ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Іванов В.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Попова М.М. який діє в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

На адресу Приморського районного суду м. Одеси надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

З адміністративних матеріалів вбачається, що 12 вересня 2020 року, о 14 год. 28 хв. в м. Одеса по вул. Середньофонтанська 63, воді авто БАЗ д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 надаючи послуги з перевезення пасажирів, перевозив пасажирів у кількості 24 чоловіка при дозвільних сидячих місцях 20 чоловік, крім того був без засобів індивідуального захисту, чим порушив Постанову КМУ №211 від 11.03.2020 року, Постанову КМУ №641 від 22.07.2020 року та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил щодо карантину людей.

За вказаним фактом був складений протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №268516 від 12.09.2020 року.

Захисник Попов М.М. та Вєлін С.В. в судовому засіданні заперечували проти притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки протокол був складений с порушеннями норм діючого законодавства, в діях ОСОБА_1 не має складу правопорушення.

Згідно ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Щодо перевезення ОСОБА_1 пасажирів у більшій кількості ніж дозволено, судом встановлено, що УПП в Одеській області не надано жодного на підтвердження факту здійснення адміністративного правопорушення, крім протоколу та диском з відеозаписом з бодікамери 001612(8), 001601(8). Однак, протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказам по даній справі, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У складеному протоколі АПР18 № 268516 від 12.09.2020 року не зазначено який саме пункт Постанови КМУ №211 від 11.03.2020 року та Постанови КМУ №641 від 22.07.2020 було порушено ОСОБА_1 , таким чином неможливо встановити, які саме правила карантину він порушив.

Крім відеозаписом з бодікамери 001612(8), 001601(8), пояснень свідків чи понятих, матеріали справи не містять.

Частиною 2 ст.251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Однак до даного протоколу на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, не було надано пояснення осіб, яких він перевозив та з цього приводу не допитано свідків.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) в справі «Allen проти Сполученого Королівства» така практика, коли суддя є одночасно і стороною обвинувачення, і представником судової влади чинить негативний вплив на неупередженість судів; практичну реалізацію принципу рівності сторін і змагальності.

Таким чином, вказане рішення ЄСПЛ стосується всіх посадових осіб, які складають протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, а потім направляють на розгляд до суду відповідно до вимог КУпАП.

Суд в своїх прецедентних рішеннях зазначив, що практичність та ефективність гарантій при тлумаченні та застосуванні положень Конвенції стосується і права, закріпленого в статті 6 пункту 2 Конвенції - презумпції невинуватості (справи «Allen проти Сполученого Королівства», рішення від 12 липня 2013 року п.п.92-93, «Allenet de Ribemont проти Франції», рішення від 10 лютого 1995 року, п. 35).

Дослідивши матеріали адміністративної справи, проаналізувавши докази, надані УПП в Одеській області, та надавши їм оцінку, судом встановлено відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення.

З врахуванням наявних матеріалів у справі, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, а тому провадження по адміністративній справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 44-3, 251, 247, КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП України, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Приморського районного

суду м. Одеси В.В. Іванов