Справа № 357/9531/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.10.2020 м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ларіна О.В.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України Київського обласного управління про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю: прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області Шлапацького О.В.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 ,

У С Т А Н О В И В:

Так встановлено, що ОСОБА_1 , обіймаючи з 20.04.2018 по 11.05.2018 посаду поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України зі спеціальним званням сержант поліції, являючись суб`єктом відповідальності за вчинення корупційного правопорушення згідно з п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», на якого поширюється його дія, в порушення вимог ч. 2 ст. 45 даного Закону, після припинення виконання функцій держави несвоєчасно, без поважних причин, подав декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконання функцій держави, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, визнав та погодився з обставинами вчинення правопорушення, викладеними у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаних з корупцією, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а також пояснив, що про необхідність подати декларацію після звільненням знав, однак несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, в зв`язку з тим, що деякий час не мав доступу до комп`ютера та мережі Інтернет, ніякого умислу щодо несвоєчасного подання декларації перед звільненням не мав, розкаювався у вчиненому.

Прокурор Шлапацький О.В. обставини, викладені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення підтримав, зазначив про наявність в діях ОСОБА_1 ознак діянь, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, вважав застосувати адміністративне стягнення щодо ОСОБА_1 у виді штрафу в мінімальному розмірі в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 172-6 КУпАП в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суддя, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, доводи прокурора,дослідивши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності, приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 20.04.2018 наказом № 408 о/с Департаменту патрульної поліції Національної поліції України призначений на посаду поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України зі спеціальним званням сержант поліції.

11.05.2018 згідно наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 449 о/с від 08.05.2018 ОСОБА_1 звільнено з Національної поліції України на підставі п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію».

Згідно з підпунктом «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону є поліцейські.

У відповідності до абзацу 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єкти декларування особи, зазначені у п. 1, пп. «а» і пп. «в» п. 2, п. 4 і п. 5 ч. 1 ст. 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Отже, ОСОБА_1 , будучи поліцейським, є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону та є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Згідно з приміткою до ст. 172 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_1 в період часу з 20.04.2018 до 11.05.2018 працював поліцейським, і у зв`язку з цим, відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», був суб`єктом відповідальності за корупційні та пов`язані з корупцією правопорушення, та на нього розповсюджувався обов`язок подачі наступного року після припинення діяльності декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Згідно з п. 9 ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції», особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини 1 статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Згідно з п. п. 3, 5 розділу 2 порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», що зареєстроване в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 № 959/29089, декларація суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 Закону, подається до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено таку діяльність. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Встановлено, що ОСОБА_1 , будучи особою, яка зобов`язана подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, на виконання вимог Закону України «Про запобігання корупції», подавав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування шляхом заповнення відповідної форми на веб-ресурсі https://public.nazk.gov.ua, тобто даним фактом підтверджено обізнаність ОСОБА_1 з порядком роботи реєстру та його вміння користуватися ним при заповненні та подачі декларації.

Відповідно до результатів пошуку у Єдиному державному реєстрі декларацій на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (https:/.nazk.gov.ua, встановлено, що ОСОБА_1 опублікував декларацію після звільнення за минулий (2018) рік о 19 год. 14 хв. 25.05.2019, за типом «після звільнення», тобто поза межами строку встановленого законом для подачі декларації після припинення діяльності.

Таким чином, ОСОБА_1 звільнившись з посади поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, тобто припинивши діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог абз. 2 ч.2 ст. 45 даного Закону, п. п. 3,5 розділу 2 порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», що зареєстроване в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 № 959/29089, несвоєчасно, тобто поза межами терміну подачі декларації після звільнення (до 00 год. 00 хв. 01.04.2019 року), а саме лише о 19 год. 14 хв. 25.05.2019, без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після звільнення за минулий (2018) рік шляхом вчинення відповідних дій спрямованих на подачу та заповнення відповідних форм на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який визнав свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, враховуючи позицію прокурора та дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 під час припинення діяльності пов`язаної із виконанням функцій держави, несвоєчасно без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, неохоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення .

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, встановлена показами в суді особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, № 28/2020 від 16.09.2020, яким встановлено факт вчинення порушення ОСОБА_1 вимог Закону України «Про запобігання корупції», відповідно вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, повідомленням про факт неподання декларації, роздруківкою з Єдиного державного реєстру декларацій роздрукованою з офіційного сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, поясненнями та розпискою ОСОБА_1 , копією наказу №408 о/с від 20.04.2020, копією витягу з наказу №105 від 05.05.2018, копією витягу з наказу №409 о/с від 08.05.2018, копією рекомендацій.

Отже, за наведених обставин, суддя вважає визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженої на виконання функцій держави.

Призначаючи стягнення враховуються дані про особу яка притягується до адміністративної відповідальності, характер вчиненого правопорушення, обставини його скоєння, обставини, що обтяжують і пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 суддя вважає визнання вини.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суддею не встановлено.

Так, враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, його наслідки, особу яка притягується до адміністративної відповідальності, майновий стан, обставину, що пом`якшує відповідальність, а саме визнання вини ОСОБА_1 , відсутність обтяжуючих обставин, а також враховуючи позицію прокурора щодо призначення стягнення у вигляді мінімального штрафу, тому суддя вважає доцільним застосувати адміністративне стягнення щодо ОСОБА_1 у виді штрафу в мінімальному розмірі в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Виходячи з викладеного, керуючись статтями 40-1, 221, 276, 283, 284, 294 КУпАП та відповідно до ст. 1 ст. 172-6 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

СуддяО. В. Ларіна