Справа № 199/1917/20
ПОСТАНОВА

іменем України

16.04.2020 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, працюючого водієм в ПП «Вест Дніпро», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

13.03.2020 о 07:40 годині у місті Костянтинівка по вул. Мірошниченко, навпроти буд. 178, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Man 42000», н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на місці на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу - газоаналізатора «Alkotest 6810» та від медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я водій ухилився шляхом категоричної відмови в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні по справі, яке відбулося 06.04.2020, ОСОБА_1 пояснив, що він вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнає, оскільки він керував автомобілем без ознак алкогольного сп`яніння. В той же час він зранку придбав пляшку кефіру та вжив її з булочкою, у зв`язку з чим з його рота міг відчуватися характерний запах, схожий на алкоголь, який працівник поліції невірно витлумачив. Але ОСОБА_1 при цьому пояснив, що дійсно він в присутності двох понятих відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, про що власноруч зазначив в своєму письмовому поясненні.

В судове засідання, яке було призначене на 10:30 годину 16.04.2020, ОСОБА_1 не з`явився, будучи сповіщеним належним чином про дату, час і місце судового розгляду справи, про що свідчить підпис ОСОБА_1 в судовій розписці.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та, враховуючи, що ОСОБА_1 не з`явився в дане судове засідання, визнано можливим розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 , що не суперечить вимогам ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 096081 від 13.03.2020, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, зі змістом якого водій ОСОБА_1 ознайомлений, про що свідчить його підпис в протоколі. Зокрема, відповідно до змісту даного протоколу зазначено, що 13.03.2020 о 07:40 годині у місті Костянтинівка по вул. Мірошниченко, навпроти буд. 178, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Man 42000», н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на місці на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу - газоаналізатора «Alkotest 6810» та від медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я водій ухилився шляхом категоричної відмови в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого слідує, що працівник поліції 13.03.2020 склав дане направлення до КЛПУ міський наркологічний диспансер міста Костянтинівка на ім`я ОСОБА_1 , оскільки у даного водія виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 13.03.2020, які, кожен окремо, зазначили, що 13.03.2020 вони були запрошені працівником поліції в якості свідків, де в їх присутності громадянину ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою «Alkotest 6810», а також у медичному закладі міста Костянтинівка, на що він категорично відмовився. Факт керування не заперечував;

- письмовим поясненням ОСОБА_1 від 13.03.2020, наданим водієм особисто працівнику поліції, відповідно до якого ОСОБА_1 власноруч зазначив, що він 12.03.2020 о 16:00 годині вжив спирт.напій (пиво, 0,5 л). 13.03.2020 о 07:20 був зупинений поліцією, від продуття алкотестеру відмовився та проїхати в лікарню відмовився, оскільки поспішав на вивантаження;

- відеозаписом на СД-диску з нагрудної камери відеоспостереження працівника поліція, долученої до справи, відповідно до якого зафіксовано, як 13.03.2020 ОСОБА_1 перебуває на узбіччі дороги поряд із двома свідками: жінкою та чоловіком. Із запису слідує, що працівник поліції пропонує ОСОБА_1 пройти огляд за допомогою газоаналізатора або в медичному закладі на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 ствердно відмовляється.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, вважаю, що його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому, до пояснень ОСОБА_1 в судовому засіданні стосовно того, що він не вживав алкоголь та не перебував за кермом транспортного засобу з ознаками алкогольного сп`яніння, слід відноситися критично, оскільки такі пояснення спростовуються сукупністю зібраних у справі доказів, які покладені в основу цієї постанови, в тому числі власноручним письмовим поясненням ОСОБА_1 від 13.03.2020, з якого слідує, що він напередодні керування транспортним засобом вживав пиво, а після його зупинки поліцією відмовляється проходити огляд на стан сп`яніння як на місці за допомогою газоаналізатора, так і в медичному закладі.

Слід також зауважити, що навіть в своїх поясненнях, наданих безпосередньо суду, ОСОБА_1 , уникаючи відповідальності за вчинене, зазначив, що він при спілкуванні з працівником поліції мав характерний запах з порожнини рота, що також свідчить про обґрунтованість дій працівника поліції, який і зазначив у направленні до лікарні та у протоколі про адміністративне правопорушення про наявність запаху алкоголю з порожнини рота водія ОСОБА_1 , що давало законну підставу працівнику поліції діяти у відповідності до п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вимагати від водія ОСОБА_1 пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, до пояснень ОСОБА_1 в судовому засіданні, в яких він не визнав свою вину та надав суду відповідне обґрунтування, слід відноситися критично, оскільки такі пояснення не тільки спростовуються дослідженими у справі доказами, а і не узгоджуються з приписами п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Оскільки під час розгляду справи встановлена вина водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і останній підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, яке посягає на безпеку дорожнього руху, дані про особу ОСОБА_1 , який офіційно працевлаштований, ступінь його вини, приймаючи до уваги відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 накласти адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: В.О.Лисенко