ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Галига І.О., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В с т а н о в и в:

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №069000 від 20.07.2020 року зазначено, що ОСОБА_1 19 липня 2020 року о 21 год. 50 хв., в м. Києві, по вулиці Тепловозна, 18/1 керував транспортним засобом «Fiat Doblo» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації руху, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою встановлення алкогольного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судові засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, призначеної на 19.10.2020 року у зв`язку з перебуванням на лікарняному. Проте, враховуючи строки притягнення до відповідальності осіб за вчинене правопорушення, визначені ст. 38 КУпАП та неодноразові клопотання про відкладення розгляду справи, що свідчить про навмисне затягування її розгляду, вважаю необхідним розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 .

Разом із тим, інтереси ОСОБА_1 в судових засіданнях представляв його захисник - адвокат Нечваля Я.В., яка зазначила, що пояснила, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які можуть свідчити про факт виконання ОСОБА_1 функцій водія під час руху транспортного засобу. У протоколі ОСОБА_2 зазначив, що правопорушення не вчиняв. Також, на наявному в матеріалах справі відеозаписі видно, що о 01:07 год 20.07.2020 поліцейські зачитують ОСОБА_1 зміст складеного щодо нього протоколу, на що ОСОБА_1 запитує поліцейського: «Я рухався чи стояв?», на що поліцейські не відповідають. Вказана обставина також свідчить про незгоду ОСОБА_1 зі складеним щодо нього протоколом. У матеріалах справи є рапорт старшого о/у в ОВС ДВБ НП України капітана поліції ОСОБА_3, в якому вказано, що ОСОБА_3 бачив як ОСОБА_1 о 21:40 год керував автомобілем Fiat. Проте вказаний рапорт не може бути самостійним доказом того факту, що ОСОБА_1 керував автомобілем, оскільки складений зацікавленою особою - працівником поліції.

Також вказала, що протокол щодо ОСОБА_1 складено о 00:20 год 20.07.2020. Проте на наявному в матеріалах справі відеозаписі не зафіксовано, щоб ОСОБА_1 відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я до 00:20 год 20.07.2020. На відеозаписі взагалі не зафіксовано як поліцейські пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я і як ОСОБА_1 відмовляється від такого проходження. Також, на наявному в матеріалах справи відеозаписі видно, як о 00:56 год 20.07.2020 поліцейський каже ОСОБА_1 , що зараз Вам лікар-нарколог запропонує відмовитись від проходження огляду. Проте після цих слів, ні до цього, лікар-нарколог не пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння. До того ж, сказані слова були сказані поліцейським на 36 хв пізніше за момент складання протоколу.

Зазначила, що пояснення свідків не є належними та допустимими доказами відмови ОСОБА_1 проходити огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, оскільки протокол та пояснення свідків відрізняються за своїм змістом. Так, у протоколі вказано, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду у медичному закладі. Натомість у поясненнях свідків вказано, що ОСОБА_1 нібито відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як за допомогою спеціального технічного засобу Drager Аlсоtеst, так і у медичному закладі. При цьому, як протокол, так і пояснення свідків було складено за адресою м. Київ, вул. Петра Запорожця, буд. 20, тобто у КНП «КМНКЛ «Соціотерапія», а не на місці зупинки транспортного засобу. Пояснення свідка ОСОБА_4 містять виправлення в частині місця залучення свідка поліцейськими, а саме: вул. Тепловозна виправлено на вул. Петра Запорожця чи навпаки. У поясненнях ОСОБА_5 не зазначено, на підставі якого документа було встановлено його особу, а тому неможливо встановити, чи був він взагалі свідком тих подій. На початку пояснень обох свідків вказано, що їх відібрав поліцейський ОСОБА_6 , однак в кінці пояснень вказано, що їх відібрала інша особа - ОСОБА_7 без вказівки на те, що ця особа є поліцейським.

Крім того, на пояснення свідків, то ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння о 00:20 год 20.07.2020, тобто більше, ніж через 2 год з моменту того, як він нібито керував автомобілем.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В силу ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

На думку працівників поліції, винуватість особи підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення, відомостями, що містяться у поясненнях свідків, рапортом, копією постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та відеозаписом нагрудної камери АА№00768.

Проте в судовому засіданні дані докази не знайшли свого підтвердження.

Так, із переглянутого в судовому засіданні відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Проте відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України саме водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та лише водія можна притягнути до адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно до положень п. 1.10 ПДР України водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія тощо відповідної категорії. Проте в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б об`єктивно вказували на безпосереднє керування ОСОБА_1 транспортним засобом - автомобілем марки «Fiat Doblo» д.н.з. НОМЕР_1 , за обставин, зазначених у протоколі.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Проте, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував транспортним засобом о 21 год. 50 хв. Проте відмову від проходження огляду зафіксовано о 00 год. 20 хв. 20.07.2020 року, тобто більше ніж через 2 години після керування транспортним засобом.

Крім того, суд вважає обґрунтованими доводи сторони захисту, щодо визнання неналежним доказом пояснення свідків, оскільки протокол та пояснення свідків відрізняються за своїм змістом, а саме, у протоколі вказано, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду у медичному закладі. Натомість у поясненнях свідків вказано, що ОСОБА_1 нібито відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як за допомогою спеціального технічного засобу Drager Аlсоtеst, так і у медичному закладі. При цьому, як протокол, так і пояснення свідків було складено за адресою м. Київ, вул. Петра Запорожця, буд. 20, тобто у КНП «КМНКЛ «Соціотерапія», а не на місці зупинки транспортного засобу.

Крім того, пояснення свідка ОСОБА_4 містять виправлення в частині місця залучення свідка поліцейськими. У поясненнях ОСОБА_5 не зазначено, на підставі якого документа було встановлено його особу, а тому неможливо встановити, чи був він взагалі свідком тих подій. На початку пояснень обох свідків вказано, що їх відібрав поліцейський ОСОБА_6 , однак в кінці пояснень вказано, що їх відібрала інша особа - ОСОБА_7 без вказівки на те, що ця особа є поліцейським.

Інших належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 в судовому засіданні здобуто не було.

Судом відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 щодо направлення справи за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва, оскільки даний адміністративний матеріал надійшов до Дніпровського районного суду м. Києва саме з Дарницького районного суду м. Києва після задоволення його клопотання про зміну підсудності.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Отже, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Справа, передана з одного суду першої інстанції до іншого суду першої інстанції, в порядку зміни підсудності, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона направлена. Спори між судами про підсудність не допускаються.

Також судом відмовлено у задоволенні клопотання сторони захисту щодо виклику в судове засідання для допиту в якості свідка старшого о/у в ОВС ДВБ НП України ОСОБА_3 , у зв`язку із обмеженими строками притягнення до відповідальності осіб за вчинене правопорушення, визначеними ст. 38 КУпАП.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи, дана правова норма не передбачає судового рішення про направлення справи на дооформлення.

За таких обставин, враховуючи вище викладене суд вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як його вину працівниками поліції не доведено належним чином, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятим та суперечить, як нормам національного законодавства, так і міжнародного.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 6, 33-35, 130, 221, 245, 247, 251, 252, 268, 272, 280, 321 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: