Справа№718/2044/20
Провадження№3/718/914/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2020 року м. Кіцмань Чернівецька область

Суддя Кіцманського районного суду Чернівецької області Мінів О.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Державної служби України з безпеки на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Чернівецькій області щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення №0006975 від 25.09.2020 року, згідно якого останній 25.09.2020 року о 17 год. 40 хв. на а/д Н-10, 204 км (с. Оршівці, Кіцманський район), здійснював господарську діяльність з перевезення пасажирів автобусом марки «VOLKSWAGEN», номерний знак НОМЕР_1 , без наявної ліцензії на провадження даного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, відповідно закону, за що передбачена відповідальність, згідно ч.1 ст. 164 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився і доказів про поважність причин своєї неявки не надав, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У листі Верховного Суду України від 25.01.2006 року № 1-5/45, визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у тому числі з урахуванням наявних у справі письмових пояснень щодо часу, місця, способу настання обставин цього адміністративного правопорушення, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Частиною 1 статті 164 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, який є одним з основних джерел доказів, має містити дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

З огляду на викладене, відповідно до вимог ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення повинен містити відомості про те, чи є ОСОБА_1 посадовою особою суб`єкта господарювання, що є суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 164 КУпАП.

Крім того, вказана стаття є бланкетною, а тому протокол повинен був містити посилання на спеціальний законодавчий акт, відповідний Закон, положення якого були порушені особою, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Також, в протоколі про адміністративне правопорушення мають бути відображені всі істотні обставини справи, які мають підтверджувати всі елементи складу правопорушення. Зокрема, стосовно ч.1 ст.164 КУпАП у протоколі необхідно зазначати наступні обставини: - протягом якого часу особа здійснювала відповідну діяльність (у даному випадку це має бути проміжок часу, а не конкретна дата й час, адже господарська діяльність обов`язково має тривалий, а не одноразовий характер); - всі задокументовані окремі факти такої діяльності, які в своїй сукупності підтверджують самостійний, ініціативний і систематичний характер діяльності, яку здійснює особа, адже ці ознаки є обов`язковими для господарської діяльності; - інші обставини, які мають істотне значення.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Згідно ч.2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Перекладання такого обов`язку на суд є неприпустимим.

Статтею 62 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися та припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.

Так, у матеріалах справи не містяться підтвердження того, що ОСОБА_1 систематично здійснював перевезення пасажирів, що є однією із основних умов господарської діяльності, також відсутні будь-які докази, які б доводили факт здійснення ОСОБА_1 регулярних транспортних перевезень пасажирів з метою одержання прибутку.

Водночас при складанні протоколу та збору доказів, уповноваженими особами не встановлювалися особи пасажирів, не відібрані у них пояснення, і не зазначено яку суму грошових коштів отримав ОСОБА_1 в результаті здійснення незаконних перевезень та чи отримував взагалі.

При цьому суд враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже, при розгляді справи судом не можуть бути залишенні поза увагою вищезазначені обставини, які мають суттєве значення для прийняття рішення по справі, та, виходячи з наведеного провадження по справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 164 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 23, 32, 35, 245, 251, 252, 273, 280, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.164 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд Чернівецької області.

Суддя : Мінів О.І.