Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/608/20
Провадження № 3/670/300/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 року смт. Віньківці

Суддя Віньковецького районного суду Хмельницької області Потапов О.О.

за участі секретаря Кушнір О.В.,

особи ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 ,

за ст. 44-3 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Згідно протоколу серії АПР18 № 112496 ОСОБА_1 17.09.2020 року о 14.40 год. в АДРЕСА_1 , будучи контактною особою Соvid-9 порушив вимоги самоізоляції, а саме, самовільно залишив місце самоізоляції - будинок № 45 по вул. Центральній в с. Слобідка Охрімовецька, чим порушив п.п. 3 п. 10 постанови КМУ від 22.07.2020 року № 641, вчинив правопорушення оговорене ст.44-3 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що він дійсно залишив будинок АДРЕСА_1 тому, що поїхав в аптеку купувати ліки дружині, але те, що він повинен бути на самоізоляції його ніхто не повідомляв, оскільки не було визначено сімейним лікарем діагнозу його дружини.

Положення пункту 22 частини 1 статті 92 Конституції України гарантують, що виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них.

Законодавство України про адміністративні правопорушення складається з Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів України (стаття 2 КУпАП).

І, серед іншого, в силу положень статті 44-3 КУпАП, адміністративним правопорушенням являється порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Положення частини 1 статті 9 КУпАП передбачають, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, склад будь-якого адміністративного правопорушення, що передбачене законом, характеризується єдністю чотирьох елементів: об`єкт і об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона. При цьому, не доведення або відсутність в діянні конкретної особи будь-якого з цих елементів, виключає склад відповідного правопорушення, а значить і адміністративну відповідальність за вчинення такого діяння.

За положеннями статті 44-3 КУпАП адміністративним правопорушенням, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_1 являється порушення не будь-яких правил, а саме правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Отже, об`єктивною стороною цього правопорушення є: або порушення правил щодо карантину людей, або порушення санітарно-гігієнічних правил і норм, або порушення санітарно-протиепідемічних правил і норм, які при цьому (тобто, кожне з яких), передбачене Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб" чи іншими актами законодавства, а також порушення рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами (як окреме діяння).

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинуватості особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Згідно ч. 1 та 2ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Із представленого ОСОБА_1 пояснення слідує, що йому чи його сім`ї не встановлювали медичні працівники режим самоізоляції, а до встановлення остаточного діагнозу його дружині він поїхав їй купити ліки в аптеку.

Підпункт 3 п. 10 постанови КМУ від 22.07.2020 року № 641, «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2» забороняє самовільно залишати місця самоізоляції, обсервації.

Проте із доказів представлених суду такого, який би вказував на обмеження в пересуванні 17.09.2020 року для особи ОСОБА_1 або для членів його сім`ї не існує. Суду представлені рапорт поліцейського про те, що ОСОБА_1 залишив місце самоізоляції, письмове пояснення ОСОБА_1 про те, що він поїхав в аптеку за ліками; довідку КП «Віньковецький центр первинної медико-соціальної допомоги» зі списком осіб, які перебувають на самоізоляції станом на 09.09.2020 року, де зазначено прізвище ОСОБА_1 і період з 08.09.2020 по 21.09.2020 року, але про те, що ОСОБА_2 встановлені певні обмеження в пересуванні з місця його реєстрації чи з місця його фактичного проживання доказу не представлено.

Сторона обвинувачення в судове засідання не з`явилась, висунуте обвинувачення не підтримала.

Враховуючи наявність хвороби дружини та необхідність доставлення їй ліків ОСОБА_1 діяв в межах крайньої необхідності. Відсутність доказу, який би обмежував пересування або залишення місця фактичного проживання ОСОБА_1 17.09.2020 року унеможливлює притягнення його до відповідальності за ст. 44-3 ККУпАП, за недоведеністю в його діях об`єктивної сторони, а відповідно і складу зазначеного правопорушення.

Враховуючи викладене та беручи до уваги загальний правовий принцип, закріплений вст. 62 Конституції України, який передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку про недоведеність, відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченогост.44-3 КУпАП, оскільки обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченогост.44-3 КУпАП.

Відповідно до п. 1ст. 247 КУпАП відсутність події і складу адміністративного правопорушення є підставою для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись статтями44-3, п.1 ч.1 ст.247, ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

в и р і ш и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 - закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту її проголошення.

Суддя О.О.Потапов