Справа № 444/2414/20
Провадження № 3/444/1295/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2020 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Ясиновський Р. Б., з участю особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовква в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції у Львівській області департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець, проживаючий та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_2 , зі слів не працює, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, посвідчення водія серія НОМЕР_3 ), -

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 10.09.2020 року о 22 год. 40 хв. на а/д Тернопіль - Львів - Рава-Руська М 09 152 км., керував автомобілем Opel Astra, номерний знак НОМЕР_4 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мовлення. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив наступне. В цей вечір до нього подзвонила дружина та повідомила його, що вона не встигла сісти в маршрутку, щоб приїхати до м. Жовкви, а тому, її треба забрати автомобілем. Він виїхав з м. Жовкви в напрямку до неї, де по дорозі біля АЗС ОККО його зупинили працівники патрульної поліції за те, що його автомобіль рухався із неосвітленим номерним знаком в темну пору доби. Зазначив, що він не мав жодних документів на ту машину, а тому, почав дуже нервувати та психувати, через що працівники поліції подумали, що він п`яний. Пояснив, що він дійсно відмовився продувати Драгер, оскільки не бажав мати жодних контактів з поліцейськими. Однак стверджує, що йому працівники поліції не пропонували пройти освідчення в медичному закладі, а тому, вважає себе невинним. Додатково зазначив, що оплатив штраф у розмірі 850 грн. за керування 10.09.2020 року т/з з неосвітленим номерним знаком в темну пору доби та не мав при собі свідоцтва про реєстрацію на т/з.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 , його вина повністю доведена зібраними доказами, які знаходяться в матеріалах справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 158338 від 10.05.2020 року, письмовими поясненнями в матеріалах справи від 10.09.2020 року двох свідків ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя смт. Куликів, та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя смт. Куликів, відеозаписом події на диску; копією постанови про накладення адмінстягнення.

Із копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 10.09.2020 року серії ЕАМ № 3116195, вбачається, що такою накладено стягнення на гр. ОСОБА_1 за вчинення ним 10.09.2020 р. адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

В судовому засіданні встановлено, що останній такий штраф оплатив. Від так, приходжу до висновку, що з такою постановою ОСОБА_1 погоджується.

Від так, суд враховує, що ОСОБА_1 не заперечує факт керування ним транспортним засобом 10.09.2020 року близько 22 год. 40 хв. на а/д Тернопіль - Львів - Рава-Руська.

Із оглянутого в судовому засіданні СД диску, який долучений до матеріалів справи вбачається, що на такому зафіксовано, зокрема, як працівники поліції в присутності двох свідків запропонували ОСОБА_1 проти огляд на стан сп`яніння з використанням приладу Драгер, на що він відмовився. Після цього працівники поліції запропонували останньому проїхати до медичного закладу для проходження освідчення на стан сп`яніння, на що він також відмовився в присутнсті двох свідків.

Зважаючи на це, суд не бере до уваги та не надає віри поясненням ОСОБА_1 , що йому працівники поліції не пропонували пройти освідчення в медзакладі, а лише за допомогою Драгера, та розцінює такі його пояснення, що надані суду з метою уникнення відповідальності. Такі пояснення ОСОБА_1 повністю спростовуються оглянутим відеозаписом події на диску.

Відповідно до по 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд враховує, що ОСОБА_1 після відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, відмовився проїхати в заклад охорони здоров`я для проходження такого.

Наведене в комплексі свідчить про намагання ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Його вина полягає в тому, що він як особа, яка керувала транспортним засобом, відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення є вірною.

Призначаючи вид та міру стягнення правопорушнику враховую характер скоєного правопорушення; дані про особу правопорушника, майновий стан правопорушника; обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які б пом`якшували або обтяжували відповідальність правопорушника судом не встановлені.

У відповідності до положень ст. 248 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

З врахуванням наведеного, місця, способу вчинення правопорушення, відношення правопорушника до вчиненого ним правопорушення, суддя прийшов до переконання, що до правопорушника слід застосувати адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою він притягається до відповідальності, і так як адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, на правопорушника слід накласти стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Окрім того, відповідно до вимог ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (із змінами та доповненнями) ставки судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 грн. 40 коп.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 27, 130 ч. 1, 248, 279, 283, 284, 307, 308 КУпАП України, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді шрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 ( десять тисяч двісті) гривень 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп. в дохід держави.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області, в порядку ст. 287 КУпАП.

Суддя Ясиновський Р. Б.