ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 337/5397/19 Головуючий в 1 інст. Бредун Д.С.
Провадження № 33/807/191/20 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 квітня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , справу за апеляційною скаргою останнього на постанову судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28 лютого 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Москва, громадянин України, який працює охоронцем ПАТ «Запоріжжяобленерго», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього у відповідності до ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови суду першої інстанції в 13:00 годині 30 листопада 2019 року на вул. Прибрежна магістраль у м. Запоріжжя (навпроти буд. №1 по вул. Запорізька) водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Chevrolet Lacetti, д.н.з. НОМЕР_1 , на початку руху не впевнився, що це буде безпечно, та допустив зіткнення з транспортним засобом Mercedes-Benz Sprinter, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , чим порушив вимоги п.10.1. ПДР України. Внаслідок ДТП авто пошкоджено, завдано матеріальних збитків, травмованих не має.

Крім того, о 13:00 годині 30 листопада 2019 року на вул. Прибрежна магістраль у м. Запоріжжя (навпроти буд. №1 по вул. Запорізька) водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chevrolet Lacetti, д.н.з. НОМЕР_1 , під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а саме: барбітурати, бензодіазепин, чим порушив вимогу п.2.9.а) ПДР України. Огляд проводився у встановленому порядку у лікаря нарколога, висновок №5668. Водія відсторонено від керування шляхом передачі автомобіля іншому водію ОСОБА_3 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову суду в частині визнання його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення на нього відповідного стягнення скасувати та закрити провадження в цій частині на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного правопорушення.

В обґрунтування вказує на те, що в порушення ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» та п. 3-5 розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі приймання, використання нагрудних відеокамер працівникам поліції та доступу до відеозаписів з них поліцейські не забезпечили повної відеофіксації, надані ними записи складаються з фрагментів, які є непослідовними та розірваними у часі, не фіксують ті обставини, які суд визнав доведеними та вказують на те, що працівники поліції проводили відео фіксацію не постійно, а лише в окремі проміжки часу, що не заперечував в судовому засіданні і поліцейський ОСОБА_4 .

В порушення нормативно-правових актів поліцейські особисто складали всі документи, у тому числі і його пояснення та робили підписи, не залучити свідків для проведення огляду на стан сп`яніння на місці, направлення на огляд йому не вручили, а самостійно передали лікарю, зайшовши до лікаря без нього. Отримали висновок у 2-х примірниках у лікаря самостійно та передали його йому згодом разом із двома протоколами.

Вказує, що у порушення ст. 266 КУпАП та п. 6, 7 Інструкції № 1452/735 у відношенні нього не було виконано процедуру проведення огляду на місці зупинки із використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків.

Вважає, що суд першої інстанції в постанові вказав неправдиві відомості з приводу того, що відеозаписом зафіксовано як лікар проводив аналіз в його присутності, ознайомив з його результатом, що він особисто підписав медичний висновок та отримав його екземпляр.

Вказує, що відповідно до пояснень лікаря ОСОБА_5 та відеозапису з камери спостереження, розташованої в приміщення лікарні, можна розгледіти лише те, що лікар в своєму кабінеті порахував йому пульс, запропонував зробити рухи, що він виконав беззаперечно. Крім того лікар ОСОБА_6 в суді першої інстанції не заперечував, що на його питання він відповідав чітко, стверджував, що жодних заборонених ліків не приймав. Також лікар підтвердив в суді, що сеча для аналізу збирається в звичайний пластиковий стаканчик, який знаходиться на столі в туалетній кімнаті, наповнюється сечею, потім медсестра проводить дослідження тест-смужкою, яку приносить лікарю для з`ясування результату, за процесом лікар не слідкує. Для дослідження тест-смужки в кабінет до себе не запрошував, з висновком особисто не знайомив, висновок йому на руки не видавав, а видав два примірники висновку поліцейському. Саме це підтверджується відсутністю підпису особи, що обстежувалася, про ознайомлення з результатами огляду у висновку.

Стверджує, що у висновку наявний підпис лікаря ОСОБА_5 та невідомої особи, оскільки цей підпис не його.

Поліцейський ОСОБА_4 підтвердив в суді першої інстанції, що саме він отримав два примірники висновку, один з яких вручив йому.

Стверджує, що огляд проводився без його участі і весь час він знаходився у дворі лікарні.

Вказує на порушення лікарем ОСОБА_5 вимог п. 10 розділу ІІІ Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу, оскільки зразки сечі він здав у звичайний пластиковий стаканчик (відкритий, не продезінфікований, не ідентифікований), який за вимогою поліцейського залишив на підвіконні в туалеті. Як відбувалось подальше проведення тестування він не бачив, бо не був присутній при цьому. В порушення вимог Інструкції № 1452/735 аналізи відразу не були відібрані в дві ємності. Ніяких підписів на ємностях та в журналах він не ставив, що викликає у нього обґрунтовані сумніви, що аналізи належать йому.

Вважає, що суд справу розглянув упереджено, оскільки не звернув увагу на грубі порушення чинного законодавства, допущені лікарем, поліцейськими при складанні протоколу на підставі результатів проведеного із порушенням медичного огляду, проте взяв до уваги та визнав достатніми доказами пояснення поліцейського ОСОБА_4 та лікаря ОСОБА_5 .

Також вказує на те, що суд порушив його право на захист, оскільки 26 лютого 2020 року оголосив по справі перерву до 28 лютого 2020 року, при цьому його захисник попередила, що не зможе бути присутня у вказаному судовому засіданні, але суд все ж таки розглянув справу без його захисника, не зважаючи на наявність клопотання про відкладення справи на іншу дату.

Суд у порушення ст. 277-2 КУпАП не вручив повістку не пізніше, ніж за три доби до дня розгляду справи.

Вказує, що твердження суду в постанові, що він та його захисник були присутні при дослідженні всіх доказів не відповідає дійсності, оскільки судове засідання 26 лютого 2020 року було закрито відразу після допиту свідка лікаря КУ «ОКНД» ЗОР, дослідження інших доказів не проводилось.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 повідомив, що не заперечує проти розгляду справи за відсутності захисника. Підтримав свою апеляційну скаргу. Послався на те, що він здавав аналізи ще раз, які не підтвердили перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Зазначив, що після оскарження дій лікаря-нарколога він не з`явився для повторної експертизи, оскільки за поясненнями захисника аналізи можуть сфальсифікувати ще раз.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та розглянувши доводи викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що остання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, а тому апеляційний суд не здійснює перегляд висновків суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованими та ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах, з якими погоджується апеляційний суд.

Відповідно до відомостей, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 266467 від 30.11.2019, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chevrolet Lacetti, д.н.з. НОМЕР_1 , під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а саме: барбітурати, бензодіазепин, чим порушив вимогу п.2.9.а) ПДР України. Огляд проводився у встановленому порядку у лікаря нарколога, висновок №5668. Водія відсторонено від керування шляхом передачі автомобіля іншому водію ОСОБА_3 (а.с. 1 тут і далі по тексту мається на увазі том справи за ст. 130 КУпАП).

Протокол про адміністративне правопорушення підписаний ОСОБА_3 , що спростовує доводи апеляційної скарги про те, що протокол складений за його відсутності.

У направленні водія на огляд до закладу охорони здоров`я КУ «Обласний наркологічний диспансер» зазначені ознаки, які можуть вказувати, що ОСОБА_1 перебував у стані, викликаному вживанням лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції: нестійка хода, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці (а.с. 4).

У суді першої інстанції інспектор поліції Ісаєв М.І., який склав протокол про адміністративне правопорушення, зокрема пояснив, що під час оформлення матеріалів стосовно ДТП у ОСОБА_3 були виявлені такі ознаки: сонливість, мляве реагування на оточуюче, хитання (нестійка хода). Після завершення складання протоколу за ДТП ОСОБА_3 , почав почувати себе гірше закривав очі. Оскільки у водія не було запаху алкоголю, виникла підозра про знаходження водія в стані наркотичного сп`яніння. ОСОБА_3 було доставлено до медичного закладу, де в нього лікарем було виявлено ознаки знаходження під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Далі було складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Рапорт інспектора поліції Ісаєва М.І. містить аналогічні відомості (а.с. 9).

Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду № 5668, лікар-нарколог ОСОБА_5 встановив, що ОСОБА_1 перебував у стані, викликаному дією лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (барбітурати, бензодіазепин) (а.с. 5).

В судовому засіданні суду першої інстанції лікар-нарколог ОСОБА_5 підтвердив свій висновок, пояснив процедуру проведення медичного огляду.

Апеляційний суд відхиляє доводи апелянта про те, що лікар-нарколог не встановив ознаки сп`яніння чи дії лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції, адже акт медичного огляду містить ряд таких ознак: змазана мова, гіпертермія (почервоніння) обличчя, млява міміка, особа похитається у позі Ромберга, пальце-носова проба нечітка, тремтіння пальців рук, пояснення водія щодо вживання барбовиру (а.с. 51).

Відповідно до акту огляду у ОСОБА_1 для лабораторного дослідження було відібрано сечу, за результатом дослідження якої виявлено барбітурати, бензодіазепин (а.с. 52).

Доводи ОСОБА_1 про те, що надані поліцейським відеофайли складається з непослідовних фрагментів, не фіксують ті обставини, які визнав суд доведеним, апеляційний суд відхиляє, адже суд першої інстанції не посилався на вказані відеофайли у постанові як на доказ вини ОСОБА_3 , натомість процедура огляду водія у КУ «Обласний наркологічний диспансер» зафіксована камерою спостереження установи, чому суд надав належну оцінку.

Так, із відеозапису (який, до речі, є безперервним) вбачається, що лікарем-наркологом було обстежено ОСОБА_1 надано йому ємкість для здачі аналізів. Після забору аналізів лаборант передала їх лікарю. Надалі лікар в присутності ОСОБА_1 за допомогою тесту виявив знаходження водія під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (барбітурати, бензодіазепин).

Відеозаписом також зафіксовано, що ОСОБА_1 було ознайомлено з результатами аналізів, він поставив свій особистий підпис у медичному висновку та отримав екземпляр такого висновку, що спростовує твердження апелянта про не ознайомлення його з результатами аналізів, що в документах наявні не його підписи та що висновок йому не було вручено.

В апеляційній скарзі наведені доводи про те, що ОСОБА_1 , не пропонувалося пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, чим порушений порядок огляду.

Визначений ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП порядок огляду водіїв реалізований Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015р.

Пункт 12 розділу ІІ Інструкції встановлює, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Пунктом 9 розділу ІІ Інструкції передбачено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до п.7 розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язковим.

Тобто огляд на стан наркотичного чи іншого сп`яніння або впливу лікарських препаратів, здійснюється лише у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я.

Оскільки поліцейський встановив у ОСОБА_1 ознаки, які відповідають визначеним п. 4 розділу ІІ Інструкції ознакам наркотичного сп`яніння (а.с. 4 направлення на огляд), апеляційний суд не вбачає порушення порядку проведення огляду.

Апеляційний суд також відхиляє доводи апелянта щодо порушення порядку відбору сечі на лабораторне дослідження.

Дійсно п. 10 розділу ІІІ Інструкції визначає, що зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.

Проте зазначена норма не встановлює, що відбір у дві ємності здійснюється самою особою, огляд якої проводиться, та не забороняє медичному працівнику розділити отриманий зразок з подальшим пломбуванням контрольного зразку, а тому відповідні доводи ОСОБА_1 апеляційний суд вважає безпідставними.

Є нелогічним та непослідовним оскарження ОСОБА_1 результатів проведення огляду у медичному закладі та наступна його неявка для повторного лабораторного дослідження контрольного зразку, з підстав того, що зразки сечі було відібрано в нестерильний стаканчик, чи сумнівів, що досліджувалися саме його зразки сечі, адже на час оскарження результатів він вже мав такі сумніви, та подальше посилання в апеляційній скарзі на те, що медичний заклад, все ж таки, повинний був розглянути його скаргу.

Отже суд першої інстанції дослідив усі наявні докази, у тому числі, що надані особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, надав їм належну оцінку, та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Апеляційним судом також були перевірені доводи ОСОБА_1 щодо розгляду справи за його відсутності, незважаючи на наявність клопотання про відкладення розгляду справи, та порушення визначених ст. 277-2 КУпАП строків повідомлення

За змістом ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Матеріали справи свідчать що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності надано реальну можливість реалізувати своє право на захист: ОСОБА_1 користувався правовою допомогою адвоката, який знайомився з матеріалами справи у тому числі із відеозаписом правопорушення (а.с. 17, 23); надавав усні та письмові пояснення по справі та заявляв клопотання, спрямовані на здійснення захисту (а.с. 24-27, 55-60), а також свої докази (а.с. 29-32); допит поліцейського, що склав протокол про адміністративне правопорушення, та лікаря-нарколога здійснювався за участі ОСОБА_1 та його захисника. Крім того, за клопотанням захисника та ОСОБА_1 судовий розгляд справи двічі відкладався (а.с. 16, 20, а.с. 11 в іншому томі).

При цьому доводи апелянта щодо порушення строків повідомлення не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного суду від 23.08.2018 у справі № 11-237сап18, суд повинний дотримуватися необхідного балансу між забезпеченням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та самим розглядом справи з дотриманням як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З врахуванням наведеної правової позиції, апеляційний суд вважає, що право ОСОБА_1 на захист не було порушено, суд першої інстанції, розглянувши справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та навівши у постанові відповідні мотиви можливості здійснення розгляду, дотримався необхідного балансу.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28 лютого 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 337/5397/19