Березівський районний суд Одеської області
12.10.2020
Справа № 494/899/20
Провадження № 3/494/455/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2020 р. м. Березівка

Суддя Березівського районного суду Одеської області Римар І.А., за участю секретаря судового засідання Козубенко О.О., особи, яка притягується до адмінвідповідальності ОСОБА_1 , захисника Шулика М.Ю., розглянувши в режимі відео фіксації у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Березівського відділення поліції Лиманського ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався, за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07.12.1984 року зі змінами та доповненнями (далі - КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

08.09.2020 року до Березівського районного суду Одеської області від Березівського відділення поліції Лиманського ВП ГУНП в Одеській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказана справа надійшла в провадження судді Римар І.А.

Розгляд справи призначено на 24.09.2020 рік.

Проте, 24.09.2020 року слухання справи відкладено на 05.10.2020 рік за клопотанням правопорушника для надання часу для укладення договору про надання правової допомоги з адвокатом.

05.10.2020 року слухання справи повторно відкладено на 12.10.2020 рік за заявою адвоката Шулика М.Ю про надання можливості ознайомлення із матеріалами справи.

Згідно протоколу серії ОБ №099084 про адміністративне правопорушення від 06.09.2020 року вбачається, що 06.09.2020 року о 01:50 годині в м. Березівці Одеської області по вулиці Перемоги ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 2107 д/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні 12.10.2020 ОСОБА_1 винним себе не визнав, стверджував той факт, що за кермом він не перебував, що автомобілем не керував, також стверджував, що алкогольні напої взагалі не вживає. Поліцейські поводили себе грубо та вчиняли протиправні дії відносно нього.

Також в судовому засіданні захисником Шуликом Ю.В. заявлені клопотання про направлення справи на дооформлення, виклик свідків, які зазначені у протоколі, поліцейського, що складав відносно ОСОБА_1 протокол за ч.1 ст .130 КУпАП та лікаря Березівської ЦРЛ, що видав висновок медичного огляду на стані сп`яніння відносно ОСОБА_1 та інших свідків та витребування акту медичного огляду.

Постановами суду від 12.10.2020 року вказані клопотання - залишені без задоволення.

Також, постановою суду від 12.10.2020 року задоволено клопотання про подальше проведення судового засідання за допомогою технічного пристрою «Акорд».

Суд вважає зазначити, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

Заслухавши пояснення правопорушника, його захисника, оглянувши в судовому засіданні відеоматеріали, які надані поліцейським та дослідивши матеріали справи, суд вважає наступне:

Пунктом 27 Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено: «Судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом».

Хоча ОСОБА_1 не визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, його вина повністю підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №099084 від 06.09.2020 року, протоколом медичного огляду №77 від 06.09..2020 року щодо встановлення факту вживання наркотичних речовин та стану сп`яніння, відеозаписом.

Згідно п.2 розділу 1 Інструкції №1452/735 від 09 листопада 2015 року «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.

Суд критично відноситься до твердження ОСОБА_1 , що він не вживав алкогольні напої, оскільки протоколом медичного огляду №77 про встановлення факту вживання наркотичних речовин та стану сп`яніння, останній знаходиться у стані алкогольного сп`яніння.

Вказане також підтверджується відеозаписом, з якого вбачається що ОСОБА_1 пропонувалось неодноразово пройти на стан сп`яніння за допомогою «Драгер», у лікарні, однак ОСОБА_1 в останній момент відмовлявся від його проходження.

Таким чином, суд доходить висновку, що дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

Даних щодо неправомірності дій поліцейських під час документування та оформлення адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 судом не встановлено.

За таких обставинах, суд доходить висновку про те, що у справі зібрана достатня кількість достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до статей 34,35, 280 КУпАП обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність не виявлено.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та з врахуванням особи і суспільної небезпеки скоєного, характеру вчиненого правопорушення, ступеня вини особи, слід з метою виховання останнього та запобіганню вчинення нових правопорушень накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції статті 130 ч.1 КУпАП, зокрема у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Суд вважає, що саме такий вид стягнення буде відповідати завданню Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо охорони прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.

Відповідно до положень ст. 321 КУпАП щодо обчислення строків позбавлення спеціального права, водії транспортних засобів вважаються позбавленими спеціального права з дня винесення постанови. Якщо особи, які позбавлені спеціального права, ухиляються від здачі документа, що посвідчує це право, то строк позбавлення їх права обчислюється з дня здачі або вилучення такого документа.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 06.09.2020 року, документи не вилучались у ОСОБА_1 та тимчасовий дозвіл не видавався.

Згідно пункту 12 розділу XIІ наказу Міністерства внутрішніх справУкраїни від 07.11.2015 № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» передбачено: у разі надходження постанови суду про позбавлення водія права керування транспортними засобами, якщо посвідчення водія не вилучено, уповноважена особа відповідного підрозділу патрульної поліції у триденний строк надсилає особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, повідомлення про позбавлення права керування за місцем її проживання (перебування), у якому зазначає реквізити винесеної судом постанови, положення статті 321 КУпАП, а також інформацію про необхідність прибуття до підрозділу патрульної поліції у визначений строк для здачі посвідчення водія або тимчасового дозволу на право керування транспортними засобами. Якщо водій, посвідчення якого підлягає вилученню, не з`являється протягом місячного строку, серія та номер посвідчення водія заносяться уповноваженою особою підрозділу патрульної поліції до автоматизованої бази даних про посвідчення, які підлягають вилученню.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Керуючись статтями 40-1, ст.5 Закону України «Про судовий збір», частиною першою статті 130, 283, 284, 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (паспорт серії НОМЕР_2 виданий 15 грудня 2011 року Березівським РВ ГУ МВС України в Одеській області) визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. та позбавлення права керування транспортним засобом строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (паспорт серії НОМЕР_2 виданий 15 грудня 2011 року Березівським РВ ГУ МВС України в Одеській області) на користь Державної судової адміністрації України (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Києв/ 22030106; код за ; банк отримувач: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA 0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять ) грн. 40 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 15.10.2020 року

Суддя І.А. Римар