КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., за участю ОСОБА_1 та його захисника Пшеничного Ю.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 07 квітня 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення, з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно постанови, 22.03.2020 року о 21 год. 44 хв., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Ауді» д.н.з. НОМЕР_1 по бульв. Чоколовський, 12 в м. Києві, в порушення вимог п.п. 2.3 «б», 12.1 ПДР України, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на залізну огорожу, внаслідок чого транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень.

Крім того, 22.03.2020 року о 22 год. 15 хв., на бульв. Чоколовський, 12 в м. Києві ОСОБА_1 керував автомобілем «Ауді» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння за згодою водія проводився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків із застосуванням приладу «Драгер», за результатами проведення якого у ОСОБА_1 виявлено вміст алкоголю в розмірі 0,80 ‰.

Тобто своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 07.04.2020 року в частині притягнення йогодо адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та прийняти нову постанову, якою провадження в справі в цій частині закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції вимог ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП та вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, оскільки суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам та обставинам, що призвело до прийняття незаконного судового рішення, висновки якого не відповідають фактичним обставинам справи.

При цьому зазначає, що його огляд на стан алкогольного сп`яніння був проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція), оскільки він не погодився з результатами огляду проведеного поліцейським на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» та пропонував працівникам поліції пройти огляд в медичному закладі, однак всупереч вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції, поліцейським не було забезпечено проведення його огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Також вказує, що його не відстороняли від керування транспортним засобом і матеріали справи не містять даних на підтвердження його відсторонення та передачі керування іншій особі, що в сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій працівників поліції з процедурою оформлення адміністративних матеріалів за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім цього, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Солом`янського районного суду м. Києва від 07.04.2020 року, посилаючись на поважність причин пропуску цього строку, оскільки він не повідомлявся про час та місце розгляду справи і не був присутній при винесенні оскаржуваної постанови, а її копію отримав лише 29.07.2020 року.

Перевіривши причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді, передбаченого ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, з урахуванням наведених апелянтом обставин, вважає можливим поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження, оскільки пропущений він був з поважних причин.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та апеляційні доводи, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є правильним, підтверджується наявними в матеріалах справі доказами і в апеляційній скарзі не оскаржується.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, цих вимог закону дотримано не було, внаслідок чого суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суддя в оскаржуваному рішенні послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №545101 від 22.03.2020 року, складений стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результат тесту на приладі «Драгер» №2334 від 22.03.2020, а також на відеозапис з нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського, як на докази винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Встановлення факту перебування особи в стані алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться в порядку встановленому ст. 266 КУпАП з дотриманням вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та вищезазначеної Інструкції, особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають огляду на стан алкогольного сп`яніння, який першочергово проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або у разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Частиною 5 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції (а.с. 7), після проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу, останній не погодився з його результатами, про що також зазначив в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 2), у своїх письмових поясненнях (а.с. 5) та акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 6), вказавши, що він не погоджується з результатами проведеного тесту на приладі «Драгер», оскільки у нього підвищена кислотність шлунку, однак незважаючи на незгоду водія з результатами проведеного тесту, поліцейським не було направлено водія ОСОБА_1 до відповідного закладу охорони здоров`я для проведення його огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, оскільки після незгоди водія ОСОБА_1 з результатами проведеного огляду на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, працівниками поліції, в порушення процедури проведення огляду водія на стан сп`яніння, передбаченої ст. 266 КУпАП та Інструкцією Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, такий огляд не було забезпечено в закладі охорони здоров`я, а тому проведений огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, через порушення встановленої процедури, слід вважати недійсним, відповідно до положень ч.5 ст. 266 КУпАП та вимог п.22 вищевказаної Інструкції.

За наведеним, постанова судді Солом`янського районного суду м. Києва від 07.04.2020 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП не може вважатися законною й обґрунтованою, а тому оскаржувана постанова в цій частині підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Солом`янського районного суду м. Києва від 07 квітня 2020 року стосовно ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Прийняти нову постанову, якою постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 07 квітня 2020 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - скасувати та в цій частині провадження в справі стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 07 квітня 2020 року в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень - залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду І.М. Сілкова

Провадження №33/824/3608/2020 Категорія: ч.1 ст. 130, ст.124 КУпАП

Справа №760/8199/20

Головуючий у І інстанції - Зелінська М.Б.

Головуючий в апеляційній інстанції - Сілкова І.М.