Справа № 645/4347/20
Провадження № 3/645/1546/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 року м. Харків

Суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Сілантьєва Е.Є., розглянувши адміністративний матеріал які надійшли від Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, ФОП, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ст. 44-3 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

15 липня 2020 року о 15 годині 20 хвилин, ОСОБА_1 в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: м. Харків, пр. Льва Ландау, 44 допустила порушення Постанови міністерства охорони здоров*я № 32 від 02.06.2020 та Постанову КМУ № 500 від 17.06.2020. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 44-3 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, шляхом направлення судової повістки рекомендованою кореспонденцією на її адресу, вказану в протоколі, причини неявки суду не повідомила. Доказів на поважність причин своєї не явки не надала.

Приймаючи до уваги, що судом вжито необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_1 у судовому засіданні, доказів поважності причин її неявки в судове засідання надано не було, зважаючи на те, що по даній категорії справ присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, причини її неявки до суду визнано неповажними, враховуючи положення ст. 38 КУпАП, відповідно до якої якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, та, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП. Враховуючи сталу практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, враховуючи те, що діючим КУпАП передбачені стислі строки розгляду справи, - суд вважає за можливе не відклади розгляд справи та провести судове засідання за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку обставинам справи, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, встановленого порядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі та гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Виходячи з принципу верховенства права конституційна презумпція невинуватості особи поширюється і на обвинувачення її у вчиненні адміністративного правопорушення.

При чому ЄСПЛ у справі «AllenetdeRibemont v. France» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчинення адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

За положеннями ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (абз. 1 ст. 251 КУпАП).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП (абз. 2 ст. 251 КУпАП).

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається суть адміністративного правопорушення.

Складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень ст. 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Отже, обставини, наведені у протоколі про адміністративне правопорушення, суб`єктом, який його склав, повинні підтверджуватись іншими зібраними цим суб`єктом доказами.

Так, відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення ВАБ № 308887 від 17.07.2020, з порушення ОСОБА_1 . Постанови міністерства охорони здоров*я № 32 від 02.06.2020 та Постанову КМУ № 500 від 17.06.2020.

11 березня 2020 р. Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", відповідно до якої, з урахуванням змін та доповнень, на усій території України був установлений карантин з 12 березня 2020 р. до 24 квітня 2020 р., який неодноразово був продовжений, останній раз Постановою КМУ № 641 від 22.07.2020 року до вказаної постанови були внесені зміни, карантин продовжено до 31 серпня 2020 року.

Відповідно до Постанови КМУ № 392 від 20.05.2020 р. з 22 травня 2020 р. до 31 липня 2020 р. було продовжено на території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211. Згідно постанови заборонено зокрема перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

ЗгідноПостанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS- CoV-2», ( зі змінами) на усій території України з 12 березня 2020 року по 30 вересня 2020 року встановлено карантин.

Відповідно до п.п. 1 п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 22 липня 2020 р. № 211 (зі змінами), заборонено до 30 вересня 2020 р.: перебування в громадських місцях без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, у тому числі виготовлених самостійно.

Відповідно ст. 41 «Про захист населення від інфекційних хвороб» № 1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року, особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Законом України № 530-1Х від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню короновірусної хвороби (COVID-19 )» внесені зміни до КУпАП, який доповнено ст. 44-3, такого змісту: «стаття 44-3 Порушення правил щодо карантину людей.

Порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбаченихЗаконом України"Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян".

Згідно ст. 117 Конституції України встановлено, що постанови Кабінету Міністрів України є обов`язковими до виконання.

Скоєння правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 308887 від 17.07.2020року, рапортом Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області капітаном поліції Татарова Д., довідкою від 15.07.2020 та письмовими поясненнями ОСОБА_1 складених на місці скоєння правопорушення.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , зазначених в письмових поясненнях, які залучені до матеріалів справи, вона та її співробітниця займалися прибиранням та підготовкою приміщень (санітарний день). В приміщення прийшли співробітники держпродспоживслужби та провели співбесіду стосовно карантинних методів в період карантину, після чого її було ознайомлено з довідкою та Постаново МЗО № 32 від 02.06.2020, згідно якого вказали на допущені нею недоліки. Наступного дня ОСОБА_1 усі недоліки було усунуто в повному обсязі.

Як вбачається з наданої довідки від 15.07.2020 р. складеної головним спеціалістом відділу організації розслідування спалахів Управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства в м. Харкові Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області Середою В.В. було проведено обстеження об*єкта, а саме ФОП ОСОБА_1 (кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») за адресою АДРЕСА_2 , директором якого є ОСОБА_1 , в присутності директора та встановлено: температурний скринінг співробітникам не проводиться; на вході до закладу відсутні місця для обробки рук антисептиком; відсутнє маркування про дистанцію між клієнтами 1,5 м.; не дотримана відстань між сусідніми столами 1,5 м. З вказаною довідкою ОСОБА_1 ознайомлена, згідно пояснень, погодилась з висновками зазначеними в довідці, заперечень на час складення довідки та згодом не мала.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП, оскільки цей факт підтверджується матеріалами справи та самою притягуваною.

При накладенні адміністративного стягнення відповідно до статті 33 КУпАП враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Обставин, що пом`якшують відповідальність правопорушника - щире каяття.

Обставиною, що обтяжує відповідальність, правопорушника, не встановлено.

З урахування суспільної небезпеки, правопорушення передбачене ст. 44-3 КУпАП, не можна вважати малозначним.

Враховуючи, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, вину згідно письмових пояснень, визнала, суд вважає необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 та запобігання вчиненню нею нових правопорушень накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції ст. 44-3 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17000,00 грн).

У даному випадку застосування виду адміністративного стягнення у виді штрафу буде достатньою та необхідною мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору складає 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що на момент вчинення правопорушення складало 420 грн 40 коп.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. 44-3, 40-1, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд -

п о с т а н о в и в:

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови виготовлений 07.10.2020 року.

Головуючий суддя -