Справа № 216/5794/20
номер провадження 3/216/2686/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2020 року м. Кривий Ріг

Суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Бутенко М.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла від управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є громадянином України, офіційно не працевлаштований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 195-5 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

09 вересня 2020 року о 14.20 год. за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пр.. Поштовий, буд. 1, було виявлено ОСОБА_1 в руках якого було виявлено технічній пристрій чорного кольору прямокутної форми, розміром 2,7 см х 4 см без будь-яких позначок та маркувань на корпусі. На торцевій стороні пристрою міститься слот (роз`єм) для сім-карток та з іншого боку (ліворуч) внизу міститься роз`єм для мікрофону, за допомогою якого заряджається пристрій, який відповідно до висновку експертного дослідження від 15.09.2020 № 179, призначений для отримання акустичних сигналів, перетворення їх у електричні та передачі на відстань радіоканалом мобільного зв язку стандарту GSМ та відноситься до спеціальних технічних засобів негласного отримання аудіо інформації.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду письмову заяву про визнання вини у вчиненому правопорушенні та про розгляд справи у його відсутність, у звязку із знаходженням за межами міста.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 195-5 КпАП України, а саме: незаконне зберігання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративним порушенням відповідно до ст.195-5 КУпАП визначається - Незаконне зберігання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації.

Відповідно до п. З постанови КМУ від 22.09.2016 № 669 «Деякі питання щодо спеціальних технічних засобів для зняття інформації з каналів зв`язку та інших технічних засобів негласного отримання інформації» до спеціальних технічних засобів для зняття інформації з каналів зв`язку та інших технічних засобів негласного отримання інформації (далі - спеціальні технічні засоби) відносяться - технічні, апаратно-програмні, програмні та інші засоби, які відповідають критеріям належності технічних засобів негласного отримання інформації, що мають технічну забезпеченість для негласного отримання (прийому, обробки, реєстрації та/або передачі) інформації, призначені для використання у скритний спосіб, характерний для оперативно-розшукової, контррозвідувальної або розвідувальної діяльності. Згідно орієнтовного переліку ознак належності товарів до СТЗ та ПКМУ від 22.09.2016 №669 мініатюрні відеокамери та мініатюрні мікрофони закамуфльовані під речі побуту та інтер`єру, в даному випадку автомобільний брелок, трапецієподібної форми з вбудованими мікрофонами та відеокамерою, відносяться до спеціальних технічних засобів для негласного отримання, реєстрації аудіо-відео інформації.

Відповідно до переліку характеристик, за якими може встановлюватися належність технічних виробів до спеціальних технічних засобів для зняття інформації з каналів зв`язку, інших засобів негласного отримання інформації, наведених п. 5А. З постанови КМУ від 28.01.2004 №86 мініатюрні теле-, відеокамери, що мають ознаки конструктивного виконання у закамуфльованому вигляді або у вигляді, яке передбачає його подальше камуфлювання, мініатюрного виконання виробу в цілому або відокремленого модулю, безшумність роботи виробу та відсутність світлової чи звукової індикації режимів роботи, підпадають під класифікацію спеціальних технічних засобів для зняття інформації з каналів зв`язку, інших засобів негласного отримання інформації.

Відповідно до положень постанови ВР України 17 червня 1992 року № 24/К-ХІІ «Про право власності на окремі види майна» спеціальні технічні засоби для зняття інформації з каналів зв`язку, інші засоби негласного отримання інформації внесені до переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України.

Порядок розроблення, виготовлення, реалізації та придбання спеціальних технічних засобів для зняття інформації за каналів зв`язку, інших засобів негласного отримання інформації регламентований постановою КМ України від 27.10.2001 № 1450, згідно положень якої замовниками розроблення, виготовлення та придбання спеціальних технічних засобів для зняття інформації з каналів зв`язку, інших засобів негласного отримання інформації можуть бути центральні органи виконавчої влади, підрозділи яких провадять оперативно-розшукову діяльність, міжнародні правоохоронні організації, спеціальні служби та правоохоронні органи іноземних держав, а виконавцями, а у разі потреби співвиконавцями замовлення з розроблення та виготовлення спеціальних технічних засобів для зняття інформації з каналів зв`язку, інших спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації можуть бути наукові організації, підприємства, інші суб`єкти господарювання незалежно від форми власності, що мають відповідні ліцензії, а також суб`єкти господарювання іноземних держав та безпосередньо державні замовники.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму ВС України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Зі змісту ст. 279 КУпАП вбачається, що справа про адміністративне правопорушення підлягає судовому розгляду в межах обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення. Тому вони, з урахуванням положень ст. 256 КУпАП, мають бути викладені в протоколі конкретно, у спосіб, який унеможливлює їх неоднозначне тлумачення та відповідати диспозиції закону про адміністративну відповідальність за вказане правопорушення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:

протоколом про адміністративне правопорушення від 09.09.2020, складеного правомочною посадовою особою у встановленому законом порядку;

висновком експертного дослідження від 15.09.2020 № 179.

Зазначені письмові докази є чіткими, узгоджуються між собою та в адміністративних матеріалах відсутні докази, які б їх спростовували.

Відповідно до ст. 23 КУпАП України, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При призначені адміністративного стягнення враховується характер та ступінь небезпеки вчиненого правопорушення, особу правопорушника.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність не встановлено.

Враховуючи викладене, з урахуванням обставин вчинення адміністративного правопорушення та особи порушника, вважаю, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно зі статтею 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420,40 грн.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 33, 40-1, 130, 266, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 195-5 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот пятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, який виніс постанову. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.В. Бутенко