Справа № 504/646/20
Номер провадження 3/504/567/20
П О С Т А Н О В А

27.04.2020смт.Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Жовтан П.В., розглянувши матеріали, які надійшли з ГУ ДПС в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Одеса, громадянки України, одруженої, фізичної особи-підприємця, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 31.08.1998р. Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, ІПН НОМЕР_2 ;

за ч.1 ст.155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

28.02.2020р. старшим державним ревізор-інспектором ГУ ДПС в Одеській області Орловою М.І. було складено протокол про адміністративне правопорушення №19/11/15-32-05-08, згідно якого при проведенні фактичної перевірки ФОП « ОСОБА_1 » (крамниця), за адресою: АДРЕСА_2 , було встановлено порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, а саме: незабезпечення виконання щоденного друку фіскального звітного чеку через реєстратор розрахункових операції, незабезпечення ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, згідно акту перевірки від 28.02.2020р., бланк №000512, чим порушено п.п.9, 12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95-ВР від 06.07.1995р., відповідальність за що передбачено ч.1 ст.155-1 КУпАП. Зазначене порушення допущено ОСОБА_1 .

В судовому засідання представник ОСОБА_1 адвокат Кійко О.В., надав заперечення з яких вбачається, що при складанні протоколу не були враховані пояснення ОСОБА_1 про те, що закінчення щоденного друку фіскального звітного чеку 30.08.2019р. через реєстратор розрахункових операцій не відбулось через збій РРО, оскільки при передачі цього звіту був відсутній інтернет і цей звіт було передано наступного дня о 06:56 год., одразу, як з`явився інтернет, про що свідчить наданий чек №. Отже у ФОП ОСОБА_2 відсутня вина у здійснення вказаного правопорушення, що виключає можливість притягнення до адміністративної відповідальності. Крім того, події відбувалися 30.08.2019р., тому адміністративне стягнення взагалі не може бути накладено. У зв`язку із чим просив суд не накладати на ОСОБА_1 адміністративне стягнення.

Ознайомившись із матеріалами справи, вислухавши пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Кійко О.В., суддя приходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що в період з 20.02.2020р. по 28.02.2020р. співробітниками ГУ ДПС в Одеській області було проведено перевірку крамниці ФОП ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , за результатами якого складено акт про результати фактичної перевірки від 28.02.2020р., бланк №000512.

В протоколі про адміністративне правопорушення №19/11/15-32-05-08 від 28.02.2020р. в графі дата та час вчинення правопорушення міститься посилання на акт перевірки від 28.02.2020р., тобто на дату виявлення правопорушення, а не на дату вчинення, що є некоректним оскільки інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення не є триваючим.

В судовому засіданні представником ОСОБА_1 адвокатом Кійко О.В. було надано копію чеку № від 30.08.2019р., з якого вбачається, що звіт було передано 31.08.2019р. о 06 год. 56 хв.

Разом із тим в матеріалах справи про адміністративне правопорушення взагалі не вказано дату вчинення правопорушення.

З урахуванням викладеного, на підставі ст.62 Конституції України , суд приходить до висновку про те, що датою вчинення правопорушення є 30.08.2019р.

Згідно ч.2 ст.38 КУпАП України, якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Приймаючи до уваги те, що матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 до суду надійшли 10.03.2020р. (тобто вже з пропущеним строком накладання адміністративного стягнення), розглянуті судом 27.04.2020р., враховуючи те, що датою вчинення правопорушення є 30.08.2019р., отже на момент надходження та розгляду справи у суді був вичерпаний строк накладення адміністративного стягнення згідно ст.38 КУпАП, тому справа підлягає закриттю.

З узагальненого науково-консультативного висновку науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України вбачається, що при вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Отже, суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, не втручаючись у діяльність інших гілок державної влади, зокрема діяльність адміністративних органів.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини. Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення. Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається, на підставі чого давати правову оцінку доводам представника ОСОБА_1 адвоката Кійко О.В. стосовно відсутності інтеренету під час закінчення щоденного друку фіскального звітного чеку, є недоречним

На підставі викладеного, керуючись ст.38, п.7 ст.247, ст.284 КУпАП суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.155-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, згідно ст.38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення та на неї може бути внесено подання прокурора у той же строк.

Суддя П. В. Жовтан