Провадження № 33/4820/651/20
Категорія: ч. 1 ст. 130,ч. 2 ст. 130 КУпАП Доповідач Федорова Н. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2020 року м.Хмельницький

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Федорова Н.О., з участю секретаря судового засідання Купельської Н.П., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Хмелевської Наталії Володимирівни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 червня 2020 року,

в с т а н о в и л а :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, жителя АДРЕСА_1 , який працює водієм ВТК,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 20400 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

За постановою суду, ОСОБА_1 29 квітня 2020 року о 20 год. 05 хв. по пров. Проскурівському, 1 в м. Хмельницькому керував автомобілем «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів) та в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Окрім цього, ОСОБА_1 29 квітня 2020 року о 21 год. 40 хв. по пров. Пилипчука, 67/6 в м. Хмельницькому керував автомобілем «Mercedes Benz Vito», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці) та повторно протягом року в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Непогоджуючись з постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 130 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанову вважає незаконною та необґрунтованою, винесеною з істотним порушенням норм процесуального права.

Вважає, що суд безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення повинно підтверджуватись відповідною постановою, що набрала законної сили.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП є недопустимим доказом, оскільки складений з порушенням вимог закону, зокрема такий складений через годину після складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є неприпустимим.

Крім того, працівники поліції порушили вимоги Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення, оскільки не відсторонили його від керування транспортним засобом, що свідчить про те, що він не перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Посилається на порушення його право на захист, оскільки справу розглянуто за його відсутності, повісток чи телефонограм про виклик до суду він не отримував.

Разом з тим, ОСОБА_1 просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови, вказуючи, що про наявність такої дізнався лише 01.10.2020 року.

Вивчивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки такий пропущений з поважних причин. Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не був присутній під час проголошення постанови 30 червня 2020 року. Копію такої апелянт отримав лише 01.10.2020 року. Апеляційну скаргу подав 09.10.2020 року. Отже, апеляційний суд визнає причини пропуску строку на апеляційне оскарження зазначеної постанови поважними та поновлює його.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Хмелевську Н.В. на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши її доводи, апеляційний суд вважає, що, така підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Під час постановлення рішення суд першої інстанції вказаних вимог закону в повній мірі не дотримався.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується даними:

-протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 373798 від 29.04.2020 року, якими підтверджується те, що 29.04.2020 року о 20 год. 05 хв. в м. Хмельницькому по пров. Проскурівському, 1 ОСОБА_1 керував автомобілем «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (а.с. 11);

-акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, якими підтверджується наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від огляду на стан сп`яніння останній відмовився в присутності двох свідків (а.с. 13);

-письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , якими підтверджується, що останні були запрошені працівниками поліції бути свідками при складанні адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо водія ОСОБА_1 . В їх присутності водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря - нарколога та за допомогою приладу «Драгер». Такі пояснення підписані ними особисто (а.с. 15);

-відеозапису з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі. Також, із відеозапису вбачається, що під час розмови із поліцейськими у ОСОБА_1 були наявні ознаки сп`яніння, зокрема: порушення координації рухів та порушення мови. Разом з тим, він особисто підтвердив факт вживання алкоголю, повідомивши «я випив», «ми всі пили» (а.с 16).

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку. Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Враховуючи сукупність наведених доказів, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до викладеного, доводи апеляційної скарги про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, є надуманими, на увагу суду не заслуговують і спростовуються вищезазначеними доказами.

Посилання ОСОБА_1 на те, що його не було відсторонено від керування транспортним засобом не спростовує факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки його вина підтверджується сукупністю наведених доказів.

Твердження апелянта про порушення права на захист на увагу суду не заслуговують, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративне правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Частиною 3 статті 268 КУпАП передбачений виключний перелік статтей при розгляді справ за якими присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Категорія справ за ст. 130 КУпАП до вказаного переліку не входить, а тому присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за даною статтею у судовому засіданні не є обов`язковою.

Як вбачається із матеріалів провадження, справи про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та ч. 2 ст. 130 КУпАП надійшли до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області 08.05.2020 року та об`єднані в одне провадження. Розгляд таких двічі відкладався. ОСОБА_1 в судові засідання жодного разу не з`явився, однак про розгляд справи повідомлявся в установленому законом порядку, що підтверджується даними довідки про доставку смс-повідомлення.

30 червня 2020 року ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, що підтверджується даними телефонограми та довідки про доставку смс - повідомлення, в судове засідання в черговий раз не з`явився.

З урахуванням повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, принципу судочинства, зазначеного у практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, а також строків накладення адміністративного стягнення, та на виконання вимог ст. 277 КУпАП, суд обґрунтовано здійснив судовий розгляд справи у його відсутність.

Крім того, останній не був позбавлений можливості надати суду письмові пояснення та заперечення по справі.

Натомість, в апеляційній інстанції було відновлене право ОСОБА_1 як на особисту участь у судовому засіданні, так і на доведення своєї невинуватості належними та допустимими доказами.

Беручи до уваги викладене, апеляційний суд вважає, що вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведено повністю, тому він підлягає адміністративній відповідальності, про що правильно зазначено в рішенні місцевого суду.

Отже, постанова місцевого суду в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є законною.

Крім того, у вину ОСОБА_1 також ставилось те, що він 29 квітня 2020 року о 21 год. 40 хв. по пров. Пилипчука, 67/6 в м. Хмельницькому керував автомобілем «Mercedes Benz Vito», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці) та повторно протягом року в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР № 373808) (а.с. 1).

Частина 2 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП) (п. 3 розділу 1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС 07.11.2015 N 1395).

Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП протягом року, а вищевказане правопорушення було триваючим, тому в даному випадку відсутня ознака повторності.

За таких обставин, у суду першої інстанції не було підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Отже, провадження у справі за ч. 2 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Оскільки вину ОСОБА_1 доведено лише за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому його слід вважати притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Виходячи з наведеного, постанова Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 березня 2020 року підлягає зміні на підставі п. 4 абз. 8 ст. 294 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду від 30 червня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду від 30 червня 2020 року щодо ОСОБА_1 змінити.

Вважати ОСОБА_1 притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Провадження у справі за ч. 2 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Федорова Н.О.