Справа № 161/9921/20 Провадження №33/802/693/20 Головуючий у 1 інстанції:Ковтуненко В. В.
Категорія: ст.124 КпАП УкраїниДоповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Гапончука В.В.,

з участю

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

потерпілої - ОСОБА_2 ,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 вересня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, пенсіонера, до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 вересня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в гривневому еквіваленті становить 340,00 гривень.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 228255 від 12.06.2020, вбачається, що ОСОБА_1 12 червня 2020 року о 20.20 годин, керуючи транспортним засобом, а саме автомобілем «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вулиці Стировій, в селі Боратин, Луцького району, рухаючись заднім ходом, здійснив наїзд на транспортний засіб «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_2 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження, чим порушив п.п. 12.1; 13.1 ПДР України.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 вважає постанову незаконною та необґрунтованою. Просить винести законне і правомірне рішення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав останню з мотивів, викладених в ній, та просив її задовольнити, потерпілу ОСОБА_2 , яка проти задоволення апеляційної скарги заперечила, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, підтверджується зібраними у справі та дослідженими в ході судового розгляду доказами, а саме:

- показаннями ОСОБА_1 , який пояснив, що він виїжджаючи з двору заднім ходом в`їхав в авто, яке стояло на протилежній стороні вулиці. Зазначив, що вказаного авто він не бачив;

- показаннями потерпілої ОСОБА_2 , з яких вбачається, що вона приїхавши до своєї земельної ділянки, припаркувалась на узбіччі дороги біля свого паркану. Вказала, що через деякий час її чоловік вказав про те, що сусід виїжджаючи з свого подвір`я пошкодив її авто;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18№ 228255 від 12.06.2020 року та схемою місця дорожньо-транспортної пригоди.

Твердження ОСОБА_1 у апеляційній скарзі, що він правил дорожнього руху не порушував, а порушив інший водій спростовуються зазначеними доказами та не заслуговують на увагу.

Таким чином, за результатами розгляду всіх фактичних обставин справи в судовому засіданні встановлено, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, оскільки він керуючи транспортним засобом, а саме автомобілем «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вулиці Стировій, в селі Боратин, Луцького району, рухаючись заднім ходом, здійснив наїзд на транспортний засіб «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_2 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, його майновий та сімейний стан, ступінь його вини, суд прийшов до вірного висновку про необхідність застосування адміністративного стягнення у виді штрафу, яке буде необхідне і достатнє для виховання особи та запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Водночас доводи апеляційної скарги про безпідставність стягнення з ОСОБА_1 судового збору заслуговують на увагу.

Відповідно до ст.40-1 КпАП України судовий збір у проваджені по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено стягнення. Розмір та порядок плати судового збору встановлюється законом.

Згідно п.9 ч.1 ст. 5 Закону України « Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI, від сплати судового збору, під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, звільняються інваліди 1 та 2 групи.

Як установлено апеляційним судом, ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 .

Ураховуючи викладене, постанова суду в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору підлягає зміні зі звільненням останнього від його сплати.

З огляду на наведене, керуючись ст. 294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, що притягається до відповідальності, ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду від 03 вересня 2020 року щодо ОСОБА_1 в частині стягнення судового збору змінити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

В решті постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Гапончук