Справа № 450/2892/20 Провадження № 3/450/1808/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2020 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Кукса Д.А., при секретарі Оленич О.І., з участю адвоката Докторевич Р.А. розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1

за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Протоколом про адміністративне правопорушення від 18.08.2020 року ОСОБА_1 як міському голові інкримінується правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, а саме: ненадання відповіді на запит на інформацію, несвоєчасне та неповне надання інформації, надання недостовірної інформації на запит ОСОБА_2 .

Із досліджених судом матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_3 звернувся з інформаційним запитом до Пустомитівської міської ради 20 травня 2020 року через електронну пошту.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

ОСОБА_4 про надання інформації був отриманий Пустомитівською міською радою на електронну адресу 20 травня 2020 року, а тому строк надання відповіді на такий становив до 27 травня 2020 року включно.

10.08.2020 року міським головою ОСОБА_1 надано повторно відповідь № 02-12/1007 ОСОБА_5 на звернення від 20.05.2020 року.

Також суд зазначає, що вказана відповідь надавалась міським головою ОСОБА_1 не на заяву ОСОБА_5 від 20.05.2020 року, а на виконання п. 5 звернення Регіонального представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини «21740.4/С-8341.3/20/43 від 31.07.2020 року.

Інкриміноване адмінправопорушення не є триваючим, оскільки визначені ним діяння, а саме: несвоєчасне та неповне надання інформації, надання недостовірної інформації, це дії, які по своїй правовій природі є одноразовими щодо конкретної ситуації та закінченими в час їх вчинення. Тобто, особа, яка вчинила такі дії не може перебувати надалі у стані безперервного продовження цих дій. Адмінправопорушення складене в частині ненадання відповіді на запит на інформацію суд вважає не доведеним, оскільки відповідь як така була надана заявнику 20.05.2020 року .

Судом встановлено, вказана подія інкримінованого адміністративного правопорушення мала місце на наступний день після спливу строку надання відповіді на запит ОСОБА_2 , тобто 28 травня 2020 року, а не 10 серпня 2020 року як зазначено у складеному протоколі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - п`ятій цієї статті.

Положеннями ст. 248 КУпАП передбачено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Згідно із статтею 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Що стосується дати ймовірного вчинення адмінправопорушення, то нею слід вважати наступний день після спливу строку для надання відповіді на запит ОСОБА_2 , тобто 28 травня 2020 року.

Таким чином, на момент розгляду справи, строк, передбачений ст. 38 КУпАП закінчився, а тому провадження по справі підлягає закриттю.

Відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у справі «Олександр Волков проти України», рішення від 9 січня 2013 року, (заява № 21722/11) Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) зазначив: «Суд вважає, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними. Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень» (§137).

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 року зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Практика ЄСПЛ не містить конкретних вимог щодо того, яким тривалим має бути строк притягнення до відповідальності, у тому числі до адміністративної, залишаючи це питання на розсуд держави, у першу чергу, законодавця. Проте на думку ЄСПЛ, держави повинні встановити такі строки, при цьому відповідні норми мають відповідати критеріям якості та передбачуваності, що накладає певні обмеження під час їх тлумачення, таке тлумачення має бути виключно послідовним роз`ясненням правил кримінальної, адміністративної чи іншої відповідальності, яке повинно бути сумісним з сутністю правопорушення та може бути розумно передбачуваним (див.: ОАО Neftyanaya Kompaniya Yukos v. Russia, §571).

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчились строки, передбачені статтею 38 цього Кодексу.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, відповідно до абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

На підставі викладено, повно та всебічно дослідивши матеріали справи суд приходить до переконання що провадження у справі № 450/2892/20 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 212-3 КУпАП слід закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення

Керуючись ст.ст. 38, 221, 247,268,283,291,294 КУпАП ,-

п о с т а н о в и в :

провадження у справі № 450/2892/20 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 212-3 КУпАП,- закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяД. А. Кукса