Справа № 766/646/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2020 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Стамбула Н.В., вивчивши матеріали справи, які надійшли від Управління патрульної поліції в Херсонській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН судом не встановлений, яка народилася в м. Херсоні, громадянки України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

08.01.2020 року близько 14-25 годині ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Volkswagen Jetta реєстраційний номер НОМЕР_1 в м. Херсоні по вул. Гоголя біля будинку № 6/29 по вул. Маяковського, будучи не уважною, не скористалася допомогою сторонньої особи, під час руху заднім ходом здійснила наїзд на транспортний засіб Lada номерний знак НОМЕР_2 , який знаходився на проїзній частині, чим порушила вимоги п. 2.3 б, 10.4 ПДР України, та вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

В судовому засіданні порушник свою провину не визнала, вказала, що матеріалами справи не доведено наявнійсть в її діях порушення правил дорожнього руху України, що стало наслідком ДТП.

В судове засідання інший учасник ДТП не зявився, про час та дату слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, заяв не надав.

Дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного висновку.

Із змісту ст. 280 КУпАП вбачається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо.

Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП України, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП України, завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна ) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає певні наслідки як обов`язковий елемент об`єктивної сторони цього правопорушення: пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, що знаходиться у причинному зв`язку з порушенням правил дорожнього руху.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283,284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСзПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Як вказано у протоколі ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 10.4 Правил дорожнього руху, тобто:

Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.

За наявності трамвайної колії посередині проїзної частини водій нерейкового транспортного засобу, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям, повинен дати дорогу трамваю.

Проте згідно протоколу ОСОБА_1 не здійснювала жодних розворотів, а здійснювала рух заднім ходом, що не відповідає пункту правил 10.4, а регулюється п. 10.1 ПДР України.

Згідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, оскільки матеріали адміністративної справи не містять беззаперечних доказів щодо вчинення нею вказаного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 12-13, 124, 122-4,213, 221, 246-247, 268, 280, 283-284 КУпАП.,

п о с т а н о в и в :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ст.ст. 124 КУпАП з а к р и т и в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст. 274 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає чинності ___________ року.

Суддя: Н.В.Стамбула