Справа № 159/3947/20
Провадження № 3/159/2420/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської обл. Логвинюк Ірина Миколаївна, розглянувши, у присутності потерпілої Юхимчук І.О., матеріали, що надійшли від Ковельського ВП ГУ НП у Волинській обл. про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не піддавався адмінстягненню,

за ч. 1 ст. 173 - 2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 о 13 год. 28.07.20 р. за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , погрожував своїй племінниці потерпілій ОСОБА_2 - фізичною розправою, шарпав за одяг, чим вчинивши домашнє насильство та правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173 - 2 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягається до адмінвідповідальності, свою винуватість у вчиненні правопорушення не визнав та у судовому засіданні 31.08.20 р. пояснив, що, дійсно, о 13 год. 28.07.20 р. він знаходився за місцем свого проживання, де у нього виник конфлікт із чоловіком потерпілої. Однак поліцію викликала остання. Із потерпілою ж у нього конфліктів тоді не було. Остання його оговорює у зв`язку з непорозуміннями щодо користування житлом, що розділене між ними у судовому порядку. Пояснення чоловіка потерпілої, що надані поліції, не співпадають із поясненнями самої потерпілої, що надані поліції. Він не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 173 2 КУпАП, так як вони з потерпілою не є членами однієї сім`ї. Тому просить провадження у справі щодо нього закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у його діях складу цього адмінправопорушення. У судовому засіданні 15.10.20 р. пояснив, що потерпіла не надала доказів вчинення ним інкримінованих йому дій, тому він заявляє про те, що вона його оговорює.

Однак винуватість особи, яка притягається до адмінвідповідальності, доводиться поясненнями потерпілої, яка була допитана в суді як свідок з її згоди; іншими матеріалами справи.

Так потерпіла в суді 15.10.20 р. пояснила, що вона проживає із своєю сім`єю та своїм дядьком ОСОБА_1 у одній квартирі, що поділена в ідеальний частках за рішенням суду. У зазначені у протоколі час, дату та місці вона почула крики свого чоловіка із коридору та побачила, що на сходинковій клітці відбувається конфлікт між її дядьком та чоловіком. Вона вирішила їх розборонити та підійшла до них. Однак ОСОБА_1 почав битись із нею та виражатись на її адресу нецензурними словами. В даний час вона його не простила, так як подібне траплялось і раніше і у побуті ОСОБА_1 поводить себе з нею неналежно.

Такі її пояснення в суді повністю співвідносні із її першопочатковими письмовими поясненнями, наданими поліції у день конфлікту 28.07.20 р.. Підстав для сумнівів у їх правдивості немає.

Крім того винуватість ОСОБА_1 стверджується матеріалами справи: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 452738 від 29.07.20 р., копією рапорта поліцейського від 28.07.20 р., згідно з яким у дату, час, за адресою, що зазначені у протоколі про адмінправопорушення надійшло повідомлення від особи жіночої статі про бійку; заявою потерпілої від 28.07.20 р..

Аналізуючи пояснення учасників справи у сукупності з матеріалами справи, враховую, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; за змістом ч. 1, п. 12 ч. 2 ст. 3 цього ж Закону, предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб як інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця). Оскільки ОСОБА_3 та потерпіла є родичами, а саме: потерпіла є його племінницею, вони проживають у одній і тій же квартирі, попри те, що житло розділене між ними у судовому порядку, як про це стверджує ОСОБА_3 та попри те, що за рішення Ковельського міськрайсуду Волинської області від 12.11.99 р. у цивільній справі № 2 1 180/99 за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про зміну договору найму жилого приміщення, в дійсності, мала місце зміна договору найму квартири, у якій мешкають на даний час ОСОБА_1 та потерпіла, ОСОБА_1 є суб`єктом вчинення правопорушення, передбаченого ст. 173 2 КУпАП. Підстав для закриття провадження у справі з підстав, про які зазначає ОСОБА_1 , немає.

Пояснення ОСОБА_1 у тій їх частині, що він не вчиняв щодо потерпілої зазначеного у протоколі про адмінправопорушення, вважаю такими, що не знайшли свого ствердженння в суді та надані з метою уникнення відповідальності за вчинене. Враховуючи дані про особу, яка притягається до адмінвідповідальності, те що вона раніше не піддавалася адмінстягненню та доказів протилежного суду не надано, пом`якшуючих та обтяжуючих його відповідальність обставин у справі немає, він не працює, є особою з інвалідністю та має доход, потерпіла його не простила, приходжу до висновку, що достатнім та необхідним буде застосування стягнення у виді штрафу у мінімальному його розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 173 - 2 КУпАП. Із ОСОБА_1 слід стягнути на доход держави судовий збір. На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 7, 33, 34, 35, 40 1, 268, 284, 280, ч. 1 ст. 173 - 2 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В: Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173 - 2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 170 (сто сімдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на доход держави судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) грн 40 коп.

Роз`яснити положення ст. ст. 307, 308 КУпАП, відповідно до яких штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня отримання копії постанови, а у разі її оскарження не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у строк, зазначений вище, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір призначеного штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду на протязі 10 днів з дня її винесення.

Суддя Ковельського міськрайонного судуІ. М. Логвинюк