Справа № 214/1395/20
3/214/894/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 березня 2020 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Євтушенко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від Саксаганського ВП Криворізького ВП ГУ НП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народилася в Монголії, громадянки України, не працюючої, інваліда ІІ групи, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

19 лютого 2020 року приблизно о 19.00 год. ОСОБА_2 , знаходячись за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме ображала її нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

В судове засідання ОСОБА_2 повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася неодноразово у встановленому законом порядку належним чином, причини неявки суду не відомі. Заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19 червня 2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення розумного строку розгляду судом справи, уникнення зловживання процесуальними правами особою, яка притягується до адміністративної відповідальності задля ухилення від відповідальності, суд вважає за необхідне справу розглянути за відсутності ОСОБА_2 на підставі наявних доказів, оскільки положення ч.2 ст.268 КУпАП не містять імперативного припису щодо обов`язкової її участі в судовому засіданні під час розгляду даної категорії справ.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Вимогами ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, приходить до висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, яка підтверджується наступними доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №440135 від 20 лютого 2020 року, в якому зазначені обставини вчинення ОСОБА_2 психологічного насильства в сім`ї відносно її матері ОСОБА_3 , що мало місце 19 лютого 2020 року приблизно о 19.00 год. за місцем їх мешкання;

-рапортом, протоколом прийняття заяви від потерпілої ОСОБА_3 , її письмовими поясненнями, з яких слідує, що остання просить вжити заходів відносно її доньки ОСОБА_2 , яка перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння вчинила домашнє насильство в сім`ї;

-письмовими поясненнями ОСОБА_2 , яка підтвердила обставини вчинення нею домашнього насильства відносно матері 19 лютого 2020 року.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Як слідує з письмових пояснень потерпілої ОСОБА_3 та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , вони є донькою та матір`ю, тобто в контексті ч.1 ст.1, ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» вони є суб`єктами, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству, а відтак відповідно до диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП ОСОБА_2 є суб`єктом інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Суд, виходячи з наведеного, з дотриманням ст.ст.245, 280 КУпАП всебічно, повно та об`єктивно з`ясував всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, дослідив письмові матеріали та дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, за ознаками вчинення домашнього насильства, а саме умисне вчинення діянь психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погроз, образ), внаслідок чого завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.

Обираючи вид і міру адміністративного стягнення, суд враховує особу ОСОБА_2 , яка згідно з письмовими поясненнями фактично вину визнала, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, є інвалідом ІІ групи (посвідчення серії НОМЕР_1 від 09 лютого 2007 року), однак правопорушення вчинила в стані алкогольного сп`яніння. Таким чином, суд вважає за необхідне застосувати відносно неї адміністративне стягнення у виді штрафу, яке відповідно до вимог ст.23 КУпАП суд вважає справедливим, достатнім і необхідним для запобігання вчиненню нею нових правопорушень.

Підстав для направлення ОСОБА_2 як особи, яка вчинила домашнє насильство, на проходження програми для таких осіб, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» суд не вбачає, оскільки правопорушення вона вчинила вперше, істотної шкоди інтересам потерпілої воно не спричинило, тенденції до допущення періодичного насильства в сім`ї з боку ОСОБА_2 судом не встановлено.

Згідно зі ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Однак, враховуючи, що ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи та на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому суд не вбачає підстав для стягнення з неї судового збору при винесенні постанови.

Керуючись ст.ст.23, 24, 27, 33-35, 40-1, ч.1 ст.173-2, ст.ст.245, 268, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн. 00 коп. в дохід держави.

Звільнити ОСОБА_4 від сплати судового збору за винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником, потерпілою протягом 10 днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Євтушенко