Справа № 503/1459/20
Провадження №3/503/743/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2020 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Кодимського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

встановив:

23 вересня 2020 року о 16.20 годині ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Добриня» (мотоблок) без номерного знаку по вул. Центральній в с. Загнітків Кодимського району при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності його виконання внаслідок чого скоїв наїзд на паркан домоволодіння АДРЕСА_2 ОСОБА_2 , в результаті чого вище вказаний паркан було пошкоджено, а ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.3(б), 10.1 Правил дорожнього руху України та тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, про поважність причин неявки суду не повідомив, про місце і час розгляду справи був своєчасно повідомлений належним чином з урахуванням строку, передбаченого ст. 277-2 КУпАП телефонним зв`язком за номером телефону зазначеним в письмовому поясненні самого ОСОБА_1 від 23.09.2020 року (а.с.6), що підтверджується відповідною телеграмою від 12.10.2020 року (а.с.11). Клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 на адресу суду не надходило. Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема, рішення «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. З аналізу постанови Верховного Суду від 15.05.2019 у справі №0870/8014/12 вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, підписуючи протокол ОСОБА_1 , був ознайомлений з тим, що його розгляд буде здійснений Кодимським районним судом. За перелічених вище обставин суд вважає, що неявка ОСОБА_1 на судовий розгляд не має поважних причин та свідчить про ухилення останнього від участі в судовому засіданні з метою створення штучних перешкод у розгляді справи, як обраний спосіб захисту. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції. У зв`язку з вище викладеним і у відповідності до вимог ст. 268 КУпАП та пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 суд вважає за можливе розглянути справу під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд вважає, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні вказаного правопорушення повністю доказана, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення та дослідженими доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 398475 від 23.09.2020 року (а.с.3), схемою місця ДТП (а.с.2), письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 та свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 від 23.09.2020 року (а.с.5), а також письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 від 23.09.2020 року (а.с.6), в якому останній зазначив, що за фактом ДТП свою вину цілком визнає.

Крім цього, в своїх поясненнях викладених в самому протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 398475 від 23.09.2020 року (а.с.3), який підписаний ОСОБА_1 , останній також зазначив про свою згоду із його змістом.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, не знаходячи обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд вважає необхідним застосувати до порушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі визначеному санкцією за вчинення даного адміністративного правопорушення, а саме двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 398475 від 23.09.2020 року (а.с.3) і письмовим пояснення ОСОБА_1 від 23.09.2020 року (а.с.6), останній є інвалідом ІІ групи.

В свою чергу, згідно п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. У зв`язку з чим суд не вважає за можливе стягувати судовий збір за накладення адміністративного стягнення, згідно вимог ст. 401 КУпАП.

Керуючись ст. 23-24, 27, 33-35, 124 , 213, 221, 246, 251-252, 268, 280, 283-284 КУпАП,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (сто п`ятдесят три) грн.

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений ним не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, з наданням до суду в цей строк документа, який підтверджує його сплату. У разі несплати штрафу, постанову про його накладення буде звернуто для примусового виконання, а з порушника стягнуто подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д.В. Вороненко