ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/2143/20 Головуючий І інстанції
Провадження № 33/818/904/20 Кісь Д.П.
Категорія: ч. 1 ст. 1222 КУпАП Доповідач Кружиліна О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - Кружиліної О.А.

за участю секретаря - Михайлюка А.В.

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

захисника - Нагорного І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 червня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 1222 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

30 березня 2020 року працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 281341 стосовно ОСОБА_1 за статтею 1222 КУпАП.

Згідно з вказаним протоколом 30 березня 2020 року о 1056 год. в м. Харкові, вул. Гостинна, 34, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискових маячків синього і червоного кольору, увімкнення спеціального звукового сигналу.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 2,4, 8.9 «б» Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), за що відповідальність передбачена статтею 1222 КУпАП.

Постановою судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 червня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 1222 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три місяці.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Не погодившись з вказаною постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 червня 2020 року, справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що постанова судді незаконна та невмотивована.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суддя проігнорував те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам статті 256 КУпАП, оскільки в ньому не зазначено нормативний акт, який передбачає відповідальність за правопорушення.

ОСОБА_1 вважає, що нормами КУпАП та Інструкції не передбачено можливості усунення допущених у протоколі недоліків, а тому рапорт поліцейського не може бути визнаний належним та допустимим доказом у справі.

Залишено поза увагою судді, що до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено рапорт поліцейського, під час складання протоколу йому не запропоновано надати пояснення та не роз`яснено прав та обов`язків.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника адвоката Нагорного І.В., які апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суддя виходив з того, що він не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, чим не виконав вимоги пунктів 2.4, 8.9 «б» ПДР України за що передбачена адміністративна відповідальності за частиною 1 статті 1222 КУпАП.

З зазначеними висновками судді апеляційний суд погоджується, вважає їх правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Положеннями пункту 2.4 ПДР України встановлено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Відповідно до пункту 8.9 «б» ПДР України, передбачено, що вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.

За невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу, передбачена відповідальність частиною 1 статті 1222 КУпАП.

Судовим розглядом встановлено, що 30 березня 2020 року о 1056 год. в м. Харкові, вул. Гостинна, 34, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Гостина не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу та був заблокований іншим екіпажом поліції на вул. Москалівській у м. Харкові.

Обставини зазначеної події, крім іншого, зафіксовані на відеозаписі, який був предметом дослідження апеляційним судом (а.с. 27).

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суддею відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративного правопорушення. Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП.

Дослідивши зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 апеляційний суд визнає їх належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що нормами КУпАП та Інструкції не передбачено можливості усунення допущених у протоколі недоліків, а тому рапорт поліцейського не може бути визнаний належним та допустимим доказом у справі, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки законодавцем покладено обов`язок щодо збирання доказів на посадових осіб органів внутрішніх справ (Національної поліції) (частина 2 статті 251, пункт 1 частина 1 статті 255 КУпАП).

Відповідно до пункту 4 частини 1 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція). Протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається в письмовій формі відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення, крім іншого, долучаються інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Таким чином, усунення недоліків в протоколі про адміністративне правопорушення рапортом поліцейського, як суб`єктом уповноваженим на складання протоколу не свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що під час складання протоколу ОСОБА_1 не запропоновано надати пояснення та не роз`яснено його права та обов`язки, не знайшли свого обґрунтованого підтвердження, та не приймаються апеляційним судом до уваги.

Відповідно до частини 4 статті 256 КУпАП при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Інструкції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 таким правом не скористався, надати пояснення відмовився, про що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 280244 від 30 березня 2020 міститься відмітка.

Разом з цим, ОСОБА_1 був не позбавлений можливості відповідно до частини 3 статті 256 КУпАП подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам статті 256 КУпАП, апеляційний суд до уваги не приймає.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що складання протоколу, оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та в силу положень статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Разом з цим, апеляційний суд відхиляє клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП виходячи з наступного.

Частина 2 статті 38 КУпАП передбачає, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Оскаржувано постанова суддею винесена 15 червня 2020 року тобто, адміністративне стягнення за вчинене 30 березня 2020 року на ОСОБА_1 накладено в межах строків, передбачених частиною 2 статті 38 КУпАП.

Відповідно, відсутні підстави для закриття провадження у справі на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що під час перегляду постанови судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 червня 2020 року за доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 апеляційним судом не встановлено неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права, та підстав для скасування постанови судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 червня 2020 року не вбачає.

Керуючись ст. ст. 1222, 245, 251, 252, 256, 268, 278-280, 284, 294, 295 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду О.А. Кружиліна