Справа № 214/6390/20
3/214/2819/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 жовтня 2020 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Євтушенка О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від Полку патрульної поліції в м. Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився в м. Дружківка Донецької області, громадянина України, працюючого водієм ТОВ «ТРАНС ЛОГІСТИК», одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

27 серпня 2020 року о 13 год. 50 хв. водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки SCANIA R420 LA, р/н НОМЕР_1 , з напівпричепом Schmitz SCS24L-1362, р/н НОМЕР_2 (належність ТОВ «ТРАНС ЛОГІСТИК», з яким ОСОБА_2 перебуває в трудових відносинах), по автодорозі б-р. Вечірній біля е/о №144-4 в м. Кривому Розі, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, перед зміною напрямку руху, а саме виконанням маневру повороту вліво на перехресті б-ру Вечірнього та Об`їзної дороги Р74 в м. Кривому Розі, не врахував своїх габаритів, не переконався в безпечності виконуваного маневру, внаслідок чого допустив наїзд на транспортний засіб марки Hyundai Elantra, р/н НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим спричинено матеріальну шкоду. Своїми діями водій ОСОБА_2 порушив вимоги п.п.2.3 «б», 10.1, 13.1 ПДР України.

В судове засідання ОСОБА_2 повторно не з`явилися. 16 вересня 2020 року на електронну пошту суду надійшло клопотання від ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи у зв`язку з непередбачуваними обставинами. Натомість в наступні судові засідання, призначені на 28 вересня 2020 року, 12 жовтня 2020 року ОСОБА_2 не з`явився, жодного інтересу до розгляду справи протягом всього часу перебування її в провадженні суду не проявляв, достеменно знаючи про дати судових засідань. Заяв про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в п.п.66-69 рішення у справі «Смірнова проти України», «…сторони зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти повагу до інших учасників процесу та суду, вживати заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи протягом розумного строку…».

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19 червня 2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

Суд зауважує, що право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Приймаючи до уваги, що судом вжито всіх необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_2 у судовому засіданні та реалізації останнім права на захист, справа призначалася до розгляду, неодноразово відкладалась, у тому числі за клопотаннями останнього, він не з`явився до суду, тому з метою уникнення затягування розгляду справи, з огляду на достатність обсягу доказів суд приходить до висновку про необхідність подальшого розгляду справи за відсутності ОСОБА_2 , оскільки положення ч.2 ст.268 КУпАП не містять імперативного припису щодо обов`язкової його участі в судовому засіданні під час розгляду даної категорії справ.

Потерпіла ОСОБА_3 та її представник адвокат Цепелєв Ю.М. в судове засідання не з`явилися, однак останній подав письмові пояснення, в яких зазначив, що на момент зіткнення транспортних засобів автомобіль марки Hyundai Elantra, р/н НОМЕР_3 , яким керувала ОСОБА_3 , знаходився в нерухомому стані. Контактування відбулося напівпричепу Schmitz SCS24L-1362, р/н НОМЕР_2 , до транспортного засобу марки SCANIA R420 LA, р/н НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 , з автомобілем марки Hyundai Elantra, р/н НОМЕР_3 . Оскільки автомобіль ОСОБА_3 знаходився в нерухомому стані, тому вона ніяким чином не могла вплинути на механізм ДТП та вжити будь-яких дій задля уникнення зіткнення. На переконання представника потерпілої, протокол про адміністративне правопорушення складено у відношенні ОСОБА_2 вірно, саме він винен у виникненні ДТП в результаті допущення порушень п.п.2.3 «б», 10.1, 13.1 ПДР України.

У порядку ст.269 КУпАП на підставі відповідного клопотання судом залучено в якості потерпілого ТОВ «ТРАНС ЛОГІСТИК», що є власником транспортного засобу марки SCANIA R420 LA, р/н НОМЕР_1 , з напівпричепом Schmitz SCS24L-1362, р/н НОМЕР_2 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 ), якими на момент ДТП керував ОСОБА_2 водій ТОВ «ТРАНС ЛОГІСТИК» (довідка №960 від 16 вересня 2020 року про офіційне працевлаштування його на підприємство на підставі наказу №292-к/тр від 20 липня 2020 року).

Представник потерпілого ТОВ «ТРАНС ЛОГІСТИК» Яковенко П.В. правом на участь в судовому засіданні не скористався, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Крім того, представник подав письмові пояснення по справі, в яких зазначив, що в момент ДТП з огляду на габарити транспортного засобу водій ОСОБА_2 не бачив автомобіль іншого учасника ДТП ОСОБА_3 , у зв`язку з чим продовжив рух після повороту ліворуч, а також не відчув, що відбулося зіткнення транспортних засобів. На момент оформлення матеріалів інспектор відмовив в задоволенні клопотання ОСОБА_2 щодо перевірки відеозаписів з поряд розташованих камер, які могли фіксувати ДТП чи черговість руху автомобілів, що має істотне значення при встановленні особи, винної в ДТП, тобто причинно-наслідковому зв`язку між діями водіїв обох транспортних засобів. Оскільки на перехресті, де відбулася ДТП, відсутня дорожня розмітка та знаки, якими позначається рядність та напрямки руху, саме водій ОСОБА_3 мала діяти відповідно до п.11.1 ПДР України, враховуючи дорожню обстановку, габарити вантажного транспортного засобу, можливий виніс задньої частини напівпричепу при повороті ліворуч. З огляду на обставини ДТП, на переконання представника, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, наявний саме в діях водія ОСОБА_3 через допущення нею порушень п.1.3, 1.5, 11.1, 13.1 ПДР України. У зв`язку з відсутністю належних та допустимих доказів, які б підтверджували вчинення ДТП саме ОСОБА_2 , представник ТОВ «ТРАНС ЛОГІСТИК» просив провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Суд, враховуючи письмові пояснення потерпілих, дослідивши письмові матеріали справи, надавши оцінку наявним доказам в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вимогами ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речові докази та інші документи.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення водіями правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Умовами настання адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП є обов`язкова наявність причинного зв`язку між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди (механічних пошкоджень транспортного засобу/засобів) як обов`язкового елементу об`єктивної сторони матеріального складу правопорушення. При цьому, порушення має бути настільки суттєвим, щоб наслідком його стало пошкодження як мінімум двох автомобілів, адже в диспозиції статті йде мова саме про «пошкодження транспортних засобів».

Відповідно до п.26 Постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року, пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком саме порушення Правил дорожнього руху. Об`єктивною ознакою правопорушення, що відбиває шкідливість неправомірної поведінки особи для суспільства, заподіяння або реальну загрозу заподіяння істотної шкоди, є також суспільна небезпека вчиненого проступку.

Судовим розглядом встановлено, а протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №139027 від 27 серпня 2020 року підтверджено, що 27 серпня 2020 року о 13.50 год. на автодорозі на перехресті б-ру Вечірнього та Об`їзної дороги Р74 в м. Кривому Розі відбулася ДТП за участю транспортного засобу марки SCANIA R420 LA, р/н НОМЕР_1 , з напівпричепом Schmitz SCS24L-1362, р/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та автомобіля марки Hyundai Elantra, р/н НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 .

Як слідує зі схеми місця ДТП, транспортні засоби до моменту зіткнення знаходились в попутному напрямку руху, при цьому транспортний засіб марки Hyundai Elantra, р/н НОМЕР_3 , знаходився в нерухомому стані (на схемі відсутня позначка напрямку його руху), в той час як водій транспортного засобу марки SCANIA R420 LA, р/н НОМЕР_1 , з напівпричепом Schmitz SCS24L-1362, р/н НОМЕР_2 , ОСОБА_2 рухався через перехрестя повз автомобіль ОСОБА_3 , виконуючи маневр повороту ліворуч. Схема місця ДТП підписана обома учасниками ДТП без будь-яких зауважень чи заперечень, що спростовує доводи представника потерпілого ТОВ «ТРАНС ЛОГІСТИК» в частині незгоди з нею.

Крім того, суд вважає помилковими доводи представника потерпілого ТОВ «ТРАНС ЛОГІСТИК» щодо відсутності на ділянці дороги, де відбулася ДТП, дорожніх знаків та розмітки, оскільки на схемі місця ДТП відображено всі наявні знаки, дорожню розмітку, а також наявність наземного пішохідного переходу з дорожніми знаками та наявність на перехресті світлофорного об`єкта, яким на момент пригоди працював. Контактування транспортних засобів відбулося задньої правої частини напівпричепу з передньою лівою частиною транспортного засобу марки Hyundai Elantra, р/н НОМЕР_3 .

Пояснення представника потерпілого ТОВ «ТРАНС ЛОГІСТИК» щодо недотримання водієм ОСОБА_3 вимог п.13.3 ПДР України оцінюються судом критично, оскільки при такому механізмі дорожньо-транспортної пригоди автомобіль під керуванням ОСОБА_3 мав би рухатись, а механічні пошкодження б від зіткнення мали б інший характер. При цьому автомобіль ОСОБА_3 на момент зіткнення перебував в нерухомому стані, що зафіксовано в матеріалах справи (протоколі, схемі).

Оскільки в силу ст.280 КУпАП розгляд справи здійснюється в рамках протоколу про адміністративне правопорушення та стосовно особи, відносно якої його складено, суд не вправі надавати оцінку діям іншої особи, встановлювати її вину тощо, тому доводи представника потерпілого ТОВ «ТРАНС ЛОГІСТИК» в частині невідповідності дій ОСОБА_3 вимогам ПДР України та її винуватість в ДТП суд не приймає до уваги.

Відповідно до п.2.3 «б» ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно з п.13.1 ПДР України, водій, залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу, повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що «…будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі…».

Аналізуючи обставини ДТП, механізм та пояснення обох учасників пригоди, суд приходить до висновку, що ДТП сталася в результаті недотримання саме водієм ОСОБА_2 безпечного бокового інтервалу від транспортного засобу, що в момент виконання маневру повороту вліво знаходився обабіч з права від нього. При цьому, водій ОСОБА_2 повинен був враховувати габарити керованого ним транспортного засобу з напівпричепом та розраховувати на виконання маневру таким чином, аби це не завдало шкоди іншим учасникам руху чи створило небезпеку для їх руху. Приймаючи до уваги викладене, дослідивши зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за ознаками: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Обираючи вид і міру адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого адміністративного правопорушення, ступінь завданої шкоди, особу ОСОБА_2 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, працює водієм, однак вину не визнав, від явок до суду ухилявся, тому суд вважає за необхідне застосувати відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно зі ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.23, 24, 27, 33, 40-1, 124, 245, 268, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. 00 коп. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником, потерпілими, їх представниками протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Євтушенко