Справа № 750/6330/20 Головуючий у 1 інстанції Крапивний Б. В.
Провадження № 33/4823/352/20
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2020 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 вересня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , не працюючий,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 420 грн. 40 коп.

Як встановив суд, ОСОБА_1 25 липня 2020 року о 23 год. 40 хв. у м. Чернігові по вул. Козацька, 15, керував автомобілем Mazda 3, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутністю двох свідків.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності була подана апеляційна скарга, в якій він просить її скасувати, та закрити провадження за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що вказане рішення винесено з порушенням законодавства про адміністративні правопорушення, оскільки судом було допущено спрощений підхід до розгляду даної справи про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що її розгляд було здійснено без його особистої участі, пославшись на те, що він належним чином повідомлений про час та дату судового засідання. При цьому, вказує, що за відсутності його особистих пояснень, суд мотивував винесене рішення лише тими доказами, які містяться у матеріалах справи, без допиту свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , та інспектора поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення відносно нього.

Розглянувши доводи апеляційної скарги особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Явка апелянта на засідання суду апеляційної інстанції є необов`язковою.

ОСОБА_1 був повідомлений про розгляд справи 02 жовтня 2020 року, однак в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини своєї неявки, в зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 13 жовтня 2020 року та вирішено питання про надіслання йому рекомендованого листа, за тими адресами, що містяться в матеріалах справи.

Однак, ОСОБА_1 не прибув в судове засідання суду апеляційної інстанції у призначений час та дату, не повідомивши про причину своєї неявки, при цьому, згідно трекінгу (відстеження статусу поштового відправлення) листів за номерами 130 та 148, вони не були вручені ОСОБА_1 за жодною з вказаних адрес, що свідчить про небажання останнього приймати участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Виходячи з вищенаведеного, апеляційний суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки судом були вчинені всі необхідні і можливі дії для забезпечення участі ОСОБА_1 у розгляді справи.

За змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП притягненню до адміністративної відповідальності підлягають особи, що здійснюють керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Суд першої інстанції на підставі перевірки та належної оцінки зібраних по справі доказів дійшов обґрунтованого висновку про те, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд виконав вимоги ст. 280 КУпАП, повно з`ясував всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та вірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не зважаючи на категоричне невизнання своєї вини особою правопорушником, вона підтверджується даними, що містяться:

-в протоколі про адміністративне правопорушення від 26 липня 2020 серії ДПР18 № 142029, відповідно до якого ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху;

-акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого, огляд ОСОБА_1 проводився у зв`язку з виявленими ознаками: поведінка, що не відповідає обстановці, запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння, однак останній, відмовився від огляду в присутності двох свідків;

-направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій від 26 липня 2020 року, в якому вказано, що поліцейським виявлені ознаки сп`яніння: поведінка, що не відповідає обстановці, запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, однак проведений не був, в зв`язку з відмовою особи від його проходження;

-письмових поясненнях ОСОБА_5 від 26 липня 2020 року, який пояснив, що, будучи пасажиром автомобіля, бачив як перед іншим автомобілем водій автомобіля Мазда3, д.н.з. НОМЕР_1 , створив аварійну ситуацію, та в подальшому, при спілкуванні з цим водієм виявилося, що він можливо перебував у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим вони викликали поліцію;

-письмових поясненнях ОСОБА_2 від 26 липня 2020 року, яка пояснила, що бачила як водій автомобіля Мазда3, д.н.з. НОМЕР_1 , створив аварійну ситуацію передуючому йому автомобілю. Під час спілкування з водієм автомобіля Мазда3, д.н.з. НОМЕР_1 виявилося, що він, на її думку, перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки мав нерозбірливе мовлення, та поводив себе неадекватно;

-письмових пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 26 липня 2020 року, які пояснили, що залучались до огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, у присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду;

-письмових пояснення ОСОБА_1 від 26 липня 2020 року, який пояснив, що відпочивав у кафе «Колос», після чого вийшов із закладу та сів у автомобіль, чекаючи тверезого водія. Потім до нього під`їхав автомобіль, водій якого почав стверджувати, що він рухався, хоча коли під`їхала поліція, то його автомобіль стояв на парковці та був заблокований іншим автомобілем. Поліцейські доставили його до ЧОПНЛ для огляду щодо стану алкогольного сп`яніння, де лікар йому відмовив у здачі біологічних матеріалів;

-супровідному листку №381 КНП «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» від 26 липня 2020 року, відповідно до якого при огляді ОСОБА_1 повідомив, що вживав горілку;

-рапорті інспектора взводу №2 роти № 3 БУПП в Чернігівській області ДПП лейтенанта поліції Якубенко С. з приводу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення;

-відеозаписі, при перегляді якого вбачається , що свідки вказали на ОСОБА_1 як на особу, яка, керуючи автомобілем, створила аварійну ситуацію, а також останній відмовився від проходження огляду для визначення стану сп`яніння як на місці події, так і у лікарні, зазначаючи, що він не довіряє показанням технічних приладів, в тому числі показанням приладу «Драгер», а може здати інші біологічні матеріали, у зв`язку з чим лікар відмовила в огляді.

Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази, повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

Вищезазначені докази в порядку ст.ст.251, 254 КУпАП в повному обсязі доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП в сенсі ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини.

Твердження, викладене в апеляційній скарзі з приводу відсутності у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є таким, що не знайшло свого підтвердження під час перевірки доказів, які були предметом дослідження як в суді першої інстанції, так і під час перегляду справи апеляційним судом.

Така позиція особи, що притягується до адміністративної відповідальності розцінюється судом апеляційної інстанції як захисна, та направлена на уникнення відповідальності ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення.

Крім того, посилання викладене в апеляційній скарзі на те, що пояснення свідків, які були присутні під час складання протоколу не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони не викликалися до суду та не попереджалися про відповідальність за завідомо неправдиву дачу показань, на думку суду апеляційної інстанції є безпідставними, виходячи з наступного.

У відповідності до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі №1408/27853 від 10 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейські в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

В даному випадку, поліцейським при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , та інших адміністративних матеріалів, на підтвердження його вини, було в повному обсязі дотримано вимог чинного законодавства про адміністративні правопорушення, а пояснення свідків, є лише обов`язковим підтвердженням, відповідно до вказаного нормативного акту, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення даних.

Твердження, викладене в апеляційній скарзі з приводу відсутності у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення та відсутності його вини, внаслідок того, що дане адміністративне правопорушення він не вчиняв, є таким, що не знайшло свого підтвердження під час перевірки доказів, які були предметом дослідження як в суді першої інстанції, так і під час перегляду справи апеляційним судом.

Така позиція особи, що притягується до адміністративної відповідальності розцінюється судом апеляційної інстанції як захисна, та направлена на уникнення відповідальності ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення.

Посилання ОСОБА_1 на те, що під час розгляду справи в суді першої інстанції були порушені його права, оскільки розгляд справи було здійснено без його особистої участі, не знайшло свого об`єктивного підтвердження, оскільки ст. 268 КУпАП визначений вичерпний перелік категорій справ про адміністративні правопорушення, участь у розгляді яких передбачає обов`язкову участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, проте ст. 130 КУпАП до цього переліку не входить.

Крім того, відповідно до численних рекомендованих поштових повідомлень про вручення поштового відправлення, наявного в матеріалах справи, ОСОБА_1 жодного разу не отримав його в зв`язку з відсутністю цієї особи за вказаним місцем проживання.

При цьому, судом першої інстанції було здійснено ряд запитів до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Чернігівській області, з метою уточнення місця проживання ОСОБА_1 , однак вони не принесли позитивних результатів, в зв`язку з чим розгляд справи відбувся без особистої участі особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Також, апеляційним судом враховується практика Європейського суду з прав людини, яка визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Пономарьов проти України", сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Права, які на думку ОСОБА_1 були порушені під час розгляду справи в суді першої інстанції, зокрема, надання показів, долучення до матеріалів справи інших доказів, заявлення клопотання про виклик свідків, та інше, були повністю поновлені під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, проте зазначених прав не реалізував, оскільки за наявності направлення рекомендованих поштових повідомлень, які з незалежних від суду причин вручені йому не були, в судове засідання апеляційного суду не з`явився, не повідомивши про причини своєї неявки.

Порушень закону, що тягнуть скасування постанови суду, як про це йде мова в поданій апеляційній скарзі, при апеляційному розгляді справи не було встановлено.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції ч. 1ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови судді не вбачається.

Керуючись ст.ст. 245, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 вересня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. М. Оседач