Справа № 466/2122/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2020 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Донченко Ю.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Шевченківського відділу поліції ГУНП України у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП-

встановив:

ОСОБА_1 - 10 березня 2020 року о 09 год. 15 хв. у АДРЕСА_1 , вчинив умисні дії психологічного характеру відносно дружини ОСОБА_2 із явними ознаками алкогольного сп`яніння, нецензурно виражався, шарпав, пошкоджував майно, на зауваження не реагував, вчинивши такими діями психологічне та фізичне домашнє насильство, чим скоїв правопорушення передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

На розгляд матеріалів адміністративної справи в суді правопорушник не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду матеріалів в суді.

Суд, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає можливим провести розгляд справи у відсутність правопорушника, який знав про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та повідомлений про те, що справа розглядатиметься Шевченківським районним судом міста Львова, але до суду не прибув, станом розгляду справи не цікавився.

При цьому суд зауважує, що згідно рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасникам справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті, тому справу слід розглянути без його участі.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 279 КУпАП ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Розглянувши справу на підставі досліджених доказів орган (посадова особа) відповідно до ст.283 КУпАП виносить постанову.

Диспозиція ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачає, що вчинення насильства в сім`ї, це умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попередження насильства в сім`ї» від 15.11.2001 р. № 2789-Ш насильство в сім`ї - будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

За змістом ст.1 цього ж нормативно-правового акту психологічне насильство в сім`ї це насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю.

Вважаю, що дії правопорушника вірно кваліфіковано за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, оскільки він своїми умисними діями вчинив домашнє насильство, що стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ 303108 від 10.03.2020 року, заявою потерпілої сторони, а також іншими зібраними по справі доказами.

У відповідності до ст. ст. 34, 35 КУпАП - обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

В зв`язку з тим, що в діях правопорушника наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, враховуючи особу правопорушника та матеріли адміністративної справи, вважаю, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи стягується судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму.

Керуючись ст. 283 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП та оштрафувати його на 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 170 (сто сімдесят) гривень в доход держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь державного бюджету України судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Постанова може бути пред"явлена до виконання протягом трьох місяців, що обчислюється з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова, прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Суддя Ю. В. Донченко