КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/4032/2020
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

29 вересня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Павленко О.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за апеляційною скаргою захисника Александрова Дмитра Олександровича на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 червня 2018 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 червня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

09 вересня 2020 року засобами поштового зв`язку захисник Александров Д.О. в інтересах ОСОБА_1 на вказану постанову судді місцевого суду подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Крім того, у клопотанні, долученому до скарги, захисник порушив питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду, поважність пропуску якого обґрунтував тим, що 17 серпня 2020 року до нього за правовою консультацією звернувся громадянин Пакистану ОСОБА_1 у супроводі перекладача та ними було з`ясовано, що 11 червня 2018 року постановою судді місцевого суду на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 08 вересня 2020 року ОСОБА_1 ознайомився з повним текстом постанови, текст якої переклав йому перекладач, оскільки текст постанови мовою, якою володіє ОСОБА_1 , в матеріалах справи відсутній. З матеріалів справи також вбачається, що протокол складено без участі перекладача мовою, якою ОСОБА_1 не володіє, поліцейські на вимогу водія перекладача не запросили, чим порушила процедуру складання протоколу. В матеріалах справи відсутні докази вручення ОСОБА_1 судової повістки, тому не можна вважати, що він був повідомлений належним чином про дату і час судового засідання, а СМС повідомлення надсилалося не на номер телефону, який належить ОСОБА_1 , та ще і мовою, якою він не володіє. В матеріалах справи відсутні докази отримання ОСОБА_1 постанови по справі.

Такі обставини, як вважає захисник, є достатніми підставами для поновлення ОСОБА_1 строку апеляційного оскарження постанови судді від 11 червня 2018 року.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що клопотання захисника про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді місцевого суду не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Процедура оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення регламентована положеннями Глави 24 КУпАП.

При цьому, порядок перегляду постанови судді у справах про адміністративне правопорушення регулюється положеннями статті 294 КУпАП, частиною другою якої визначено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно з положеннями КУпАП строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала скаргу про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. При цьому такі обставини належить підтвердити доказами.

Як убачається з матеріалів справи, постанова суддею місцевого суду в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, прийнята у відсутність ОСОБА_1 11 червня 2018 року.

Апеляційна скарга на вказане судове рішення подана захисником 09 вересня 2020 року, тобто із значним пропуском встановленого ст. 294 КУпАП строку оскарження, при тому, що діючий КУпАП пов`язує обчислення строку на подачу апеляційної скарги з моменту прийняття судового рішення, а не з моменту ознайомлення особи з матеріалами справи.

З матеріалів справи також слідує, що з протоколом про адміністративне правопорушення від 14 травня 2018 року ОСОБА_1 був ознайомлений в день його складання (а.с. 1). За змістом протоколу, йому були роз`яснені процесуальні права, по суті правопорушення він власноручно вказав у протоколі: "согласен", ніяких клопотань не заявляв, копію протоколу отримав, про що свідчить його підпис безпосередньо у протоколі, а також був повідомлений, що розгляд справи відбудеться в Шевченківському районному суді м. Києва. В матеріалах справи відсутні будь-які відомості про те, що ОСОБА_1 не володіє українською мовою. Із долученого до протоколу відеозапису процедури огляду водія на стан сп`яніння також не вбачається, що під час такої процедури ОСОБА_1 заявляв про необхідність залучення для нього перекладача, він чітко виконував вимоги поліцейського та про жодні порушення не заявляв.

Крім того, після надходження справи на розгляд до суду на адресу місця проживання ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , вказаною в протоколі, поштовим відправленням було направлено судову повістку про виклик в судове засідання, призначене на 11 червня 2018 року (а.с. 8), а 21 травня 2018 року відповідальною особою суду сформовано за номером телефону НОМЕР_1 , який встановлений поліцейським як засіб зв`язку з ОСОБА_1 , та доставлено останньому SMS-повідомлення про день та час розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме на 10.30 год. 11 червня 2018 року (а.с.9), що свідчить про те, що судом були здійснені необхідні та достатні дії для належного повідомлення ОСОБА_1 про день, час і місце розгляду справи щодо нього. Оскільки ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася і клопотання про відкладення розгляду справи не подав, справу було розглянуто за його відсутності, що відповідає вимогам ст. 268 КУпАП.

Дійсно, у справі відсутні дані про направлення копії судового рішення відповідно до вимог ст. 285 КУпАП, на що звертає увагу захисник. Але доводи про розгляд справи без участі ОСОБА_1 та ознайомлення зі змістом постанови судді через значний проміжок часу, з урахуванням наведених вище обставин, не є належним обґрунтуванням поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, висновками в рішенні "Пономарьов проти України", якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З огляду на встановлені відомості щодо вжиття судом заходів для повідомлення ОСОБА_1 про судовий розгляд, слід визнати, що останній, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та про дату і час розгляду справи в суді, бо протилежне не доведено захисником, не вживав заходів для явки до суду, не подавав письмових заперечень проти протоколу або будь-яких клопотань про розгляд справи або відкладення розгляду справи, тобто не вживав заходів, щоб дізнатись про стан судового провадження та прийняте рішення, водночас із заявою про ознайомлення з матеріалами справи в його інтересах захисник звернувся до суду лише 26 серпня 2020 року, тобто в строк понад двох років від дати прийняття рішення, що не може бути виправданим.

При цьому доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не володіє мовою, якою складені щодо нього протокол про адміністративне правопорушення та судове рішення, що і стало перешкодою для своєчасного оскарження постанови судді місцевого суду, є непереконливими. Копія протоколу про адміністративне правопорушення була вручена ОСОБА_1 ще 14 травня 2018 року і якщо припустити, що для ознайомлення зі змістом протоколу йому необхідний був перекладач, а для отримання правової консультації - адвокат, то в клопотанні захисник не повідомив жодної обставини, яка б перешкодила ОСОБА_1 протягом розумного строку звернутися до захисника за правовою допомогою.

Враховуючи викладене, доводи захисника про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, є необґрунтованими. Отже підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду від 11 червня 2018 року не вбачаю, тому, відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Відмовити захиснику Александрову Дмитру Олександровичу в інтересах ОСОБА_1 в поновленні строку апеляційного оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 червня 2018 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та повернути йому апеляційну скаргу на вказане судове рішення з усіма додатками до неї.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду О.П.Павленко