ПОСТАНОВА

іменем України

15 жовтня 2020 рокуСправа №451/1221/20
Провадження № 3/451/798/20

Суддя Радехівського районного суду Львівської області Семенишин О.З., розглянувши матеріали, які надійшли з Радехівського ВП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , громадянки України, працюючої у ТзОВ ``Мебель сервіс`` швичкою, з освітою бакалавра, одруженої, не інвалід, проживаючої в АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягалася,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 , 31.07.2020 року, о 13 год. 40 хв., на автодорозі Н17, 59 км. керуючи автомобілем ``Citroen - Berlingo`` д.н.з. НОМЕР_2 , при цьому не врахувала дорожню обстановку, а також не вибрала безпечної швидкості руху, внаслідок чого здійснила з`їзд з проїзної частини в кювет пошкодивши при цьому власний автомобіль. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явилася вину свою не визнала та суду пояснила, що через порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_2 сталося ДТП, внаслідок чого автомобіль злітав у кювет та перевернувся.

Захисник Фрей А.В. суду пояснив, що ОСОБА_1 здійснюючи маневр обгону дотримувалась Правил дорожнього руху та вибрала самий оптимальний варіант не припиняти рух, щоб уникнути зіткнення, у зв`язку з чим виїхала на узбіччя дороги. Гальмування в даному випадку було недоречним. Внаслідок порушення ОСОБА_2 . Правил дорожнього руху, створення аварійної ситуації стало ДТП із причин, які не залежали від самої ОСОБА_1 у її діях відсутній склад адміністративного правапорушення.

ОСОБА_2 суду пояснив, що він не створював аварійної ситуації, це ОСОБА_3 не вибрала небезпечної дистанції та не справилась із керуванням транспортним засобом, що і стало причиною ДТП.

На підтвердження вини ОСОБА_1 до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суду подано до протоколу, серії ОБ №029072 від 31.07.2020 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , 31.07.2020 року, о 13 год. 40 хв., на автодорозі Н17, 59 км. керуючи автомобілем ``Citroen - Berlingo`` д.н.з. НОМЕР_2 , при цьому не врахувала дорожню обстановку, а також не вибрала безпечної швидкості руху, внаслідок чого здійснила з`їзд з проїзної частини в кювет пошкодивши при цьому власний автомобіль. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила п. 12.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП (а.с.1); схему місця ДТП від 31.07.2020 року, з якої вбачається місце розташування транспортного засобу, за участі якого відбулась пригода (а.с.2); письмове пояснення ОСОБА_1 від 31.07.2020 року, вбачається, що остання цього дня близько 13 год. 05 хв. рухаючись автомобілем ``Citroen - Berlingo`` д.н.з. НОМЕР_2 почала здійснювати обгін ввімкнувши поворот ліворуч і зрівнявшись з автомобілем Камаз, що рухався попереду, той ввімкнув лівий поворот і почав поворот ліворуч. В зв`язку з цим ОСОБА_1 поїхала по обочині і машина злетіла в кювет, перекинувшись на ліву сторону (а.с.3); письмове пояснення ОСОБА_2 від 31.07.2020 року, вбачається, що останній цього дня о 13 год. 05 хв. рухався автомобілем ``Камаз`` з швидкістю 42 км./год. на автодорозі Стоянів Радехів завчасно показавши поворот ліворуч почав здійснювати маневр, але побачив автомобіль що рухається позаду на шаленій швидкості і здійснює обгін. ОСОБА_2 вказує, що з метою уникнення аварійної ситуації припинив рух, а автомобіль, що рухався позаду завершивши обгін не впорався з керуванням і вилетів на праву обочину (а.с.4); - диск з відеозаписом (а.с.11).

Дії ОСОБА_1 , кваліфіковано за ст.124 КУпАП, як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Диспозиція ст.124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Із матеріалів справи вбачається, що інформація щодо пошкодження інших транспортних засобів чи іншого майна в матеріалах справи відсутня.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст.124 КУпАП України особа несе відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п.26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Так, відповідно до п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків..., а також іншими документами.

Згідно з ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч.2 ст.251 КУпАП).

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013 р., заява N 36673/04), "Карелін проти Росії" (заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання потрібно вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст, 247 КупАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате піддягає закриттю за таких обставин:1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2)недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Згідно ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені,чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до норм КУпАП - об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені Законом. У багатьох випадках вона залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння. Законодавство про адміністративні правопорушення охоплює саме ці елементи змісту об`єктивної сторони адміністративного правопорушення.

За правилами ст.252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Склад правопорушення наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

На підставі ст.280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддею при розгляді справи стосовно ОСОБА_1 не було встановлено обставини, які б підтверджували факт вчинення адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні, відповідно до вимог ст.256 КУпАП.

Згідно ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення та правосуддя.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 9, 247, 283, 284 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Радехівський районний суд Львівської області.

СуддяСеменишин О. З.