ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1234/20 Справа № 199/5581/20 Суддя у 1-й інстанції - Воробйов В.Л. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік та стягнуто судовий збір у розмірі 420 гривень 40 копійок,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2020 року ОСОБА_1 05 серпня 2020 року о 21-35 год. в районі буд. 11 по вул. М.Лисиченко у м. Дніпрі керував автомобілем «Деу», н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, порушення координації рухів та мови) та від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати, а провадження закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги вказує, що його було зупинено безпідставно, оскільки він не порушував ПДР, а співробітники примусили його відмовитися від поїздки до лікарні. Також вказує, що судової повістки про виклик до суду він не отримував, а в протоколі про адміністративне правопорушення не можливо розібрати дату та час судового засідання. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні пояснення свідків, а є лише їхні підписи. Вказує про відсутність в матеріалах справи доказів про його відсторонення від керування транспортним засобом.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, був повідомлений про час, місце та дату розгляду справи належним чином, будь-яких клопотань/заяв про відкладення розгляду справи не надходило, а тому у відповідності до ст. 294 КУпАП розгляд справи проведено без вказаної особи.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку. Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення кореспондують положенням п. 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно яким водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В той же час, як зазначено у п. 6 розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського; відеозаписом з бодікамери поліцейського, з якого слідує, що ОСОБА_1 в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовився проїхати до медичного закладу для проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку; а також іншими наявними у матеріалах справи письмовими доказами.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння на вимогу працівників поліції, які виявили у нього ознаки такого сп`яніння, визначені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і стало підставою вимоги пройти відповідний огляд.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Крім того, як слідує з відеозапису з нагрудної камери поліцейського, водій ОСОБА_1 не висловлював незгоди з підстав зупинки транспортного засобу під його керуванням, також таких зауважень не було надано останнім і під час складання протоколу про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу.

Разом з цим, відповідно до рапорту поліцейського від 05 серпня 2020 року автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений співробітниками поліції за порушення ПДР, а отже, посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі щодо безпідставності зупинки його транспортного засобу, не є обґрунтованими.

Доводи ОСОБА_1 стосовно того, що співробітники поліції примусили його відмовитися від поїздки до лікарні, є безпідставними, оскільки спростовуються відеозаписом з нагрудної камери, на якому зафіксована добровільна відмова ОСОБА_1 від проходження огляду в закладі охорони здоров`я, оскільки він поспішав на вокзал та в нього не було на це часу. Таку ж саму підставу ОСОБА_1 зазначив і у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення.

Також є безпідставними посилання ОСОБА_1 щодо відсутності в матеріалах справи пояснень свідків, оскільки на аркушах справи № 2 та № 3 наявні письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відповідно. Застережень щодо складання письмових пояснень свідків поліцейським із слів останніх інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не передбачено. Вказані пояснення узгоджуються з іншими матеріалами справи, відібрані належним чином та засвідчені особистими підписами свідків.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні та ОСОБА_1 під час апеляційного перегляду не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, у зв`язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги є неприйнятними.

Посилання ОСОБА_1 як на підставу скасування постанови у зв`язку з розглядом справи без його участі є також безпідставним, оскільки відповідно до постанови судді першої інстанції ОСОБА_1 , будучи належним чином сповіщеним про місце та час розгляду справи, до суду не з`являвся, а тому суд першої інстанції з метою дотримання розумності строків розгляду справи, розглянув справу за їх відсутності, що узгоджується з вимогами ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Даних чи доказів, які б свідчили про обмеження прав ОСОБА_1 в наданні ним як суду першої інстанції, так і в апеляційній інстанції доказів в підтвердження своїх доводів чи в обмеженні будь-яких інших їх прав, передбачених ст. 268 КУпАП, апеляційним судом не встановлено.

Інші доводи ОСОБА_1 оцінюються судом апеляційної інстанції як такі, що спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2020 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот