Справа № 219/8832/20
Провадження № 3/219/3213/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2020 року м. Бахмут

Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Конопленко О.С., розглянувши матеріали адміністративних справ, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Сахновщина Харківської області, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дійте не маючого, який обіймає посаду начальника лабораторії 65-го військового мобільного шпиталю, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

10 вересня 2020 року о 23 годині 42 хвилин у місті Бахмут Донецької області на перехресті Б.Горабтова та Миру водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «DAEWOO NUBIRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись другорядною дорогою, при вимкненому об`єкті світлофору не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», не дав дорогу транспортному засобу «HYUNDAI TUCSON», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого сталося зіткнення автомобілів. В результаті дорожньо-транспортної пригоди (далі за текстом ДТП) автомобілі отримали механічні пошкодження.

Таким чином, ОСОБА_1 , порушивши вимоги пункту 16.11 Правил дорожнього руху України, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Особу ОСОБА_1 встановлено на підставі посвідчення водія серії НОМЕР_3 , йому роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні провину у скоєному адміністративному правопорушенні визнав, обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, підтвердив в повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що вважає винним у скоєнні ДТП ОСОБА_1 .

Під час розгляду справи судом були створені умови для повного, усебічного розгляду справи. Судом було роз`яснено особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, право заявити клопотання про проведення експертизи з метою з`ясування причинного зв`язку між його діями та дорожньо-транспортною пригодою, проте, він таким правом не скористався, вважаючи, що необхідність у призначенні такої експертизи відсутня, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в матеріалах доказами.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та потерпілого, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні даного правопорушення повністю знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та підтверджується зібраними по справі доказами.

Так, окрім особистого визнання, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення повністю підтверджується матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 235347 від 17 вересня 2020 року та схемою ДТП доданою до нього, відповіддю начальника Бахмутського РЕМ Акціонерного товариства «ДТЕК ДОНЕЦЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» ОСОБА_3 за вих. № 1677 від 16 вересня 2020 року, відповіддю директором комунального підприємства «Бахмутський комбінат комунальних підприємств» ОСОБА_4 за вих. № 875 від 17 вересня 2020 року.

Виходячи з такої схеми дорожньо-транспортної пригоди, характеру отриманих технічних ушкоджень та їх механізму, а також розміщення автомобілів на проїжджій частині, вказані в схемі так само узгоджуються з іншими доказами, поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , наданими у судовому засіданні.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд також звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення та схема дорожньо-транспортної пригоди були складені в присутності ОСОБА_1 , ним підписані, жодних зауважень на час їх складання та підписання останній не висував, так само як і письмові пояснення, надані ним після дорожньо-транспортної пригоди на окремому аркуші, які він власноручно підписав.

Згідно пункту 16.1 Правил дорожнього руху України перехрестя, де черговість проїзду визначається сигналами світлофора чи регулювальника, вважається регульованим. На такому перехресті знаки пріоритету не діють. У разі вимкнення світлофора або його роботи в режимі миготіння сигналу жовтого кольору та відсутності регулювальника перехрестя вважається нерегульованим і водії повинні керуватись правилами проїзду нерегульованих перехресть та установленими на перехресті відповідними дорожніми знаками.

Відповідно до пункту 16.11 Правил дорожнього руху України на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Знаком 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», який є знаком пріоритету, передбачається наступне: забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня - перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою.

Діючи у відповідності до пунктів 16.1, 16.11 Правил дорожнього руху України, а також дорожнього знаку 2.2, водій ОСОБА_1 мав технічну можливість попередити дану дорожньо-транспортну пригоду.

Інших обставин, які мають суттєве значення для розгляду справи, судом не встановлено.

Аналізуючи зібрані по справі докази та встановлені обставини в їх сукупності, суд приходить до однозначного висновку, що дії ОСОБА_1 знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку з чим він винен в порушенні вимог пунктів 16.1, 16.11 Правил дорожнього руху України, і в його діях мається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Таким чином суд вважає, що у справі досить доказів, прямо передбачених ст. 251 КУпАП, для повного, усебічного і об`єктивного розгляду справи, які вказують про винність ОСОБА_1 .

Визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні даного правопорушення, обираючи йому вид та міру адміністративного стягнення, суд враховує дані про його особу, ступінь громадської безпеки скоєного, наявність обставини, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, якою є щире розкаяння винного, та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, враховуючи його майновий стан, суд вважає, що з метою його виховання у дусі додержання законів України, а також попередження скоєння ним нових правопорушень слід застосувати до нього стягнення у виді штрафу на користь державі в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Також відповідно до вимог статті 40-1 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Беручи до уваги наведене, керуючись ст. ст. 33, 124, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та призначити йому стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О. С.Конопленко