Справа № 510/425/20
Провадження № 3/510/250/20

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 квітня 2020 року м. Рені
Суддя Ренійського районного суду Одеської області Дудник В.І., розглядаючи матеріали, що надійшли від Управління Служби безпеки України в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродж. м. Рені Одеської області, меш. за адресою: АДРЕСА_1 , працює оперуповноваженим сектору кримінальної поліції Ренійського ВП Ізмаїльського ГУНП в Одеській області,
за п. 6 ч. 1 ст. 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
В С Т А Н О В И В
03.03.2020 р. до суду з Управління СБУ в Одеській області до Ренійського районного суду Одеської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.
02.04.2020 р. до Одеського апеляційного суду було направлено подання голови Ренійського районного суду Одеської області про передачу справи до іншого суду.
21.04.2020 р. з Одеського апеляційного суду до Ренійського районного суду Одеської області повернено справу № 510/425/20 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, для розгляду, у зв`язку із залишенням без задоволення подання голови Ренійського районного суду Одеської області про передачу справи до іншого суду.
28.04.2020р. згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу дану справу було передано для розгляду судді Дудник В.І.
Вивчивши уважно матеріали справи та надані документи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду адміністративної справи по суті, з метою не допущення порушення норм діючого законодавства України, при встановленні істини у ході вирішення адміністративного матеріалу, суд приходить до висновку, що головуючій зобов`язаний заявити собі самовідвід, виходячи з наступних підстав.
Згідно з вимогами п.1ст.6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», ратифікованої Україною 17.07.1997 р., яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру, або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього звинувачення.
При вирішенні заяви про самовідвід судді Дудник В.І. враховується практика Європейського суду з прав людини (справа Білуха проти України), а саме висновки про те, що будь-які сумніви в об`єктивності та неупередженості суду, можуть бути підставою для відводу (самовідводу) судді.
Відповідно до ст.15 Кодексу суддівської етики суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у випадку неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.
Інститут відводу має важливе значення для реалізації демократичних принципів судового процесу, сприяє ефективному розгляду справи і забезпечує правильне вирішення спору.
Нормами КУпАП не визначений порядок вирішення заяви про самовідвід судді, однак враховуючи вимоги діючого законодавства України, суд вважає за необхідним, можливим та правильним при розгляді даної адміністративної справи, застосувати аналогію норм КПК України, виходячи з наступного.
Згідно з вимогами ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Таким чином, з метою забезпечення виконання положень ст.1 КУпАП, при вирішенні питання про самовідвід, судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії закону найбільш близької галузі права, тобто кримінального процесуального права, тому при розгляді заяви про самовідвід судді, суду необхідно керуватися положеннями ст.ст.75, 80, 81 КПК України.
Положення ч.2ст.38 КУпАП встановлюють, що справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.
Так, п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП - «Порушення законодавства про державну таємницю» розташована у главі 15 Особливої частини Кодексу України про адміністративні правопорушення, за якою притягується ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Дана стаття складається з елементів правової норми, якими є: диспозиція, гіпотеза, санкція. Саме такі елементи правової норми є і в кримінальному законодавстві. Більш того: саме в КУпАП та КК України є статті, які відрізняються саме розміром покарання або видом покарання, наприклад: 1) ст.212-2 КУпАП - «Порушення законодавства про державну таємницю», а в КК України ст.328 «Розголошення державної таємниці»; 2) ст.172-6 КУпАП «Порушення вимог фінансового контролю» (глава 13-а - «Адміністративні правопорушення пов`язані із корупцією», а в КК України ст.366-1 «Декларування недостовірної інформації» та ін. Тобто: КУпАП розглядаються правопорушення, які не можливо віднести, або «не дотягують» до кримінального законодавства іноді розміром завданої шкоди (наприклад ст.85 КУпАП, в КК України це ст.249), а в більшості випадків у зв`язку із малозначністю.
Згідно ст.48 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», «незалежність судді» передбачена: «ч.1 Суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання; ч.2 Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом; ч.3 Суддя не зобов`язаний давати жодних пояснень щодо суті справ, які перебувають у його провадженні, крім випадків, установлених законом; ч.4 Суддя зобов`язаний звернутися з повідомленням про втручання в його діяльність як судді щодо здійснення правосуддя до Вищої ради правосуддя та до Генерального прокурора».
Суд звертає увагу на те, що відповідно до положень ч.2ст.279 КУпАП «Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення», передбачає «…, досліджуються докази…», і суд зобов`язаний буде дослідити докази, але у судді Ренійського районного суду Одеської області Дудник В.І. ніколи не було і станом на час розгляду справи немає відповідного допуску до державної таємниці, тобто суд не має права розглядати будь-які справи, що стосуються державної таємниці.
Також, ст.517 КПК України передбачає, що до участі у кримінальному провадженні, яке містить відомості, що становлять державну таємницю, допускаються особи, які мають допуск до державної таємниці відповідної форми та яким надано доступ до конкретної секретної інформації (категорії секретної інформації) та її матеріальних носіїв. Така вимога стосується і судді, але головуючому судді не наданий такій доступ.
Враховуючи вищевикладене, суд робить висновок, що у головуючого судді Дудник В.І. немає відповідного допуску до державної таємниці, тобто суддя позбавлений права згідно ст.279 КУпАП досліджувати докази у будь-яких справах вищевказаної категорії, та відповідно ухвалити об`єктивне, неупереджене, істинне, а головне законне рішення.
Згідно п.4 ч.1 ст.75 КПК України передбачена як обставина, що виключає участь судді в кримінальному провадженні - наявність інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Згідно ч.1ст.80 КПК України «за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжні, прокурор, слідчій, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід».
Згідно ч.2 ст.81 КПК України «Усі інші відводи під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя, а під час судового провадження суд, який його здійснює».
Згідно ч.2 ст.82 КПК України «у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) судді, який здійснює судове провадження одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею».
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.35,75,76,80,81,82,369-372,376 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В
Самовідвід головуючого судді Дудник В.І. по адміністративній справі №510/425/20 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП - задовольнити.
Адміністративну справу № 510/425/20 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП, передати в канцелярію суду для вирішення питання головою суду про повторну передачу її до Одеського апеляційного суду для вирішення питання щодо направлення справи для розгляду до іншого суду.
Постанова оскарженню не підлягає.
Суддя В.І. Дудник