Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/690/20
Провадження №: 3/332/328/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2020 р. суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Шалпегіна О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Спаськ-Дальній Приморського краю Російської Федерації, громадянки України, паспорт НОМЕР_1 , виданий Оріхівським РВ УМВС України в Запорізькій області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2

за ч. 2 ст. 184 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 624992, 21.03.2020 о 14:00 годині за адресою: АДРЕСА_3 . Запоріжжя, вул. Скворцова, буд АДРЕСА_2 , зафіксовано факт неналежного виконання батьківських обов`язків ОСОБА_1 по відношенню до ОСОБА_2 , 2008 року народження, а саме неодноразово залишала останнього без нагляду за місцем мешкання.

ОСОБА_1 , повідомлена у встановленому законом порядку (а.с. 11, 13-15), до судового засідання не з`явилась. 28.04.2020 направила до суду електронне звернення, у якому просила розглянути справу за її відсутності, через неможливість прибути до суду у зв`язку з карантинними заходами. Зазначила про каяття з приводу того, мало уваги приділяла дитині.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 2 ст. 184 КУпАП визнається невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, зокрема ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, справа, яка надійшла до суду, не містить відомостей про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП (копію постанови суду, інший документ, який підтверджує факт застосування до особи адміністративного стягнення). Також, графа протоколу про адміністративне правопорушення «чи притягалася до адміністративної відповідальності» не заповнена.

Крім того, в порушення вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення не розкрита суть адміністративного правопорушення, не конкретизовані об`єктивні ознаки складу адміністративного правопорушення з посиланнями на конкретні фактичні обставини (коли саме, на який час дитина залишалась без нагляду), а лише процитовано норму ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Вказані обставини позбавляє суд можливості перевірити фактичні дані, які мають суттєве значення у цій справі.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Крім того, закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Європейський суду з прав людини у рішенні від 20.09.2016 року у справі «Karelin v. Russia» заява № 926/08 зазначив, що за умови наявності певної неточності чи суперечностей у фабулі адміністративного правопорушення, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому у ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

З урахуванням принципу змагальності сторін та практики Європейського суду з прав людини самостійне встановлення судом обставин адміністративного правопорушення, які не були зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення є порушенням права особи, яка притягається до відповідальності на справедливий суд, закріпленого ст. 6 Європейської конвенції з прав людини.

Відтак, провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 184 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого диспозицією вказаної статті КУпАП, оскільки посадовою особою державного органу, уповноваженого на складання протоколу про адміністративне правопорушення, не було надано належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у цій справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 283-285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду в десятиденний строк з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження в разі, якщо скарга не була подана.

Суддя О.Л.Шалпегіна