Справа № 951/30/20
Справа № 3/951/64/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2020 року суддя Козівського районного суду Тернопільської області Гриновець О.Б., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Козівського ВП Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, якому роз`яснені права за ст.268 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №051042 «30.12.2019 року 18 год. 50 хв. в с. Городище, вул.Тернопільській, водій ОСОБА_1 керував ТЗ УАЗ н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, різкий запах алкоголю з порожнини рота, хида хотка, почервоніння обличчя, від проходження медичного огляду на місці зупикуи ТЗ за допомогою газоаналіз Alkotest Gt 20 та проведення такого в мед закладі відмовився».

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №051042 від 30.12.2019 року констатовано, що «ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.0 Правил дорожнього руху України і його дії кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП».

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвокат Вербіцька М.В., у судовому засіданні зазначила на ряд порушень протиправної поведінки працівника поліції, на відсутність відео фіксації з місця події та подала «заперечення на протокол», відповідно до якого просить суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Надала пояснення, аналогічні доводам, викладеним в письмових запереченнях.

В судовому засіданні 26.02.2020 року працівник поліції Бей С.С. пояснив, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху Вказав, що 30.12.2020 року поступило повідомлення від невідомого про факт керування транспортного засобу особою в стані алкогольного сп`яніння, відтак працівники поліції приїхали на виклик, авто рухалось із с.Плотиччя до с.Городище Козівського району, а процедура освідчення була дотримана згідно інструкції тощо.

В судовому засіданні допитаний в якості свідка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив, що проїжджав з м.Бережани в с.Городище, працівники поліції зупинили, якийсь чоловік дихав і їхати на експертизу відмовився.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності зі ст.9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Згідно з ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Так, ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як встановлено, адвокат особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 категорично заперечила факт керування ОСОБА_1 автомобілем в селі Городище 30 грудня 2019 року о 18 год. 50 хв..

На підтвердження вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності надано суду протокол про адміністративну відповідальність, рапорт від 30.12.2019 року, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, посвідчення водія, пояснення свідків від 30.12.2020 року тощо.

Однак, в даному випадку протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №051042 не може бути визнаний належним та допустим доказом у цій адміністративній справі в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є беззаперечним доказом, а обставини викладені у ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які би підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Як зазначалося вище, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №051042 30.12.2019 року, ОСОБА_1 ніби-то порушив вимоги п.2.0 Правил дорожнього руху, яких не існує.

Визначення поняття "водій" наведено в п.1.10. Правил дорожнього руху, згідно з яким водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Крім того, у зазначеному протоколі працівниками поліції зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом і відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак останній таким транспортним засобом не керував, а відтак вимога працівників поліції щодо проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння є незаконною та передчасною.

Про обгрунтованість такого висновку суду свідчить і практика правозастосування ч.1 ст.130 КУпАП Верховного Суду України, який у постанові пленуму від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації траспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті" вказав, що для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Порядок проведення огляду визначено у ст.п266 КУпАП та положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України №1452/735 від 09.11.2015р.

При цьому, слід зазначити, що сам порядок проведення вказаного вище огляду, працівником поліції проведений не був та у матеріалах справи відсутня відеофіксація вчиненого правопорушення. При цьому, слід зазначити, що диск який наявний в матеріалах даної справи по цьому факту порожній.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14, судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій у ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовій позиції Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 року визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації №оR (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Згідно із ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 130, 247, 251, 256, 266, 280, 283-285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Суддя О.Б.Гриновець