло на а/т ГАЗ2705 34 д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_3 , котрий рухався в попутному напрямку по сусідній правій смузі руху. При ДТП т.з. отримали механічні пошкодження, своїми діями водій порушив вимоги п. 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки суду невідомі. До матеріалів справи додані пояснення щодо ДТП.

Потерпілий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі.

Потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі. До матеріалів справи додані пояснення потерпілого щодо ДТП.

Суд дослідивши матеріали додані до протоколу дійшов до наступного висновку.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, адміністративна справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 надійшла до суду за Вх. 8496/20/20 від 14.05.2020 року.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Беручи до уваги те, що адміністративне правопорушення скоєне ОСОБА_1 05.10.2019 року, то строк притягнення до адміністративної відповідальності закінчився 05.01.2020 року, отже минув трьох місячний термін притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Законодавче регулювання питання закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення у зв`язку зі спливом строків накладення адміністративного стягнення у відповідності п. 7 ч 1 ст. 247 КУпАП та згідно ст. 38 КУпАП.

Так, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Враховуючи характер правопорушення та наслідки, які вони собою передбачають, а також враховуючи ст. 245 КУпАП, яка регламентує, що завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція статті 124 КУпАП встановлює відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, тобто п. 12,3, 13.1 ПДР України.

За матеріалами протоколу серії ОБ № 164140 від 04.11.2019 року ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 12.3, 13.1 ПДР, а саме: у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, також водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Як зазначено в протоколі, ДТП сталось внаслідок не дотримання водієм безпечної дистанції, водій не врахував дорожньої обстановки та при виникненні небезпеки не вжив заходів для зупинки аж до зупинки авто.

Об`єктивна сторона даного правопорушення виражається в тому числі не дотримання безпечної дистанції, не зменшив швидкості аж до зупинки транспортного засобу.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 251 КУпАП.

Згідно з положеннями ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Відсутність хоча б однієї з умов виключає відповідальність.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Оцінивши надані докази по справі, встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не доведена, оскільки до протоколу про адміністративне правопорушення в порядку ст. 251 КУпАП надано пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, та виправлену схему ДТП, фотозображення місця ДТП, які в своїй сукупності не підтвердили факт вчинення даного адміністративного правопорушення, а саме те, що: водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом DAF TE95XF д.н.з. НОМЕР_1 з причепом ACERBI 21L239 д.н.з. НОМЕР_2 не дотримався безпечної дистанції, не врахував дорожньої обстановки та при виникненні небезпеки не вжив заходів для зупинки аж до зупинки авто.

Доданні до матеріалів справи пояснення ОСОБА_1 свідчать про те, що приблизно о 11.50 год. 05.10.2019 року він рухався в сторону Миколаєва по Старомиколаївській дорозі на лівій полосі зі швидкістю близько 30-40 км/год., та почув удар з правого боку авто, негайно запинив авто з лівого боку дороги та побачив автомобілі НОМЕР_5 та ГАЗ2705 34.

До протоколу також додано пояснення водія а/т ГАЗ2705 34 д.н.з. НОМЕР_4 - ОСОБА_3 , згідно яких, близько 12.00 год. дня він по прямій смузі руху по вул. Старокиївське шосе в бік с. Іванове почув поштовх з лівого боку та ззаду авто, після чого одразу зупинився без зміни напрямку авто. Після зупинки, а/т НОМЕР_5 , який раніше його вдарив продовжив рух вперед та здійснив зіткнення з передньою частиною авто (ліве колесо). Коли вийшов з а/т побачив, що БМВ1180 також зіткнулось з DAF TE95XF, але моменту зіткнення не бачив.

До протоколу також додано пояснення водія а.т. БМВ1180 д.н.з. НОМЕР_3 під - ОСОБА_2 , згідно яких, він близько 11.40 год. в м. Одеса по дорозі на м. Миколаїв з боку вул. Паустовського в бік м. Миколаєва рухався зі швидкістю 20-30 км/год в крайньому правому ряді. З правого боку від нього, в паркувальному кармані, був припаркований Газель д.н.з. НОМЕР_4 , зрівнявшись з ним, водій а/т ГАЗ2705 34 д.н.з. НОМЕР_4 почав рух маневром вліво, ОСОБА_2 не встиг відреагувати, тому його а/т було ударено в правий бік, від чого авто відкинуло вліво, де рухався DAF TE95XF д.н.з. НОМЕР_1 з причепом ACERBI 21L239 д.н.з. НОМЕР_2 . В результаті чого, після продовження руху було пошкоджено лівий бік його авто. Після удару, він проїхав ще декілька метрів та зупинився. Вважає, що імовірно ДТП сталось внаслідок погодний умов (дощ), через що водій а/т ГАЗ2705 34 д.н.з. НОМЕР_4 - ОСОБА_3 не побачив його авто.

Пізніше водій а.т. БМВ1180 д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_2 надав до суду пояснення, згідно яких в той день він рухався в бік м. Миколаїв, перетинаючи перехрестя доріг по вул. Добровольського та вул. Паустовського, він відчув поштовх в задню ліву частину свого авто, після чого по інерції його авто розвернуло та відкинуло на а/т ГАЗЕЛЬ, який здійснював рух по правому боку в попутному напрямку, коли вийшов з авто то побачив, що з правого боку його вдарив з DAF TE95XF. Тобто пояснення протирічиві.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи, що згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, а згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

Таким, чином ознайомившись з наданими пояснення, суд встановив, що пояснення ОСОБА_2 наданні 05.10.2019 року не збігаються з пояснення наданими ним 10.06.2020 р., та суперечать один одному. Окрім того, у поясненнях від 10.06.2020 року, які надані більше ніж за півроку після ДТП, є неточність, а саме ОСОБА_2 вказує, що відчув поштовх в задню ліву частину авто, а коли вийшов то побачив, що його вдарив DAF в правий бік, а в поясненнях від 05.10.2019 року його вдарив а/т ГАЗЕЛЬ. Пояснення ОСОБА_2 також не відповідають обставинам описаним в поясненнях водія а/т ГАЗ2705 34 д.н.з. НОМЕР_4 - ОСОБА_3 , який зазначив, що першим з ним зіткнувся ОСОБА_2 та продовжив рух прямо.

Щодо фото доказів доданих до матеріалів справи, то з фото, неможливо встановити обставини по справі, а лише факт зовнішніх механічних пошкоджень в автомобілях учасників ДТП.

Враховуючі існуючі протиріччя в наданих пояснення учасників ДТП, додана до матеріалів справи виправлена схема ДТП, не є доказом на підтвердження вини ОСОБА_1 , а лише є статичним відтворенням події вже після ДТП.

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Таким чином, суд вважає, що працівником поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 була допущена неповнота і однобічність при з`ясуванні всіх обставин справи, та відповідно, не дана належна оцінка, а дані, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть бути покладені в основу судового рішення.

Верховним Судом України (п. 26. Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 р. № 14) визнано, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП ( 80731-10 ), може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Адміністративним матеріалом не доведено факту порушення п. 12.3, 13.1 ПДР, а отже відсутня об`єктивна сторона правопорушення.

Невідповідність даних протоколу про адміністративне правопорушення об`єктивним обставинам справи вказують на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 не доведений склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тому провадження по справі слід закрити.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, адміністративна справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 надійшла до суду за Вх. 8496/20/20 від 14.05.2020 року.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Беручи до уваги те, що адміністративне правопорушення скоєне ОСОБА_1 05.10.2019 року, то строк притягнення до адміністративної відповідальності закінчився 05.01.2020 року, отже минув трьох місячний термін притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Законодавче регулювання питання закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення у зв`язку зі спливом строків накладення адміністративного стягнення у відповідності п. 7 ч 1 ст. 247 КУпАП та згідно ст. 38 КУпАП.

Так, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тому провадження по справі слід закрити.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП України закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскарженою до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Буран В.М.