справа 415/2078/20
провадження № 3/415/448/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" квітня 2020 р. м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Старікова М.М., розглянувши матеріали справи, що надійшли від Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Троїцьке, Луганської області, громадянина України, одруженого, не є особою з інвалідністю, працюючого начальником відділу контрольної перевірки ГУ ПФУ в Луганській області, зареєстрованого: Луганська АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

16 березня 2020 року о 19 годині 25 хвилин водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки SEAT CORDOBA, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 в районі будинку № 2а по вулиці Ломоносова м. Лисичанська Луганської області, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9(а) ПДР України.

У судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 , свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не визнав та пояснив, що він, 16 березня 2020 року приблизно о 19 годині 25 хвилин керував транспортним засобом марки SEAT CORDOBA, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить його дружині, в місті Лисичанську Луганської області. В районі будинку № 2а по вулиці Ломоносова був зупинений співробітниками поліції, через неосвітлений номерний знак. Під час розмови працівники поліції запитали у нього, чи вживав він спиртні напої, він відповів, що не вживав, попросили "дихнути", він дихнув. Після цього, поліцейські сказали, що вони підозрюють в нього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували йому пройти тест на стан сп`яніння на місці, або в медичному закладі. Він відповів, щоб було все правильно він згоден пройти освідування в лікарні. В судовому засіданні зазначив, що відмовився пройти освідування на місці зупинки з причин недовіри до поліцейських та приладу, оскільки неодноразово чув від своїх знайомих про неправдиві дані огляду на місці. В медичній установі лікар проводив різні тести на алкогольне сп`яніння: заплющуючи очі він торкався пальцем кінчику носу, ставив одну ногу перед другою і так деякий час стояв, потім його обертали вокруг себе разів пять і він повинен був після цього водити очима з боку в бік, і останнім тестом було дихання в якийсь прилад, який він не знає, результати тесту йому не озвучували. Однак лікар сказав, що особисто він ознак сп`яніння не виявив, і в цій дозі, після проведення тесту на приладі, алкогольного сп`яніння не бачить, проте чомусь надав позитивний висновок. В розмові з лікарем він зазначив, що вживає седативні препарати на протязі тривалого часу, які йому були призначені сімейним лікарем і лікар нарколог на це відповів, що такі ознаки алкогольнрго сп`яніння можуть бути і в результаті прийняття лікарських засобів. Лікарем-наркологом йому був вручений висновок, який він не оскаржував.

Вийшовши з лікарні він разом з поліцейськими, сіли до службового автомобілю, де на нього, на підставі лікарського висновку був складений протокол про адміністративне правопорушення, з яким він був не згоден, про що зазначив у протоколі. Більш в його присутності жодних документів складено не було. Від підписання протоколу в графі про ознайомлення його про місце розгляду справи він не відмовлявся.

Після складання протоколу він повернувся до свого автомобілю, подзвонив дружині, яка приїхала, сіла за кермо і вони разом поїхали додому. На питання захисту відповів, що при пропозиції пройти освідування на місці за допомогою технічного засобу, поліцейські жодний прилад не демонстрували і свідків при цьому не залучали. Акт на підпис йому також не надавався і що ведется відеофіксація поліцейські не попереджали.

Після відтвореного в судовому засіданні відеозапису з нагрудних камер співробітників патрульної поліції, ОСОБА_1 зазначив, що відеофіксація співробітників поліції велася з прериванням, а саме, вважає, що працівники поліції виключали камери 4-5 разів і деякі моменти не були зафіксовані, наприклад розмова з лікарем наркологом, про те, що останній не вбачає ознаки алкогольного спяніння у водія.

Представник ОСОБА_1 захисник Будник М.В. в судовому засіданні просив суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з порушенням працівниками поліції порядку проведення огляду на стан сп`яніння та відсутністю належних і допустимих доказів його вчинення, про що надав суду письмові заперечення.

Суд, заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 , якому були роз`ясненні його права, передбачені ст. 268 КУпАП, доводи захисника Будника М.В. та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що не дивлячись на невизнання своєї провини правопорушником в судовому засіданні, винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується встановленими та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами у їх сукупності, які не викликають у суду сумнівів у їх достовірності, та які відповідно до ст. 251 КУпАП суд визнає належними, допустимими, котрі повністю доводять провину ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, за обставин, викладених у протоколі.

Так, допитаний в судовому засіданні інспектор взводу №1 роти № 3 батальйону УПП в Луганській області ДПП лейтенант поліції Горбачов О.Ю., суду пояснив, що у вечірній час 16 березня 2020 року при несенні служби, патрулюючи в районі будинку 2а по вулиці Ломоносова м. Лисичанська Луганської області приблизно о 19 годині 25 хвилин вони помітили транспортний засіб, державний номерний знак на якому був неосвітлений. Зупинивши данний автомобіль, в процессі розмови з водієм, яким виявився ОСОБА_1 , помітили у нього ознаки алкогольного сп`яніння: а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Водієві було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, а саме: на місці зупинки транспортного засобу, на що водій відмовився та повідомив, що згоден пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі. Вищевказаного водія було доставлено у КНП «ЦПЗ» за адресою: м. Лисичанськ проспект Перемоги, 54ж для проведення огляду на стан сп`яніння. Результат огляду позитивний висновок лікаря. Відносно водія ОСОБА_1 складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП. Інструкцію про направлення водія для огляду на стан спяніння вони не порушували.

На питання захисту, чому при пропонуванні водієві пройти огляд на стан спяніння на місці не залучалися свідки, відповів, що свідки не залучалися, з причини того, що огляд на стан спяніння на місці зупинки взагалі не проводився, водій відмовився. Зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення складався на підставі позитивного лікарського висновку, який саме ступінь сп`яніння був у водія при освідуванні пояснити не може. Однак лікар, після проведення тесту за допомогою спеціального приладу показав йому результат, який висвітився на табло.

Згідно дослідженого в судовому засіданні рапорту інспектору взводу №1 роти № 3 батальйону УПП в Луганській області ДПП лейтенанта поліції Горбачова О.Ю., під час несення служби 16 березня 2020 року у складі екіпажу «Цейлон-117» спільно з капралом поліції ОСОБА_3 , патрулюючи в районі будинку 2а по вулиці Ломоносова м. Лисичанська Луганської області, о 19 годині 25 хвилин був помічений автомобіль марки SEAT CORDOBA, державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався в темну пору доби з не підсвіченим номерним знаком. Після зупинки даного автомобіля під час спілкування з водієм, яким виявився ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Водієві було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, а саме: на місці зупинки транспортного засобу, на що водій відмовився та повідомив, що згоден пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі. Вищевказаного водія було доставлено у КНП «ЦПЗ» за адресою: м. Лисичанськ, проспект Перемоги, 54ж, для проведення огляду на стан сп`яніння. Результат огляду висновок лікаря № 198 від 16 березня 2020 року. Відносно водія ОСОБА_1 складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, вилучено посвідчення водія та відсторонено від керування транспортним засобом (а.с.4).

В судовому засіданні також була відтворена і досліджена відеозйомка з нагрудних камер співробітників патрульної поліції від 16 березня 2020 року, що міститься на СD носії, з якої вбачається, що працівниками патрульної поліції було зупинено транспортний засіб марки SEAT CORDOBA, державний номерний знак НОМЕР_1 , за кермом знаходився водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В процесі розмови у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту та порушення мови, у зв`язку з чим, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, а саме: на місці зупинки транспортного засобу, на що водій відмовився та повідомив, що згоден пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі. Вищевказаного водія було доставлено у КНП «ЦПЗ» для проведення огляду на стан сп`яніння. Результат огляду висновок лікаря № 198 від 16 березня 2020 року.

Стан алкогольного сп`яніння підтверджується висновком № 198 від 16.03.2020 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно п. 10 якого: «Громадянин ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння» (а.с.3).

Всі перераховані вище докази у своїй сукупності повністю підтверджують винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому правопорушення за обставин, викладених у протоколі, так як є послідовними, узгоджуються один з одним, відповідають фактичним обставинам справи, будь-які протиріччя в них відсутні, що свідчить про їх об`єктивність та правдивість.

Судом в межах повноважень, були створені всі необхідні умови для реалізації правопорушником його процесуальних прав, в тому числі отстоювати свою правову позицію та подавати докази, які свідчили б на його користь.

У судовому засіданні встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане посвідчення водія серії КІА № НОМЕР_2 категорії «В» (а.с.6), яке, в порядку ст. 265-1 КУпАП, було вилучено співробітниками УПП в Луганській області, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 293999 від 16.03.2020 та виданий тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом НОМЕР_3 (а.с.1).

Відповідно до ст. 245 КУпАП України завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 №11 „Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, де зазначено, що згідно зі ст. 245 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Згідно вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Пунктом 2.9 Правил дорожнього руху України передбачено, що водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід враховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Згідно ч.2,3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України( ч.6 ст. 266 КУпАП)..

Пунктами 6 та 7 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, також передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Аналогічні норми передбачені Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року.

Аналіз вищенаведених норм свідчить про обов`язкову необхідність залучення двох свідків лише під час проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу і лише у разі згоди водія на його проведення, а тому посилання захисника про порушення патрульними вимог законодавства щодо не залучення свідків при відмові водія пройти огляд на місці зупинки суд до уваги не приймає.

Результатом огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським на місці зупинки транспортного засобу відповідно до вимог п.10 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, який проводиться в присутності двох свідків, є акт огляду на стан сп`яніння. Оскільки в судовому засіданні було встановлено що такий огляд на місці зупинки поліцейськими не проводився, посилання сторони захисту про порушення вимог закону щодо необхідності залучення свідків та зазначення їх у акті огляду, що міститься в матеріалах справи, не заслуговують на увагу суду.

Доводи сторони захисту, як аргументи невинуватості, про недотримання порядку проведення огляду на стан сп`яніння, не знайшли свого підтвердження в суді та повністю спростовуються оглянутими в судовому засіданні відеофайлами з нагрудних камер співробітників поліції, з яких вбачається, що ОСОБА_1 на місці зупинки було запропоновано пройти огляд на місці або у медичному закладі та поясненнями допитаного в суді інспектора патрульної поліції Горбачова О.Ю., а також рапортом останнього, дослідженого в судовому засіданні. При цьому дані докази узгоджуються один з одним і не суперечать іншим дослідженим у суді доказам. Крім того, дані обставини не заперечував і сам ОСОБА_1 , який під час надання відповідей на запитання суду, зазначив, що працівниками поліції йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці або проїхати до медзакладу, однак у зв`язку з тим, що він не довіряв патрульним, тому погодився пройти огляд у медичному закладі.

Отже, на переконання суду матеріали справи та наведені докази свідчать про те, що працівниками поліції було дотримано процедуру проведення огляду на визначення перебування особи, яка керувала транспортним засобом ОСОБА_1 , а тому і висновок за результатами проведення медичного огляду, яким було встановлено факт перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння, який було складено повноважною особою лікарем закладу охорони здоров`я з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, що також зафіксовано на відеозаписі подій, суд визнає належним та допустимим доказом.

При цьому суд зазначає, що жодним нормативно-правовим актом, зокрема і вищенаведеною Інструкцією, якою встановлені вимоги до додатків, зокрема і бланків висновків щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не передбачено зазначення у висновку кількісного показника алкоголю, оскільки висновок відповідно до п. 16. Розділу ІІІ Зазначеної Інструкції видається на підставі акту медичного огляду, який згідно п. 19 складається в одному примірнику і залишається в закладі охорони здоров`я, та саме в якому і зазначається зовнішній вигляд обстежуваної особи, його поведінка, мовна здатність, рухова сфера, хода, запах алкоголю з порожнини роту, використання технічних засобів для визначення наявності або вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі (відповідно до встановленого рівня),час обстеження, назва спеціального технічного засобу, тощо.

А тому, посилання сторони захисту про не зазначення у висновку кількісного показника алкоголю в крові, як на підставу неналежності та недопустимості його як доказу, суд вважає безпідставними та до уваги не приймає.

Про надуманість та неправдивість пояснень правопорушника свідчить наступне: ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що під час проведення огляду на стан сп`яніння він казав лікарю що вживав медичні препарати, на що останній, після проведення його огляду, зазначив, що ознак алкогольного сп`яніння у Кіянова він не вбачає, проте, з відтвореної в судовому засіданні відеозйомки з нагрудних камер вбачається, що Кіянов не повідомляв про вживання медичних препаратів, лікар неодноразово робив йому зауваження з приводу його поведінки, а після підписання правопорушником висновку, лікар зазначив, що йому (Кіянову) не лише за кермо у такому стані небезпечно сідати, а й взагалі ходити по вулиці (час запису 19:41:23 та 20:05:48).

Також, у своїх поясненнях останній вказав, що він не відмовлявся від підписання протоколу в графі про ознайомлення його про місце розгляду справи, що повністю спростовується відеозаписом подій, відтвореним в судовому засіданні, згідно яких на питання чи буде останній підписувати протокол в частині ознайомлення його про місце розгляду справи, Кіянов відмовився, почав комусь телефонувати, після чого поставив свій підпис у інших графах протоколу, а також підпис про отримання даного протоколу (час запису 20:39:59).

Крім того, відповідаючи на питання захисника Кіянов зазначив, що поліцейські не попереджали його що ведеться фіксація їх спілкування з застосуванням нагрудних відеокамер, тоді як після відтворення в судовому засіданні відеофайлів, що містились на диску, доданому до протоколу, Кіянов зазначив що йому відомо, що фіксація їх спілкування не була безперервною і він бачив, як поліцейські виключали камери разів з п`ять.

Відповідно до ч. 1 ст.40 ЗУ «Про національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому параметру доріг і будівель автоматичну фото- відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото і відеотехніки, що знаходиться у чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Досліджений в судовому засіданні диск з відеофайлами подій суд визнає належним та допустимим доказом, оскільки останній отриманий в порядку, передбаченому діючим Законодавством України і повністю підтверджує існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню та інших обставин, які мають значення для даної справи, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Доводи захисника щодо недопустимості даного диску з відео файлами, як доказу у зв`язку з тим, що відео, що міститься на диску не є безперервним, суд оцінює критично і до уваги не приймає, оскільки на даному диску у відеофайлах повністю зафіксовані всі процесуальні дії, які повинні були вчиняти поліцейські з моменту зупинки транспортного засобу і до вручення правопорушнику, складеного за результатами проведення всіх дій, направлених на збирання доказів, протоколу про адміністративне правопорушення, крім того, відеозаписи вказаних подій мають незначний проміжок у часі, перший файл відео з 19:28:41 до 19:31:07; другий файл з 19:31:24 до 19:38:45; третій файл з 19:39:30 до 20:07:56; четвертий з 20:09:31 до 20:13:10, п`ятий файл з моменту складання протоколу до закінчення всіх необхідних дій 3 20:37:12, і не свідчить про істотне порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Таким чином, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності вважає, що провина ОСОБА_1 за ознаками ч.1 ст. 130 КУпАП знайшла своє повне підтвердження в суді, і його дії органом патрульної поліції кваліфіковані правильно, оскільки він, керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Інших доказів, які б ставили під сумнів кваліфікацію дій правопорушника, суду надано не було.

Невизнання своєї провини правопорушником суд визнає як спосіб захисту з метою уникнути відповідальність за вчинене правопорушення, яке є найбільш небезпечним у сфері безпеки дорожнього руху.

Вирішуючи питання про застосування до правопорушника виду адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд керується ст. 23 КУпАП, відповідно до якої, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень, як самим порушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність: ОСОБА_1 працює, одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не є особою з інвалідністю, відповідно до довідки УПП в Луганській області ДПП повторності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП не встановлено (а.с.5).

Обставин, що пом`якшують відповідальність правопорушника згідно зі ст. 34 КУпАП та обтяжують відповідальність згідно зі ст. 35 КУпАП, суд не вбачає.

Суд не визнає у якості обставини, що обтяжує відповідальність правопорушника, вчинення правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, скільки дана обставина є кваліфікуючою ознакою правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу та майновий стан правопорушника ОСОБА_1 , відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, а також - характеру та суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення, суд вважає, що правопорушнику ОСОБА_1 слід призначити стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, в межах санкції ч.1ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, а також необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень.

На підставі ч. 5 ст. 4, ст. 9 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП, у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір підлягає стягненню з правопорушника на користь держави в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп.

Керуючись ст. ст. 33, 130 ч.1, 221, 284, 285, 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та накласти стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок (Отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ /22030106, код за , банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд.

Суддя: М.М. Старікова