ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
12 жовтня 2020 рокуСправа №: 695/2313/20
Номер провадження 3/695/1741/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2020 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Середа Л.В. розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 348152 від 06.08.2020 року ОСОБА_1 24.07.2020 року о 15 год. в с. Софіївка Золотоніського району черкаської області на АЗК «Сокар» перебував без захисної маски, чим порушив постанову КМУ №392 від 20.05.2020 року пп.1 п. 3

Для розгляду матеріалів справи ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у порядку визначеному чинним законодавством.

Суддя вивчивши матеріали справи при ходить до наступного висновку.

Як вбачається із матеріалів справи дії ОСОБА_1 правоохоронними органами кваліфіковані за ст.. 44-3 КУпАП.

Статтею 44-3 КУпАП встановлено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Зазначена норма закону є бланкетною, тобто такою, що не називаючи конкретних ознак правопорушення або називаючи лише їх частину, відсилає для встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативних актів, які не є законами про адміністративну відповідальність, а тому у протоколі про адміністративне правопорушення має бути зазначена відповідна стаття певного нормативного акту (частина, пункт) та має бути викладено їх зміст.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 348152 від 06.08.2020 року слідує, що ОСОБА_1 ставиться у вину те, що він порушив правила, щодо карантину людей, а саме перебував на території автозаправки без захисної маски, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

Такий виклад обставин справи не відповідає вимогам законодавства, щодо встановлення та доведення вини особи у інкримінованому йому правопорушенні, адже матеріали справи не підтверджують обставини, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Так до матеріалів справи додані пояснення самого ОСОБА_1 , який вказав, що він дійсно зайшов до приміщення автозаправки без захисної маски та коли йому працівники заправки повідомили про необхідність її одягнення то він повернувся та вдягнув останню, однак в розмові із працівниками автозаправки у нього виник конфлікт із представником заправки ОСОБА_2 ..

До матеріалів справи додані письмові пояснення ОСОБА_2 із яких вбачається, що у нього дійсно виник конфлікт із ОСОБА_1 в ході якого останній застосував фізичну силу.

Конфлікт, який виник між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не охоплюється диспозицією ст.. 44-3 КУпАП, в свою чергу матеріали справи не містять жодних інших доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому діяння.

Посилання на пояснення ОСОБА_2 , як єдиний доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення відповідальність за яке передбачена ст.. 44-3 КУпАП не може бути достатнім та належним, оскільки між вказаними особами виник конфлікт, що викликає сумніви в об`єктивності пояснень останніх.

Жодних інших доказів матеріали справи не містять.

Згідно ст. ст. 251, 252, 280 КупАП наявність адміністративного правопорушення і винність у його вчинені особи та інші обставини, що мають істотне значення для правильності вирішення справи про адміністративні правопорушення, підлягають доказуванню передбаченими законом способами, оцінка відповідних доказів має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та законі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Нормами ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, що передбачено ст. 7 КУпАП.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується як із нормами чинного законодавства так і з практикою та позицією ЄСПЛ.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Однак матеріали справи встановленому критерію щодо належного доведення вини особи не відповідають та не містять належних та допустимих доказів на підтвердження порушення ОСОБА_1 вимог чинного законодавства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскільки достатніх, допустимих та безсумнівних доказів вчинення ОСОБА_3 правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП при обставинах, зазначених у протоколі, яким визначаються межі даного судового розгляду, суду не надано, його винуватість у вчиненні вказаного правопорушення поза розумним сумнівом не доведена, то склад правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, в його діях відсутній, а провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись вищевикладеним та ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП провадженням закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана скарга до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Середа Л.В.