Красилівський районний суд Хмельницької області
_____________________________________________________________________________
Справа №: 677/1207/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.10.2020 м.Красилів

Суддя Красилівського районного суду Хмельницької області Вознюк Р.В., за участі секретаря судових засідань Басистої Т.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , одруженої, інваліда 2 групи, працюючої продавцем у ПП « ОСОБА_2 »,

- за ст. 44-3 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 479971 від 30.08.2020 ОСОБА_1 ставиться за вину те, що вона 30.08.2020 біля 10 год. 00 хв. у смт. Антоніни по вул. Шевченка, 33, Красилівського району в магазині «Оксана», який належить ПП « ОСОБА_2 », будучи продавцем, перебувала у громадському приміщенні без засобів індивідуального захисту та допустила перебування у вказаному магазині покупців, чим порушила п.п. 1 п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020 та п.7 Тимчасових рекомендацій, затверджених постановою № 17 від 09.05.2020 р. затвердженою Головним державним санітарним лікарем України, чим вчинила адміністративне правопорушення передбачене ст. 44-3 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєнні правопорушення, передбаченого статтею 44-3 КУпАП не визнала. Стосовно суті справи пояснила, в магазині 30.08.2020 перебувала в масці і просила одягти її покупців.

На відеозаписі, долученому до матеріалів справи видно, що в приміщенні магазину «Оксана» 30.08.2020, продавець ОСОБА_1 перебувала в захисній масці. Покупець був без захисної маски.

Заслухавши особу, яка притягується до відповідальності, дослідивши надані суду матеріали справи, суд доходить таких висновків.

Європейським судом з прав людини у багаточисельних рішеннях висловлена правова позиція щодо розгляду національними судами справ про адміністративні правопорушення. Так, у рішенні Суду «Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень.

Такими критеріями є: «критерій національного права», який визначає те, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; «критерій кола адресатів», відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; «критерій мети та тяжкості наслідків» за змістом якого, вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання. Зазначені положення знайшли в подальшому своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ, зокрема: «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Лучанінова проти України» та інших.

Аналіз диспозиції та санкції ст. 43-3 КУпАП дає підстави стверджувати те, що ці правопорушення відповідають критерію кола адресатів та критерію мети та тяжкості наслідків. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Наведене вказує на те, що зазначене вище правопорушення повинне розглядатись за процедурою кримінального судочинства. У зв`язку із цим, при розгляді апеляційної скарги, при наданні оцінки доказам та вирішенні питання про законність та обґрунтованість судового рішення суд вважає за необхідне застосовувати відповідні положення кримінального процесуального закону, в тому числі і щодо сутності адміністративного правопорушення, яке за своєю юридичною природою фактично є обвинуваченням.

Відповідно до виписаних у ст.ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

В межах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, інкримінованого особі адміністративного правопорушення, і повинен провадитися їх, у тому числі, і судовий розгляд.

З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Стаття 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Норма ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів. Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП. Формулювання суті правопорушення не може обмежуватися посиланням на нормативний акт, а повинно також містити відомості про вчинене правопорушення згідно з диспозицією статті 44-3 КУпАП з конкретизацією суті порушення відповідно до вказаних норм законодавства або рішень органів місцевого самоврядування.

Відповідно до частини 1 статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Правила карантину людей, порушення яких ставиться за вину ОСОБА_1 , станом на 30.08.2020 були встановлені Постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (надалі Постанова КМУ № 641).

Відповідно до підпункту 1 пункту 10 Постанови КМУ № 641 на території України на період дії карантину забороняється: перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Проаналізувавши зміст норми підпункту 1 пункту 10 Постанови КМУ № 641, суд дійшов висновку, що припис щодо перебування у громадських місцях та транспорті у засобах індивідуального захисту адресований усім відвідувачам таких місць, так само будь-яким фізичним особам, які перебувають у таких місцях або у транспорті. Норма цього пункту не містить жодних правил щодо порядку допуску до громадських будинків і споруд, громадського транспорту і перевірки осіб на наявність одягнутих засобів індивідуального захисту.

Відповідно до пункту 17 Постанови КМУ № 641 головним державним санітарним лікарем України розробляються та затверджуються протиепідемічні заходи, які визначають особливості провадження діяльності суб`єктами господарювання на період карантину. Отже, головному державному санітарному лікарю України Кабінетом Міністрів України надані повноваження встановлювати правила діяльності у період карантину саме для суб`єктів господарювання.

На виконання пункту 17 Постанови КМУ № 641 Головним державним санітарним лікарем України постановою від 9 травня 2020 року № 17 затверджені Тимчасові рекомендації щодо організації протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчими (окрім ринків) та непродовольчими товарами на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) (надалі - Тимчасові рекомендації №17). Враховуючи зміст пункту 17 Постанови КМУ № 641 і зміст норм Тимчасових рекомендацій № 17 аналізовані приписи адресовані суб`єктам господарювання, тож саме такі суб`єкти повинні організувати виконання вимог карантину.

Відповідно до пункту 7 Тимчасових рекомендацій № 17 (порушення якого ставиться за вину ОСОБА_1 ) працівники закладів торгівлі, в тому числі, які видають замовлення та здійснюють розрахунок, повинні бути одягнені в медичну маску або респіратор та одноразові рукавички (ЗІЗ). Після кожного зняття ЗІЗ та одяганням чистої маски/респіратора, одноразових рукавичок працівник повинен ретельно помити руки з милом або обробити антисептичним засобом. Адміністрація закладу повинна провести навчання серед працівників щодо правил використання ЗІЗ, їх утилізації та забезпечити контроль за використанням ЗІЗ.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_1 перебувала у громадському місці без засобів індивідуального захисту, і пп. 1 п. 1 Постанови КМУ № 641 не містить жодних правил щодо порядку допуску до громадських будинків і споруд, громадського транспорту і перевірки осіб на наявність одягнутих засобів індивідуального захисту, таким чином у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, а тому провадження у справі слід закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.

Керуючись ст. 44-3, ст. 245, п. 1 ст. 247, ст. 256, ст. 278 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається через Красилівський районний суд Хмельницької області.

Суддя Р. В. Вознюк