Справа № 546/35/20
Провадження №3/525/147/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.04.2020 Суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області Хоролець В.В., при секретарі Хоменко М.М., розглянувши матеріал, який надійшов з Полтавського апеляційного суду про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП на підставі постанови судді судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду від 28.01.2020 року відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

жителя

АДРЕСА_1 (як вказано у протоколі про адміністративне

правопорушення), тимчасово не працюючого (як також

вказано у протоколі), одруженого, має на утриманні дитину,

протягом року до адміністративної відповідальності

не притягувався, реєстраційний номер облікової картки

платника податків суду не відомий, контактний номер

телефону не відомий, -

в с т а н о в и в :

З протоколу про адміністративне правопорушення №2116-06-12 від 24 грудня 2019 року, складеного старшим оперуповноваженим з ОВС ВПНОПТ ОУ ГУ ДФС у Полтавській області Оверченко Ю.С. вбачається, що 24 грудня 2019 року о 14 годині 25 хвилин, ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 по вулиці АДРЕСА_2 Полтавської області, будучи тимчасово не працюючим, порушив ч.20 ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і продового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 року № 481/95 ВР, а саме торгівля пальним без наявності ліцензії. Отже, як зазначається у протоколі, дії ОСОБА_1 були кваліфіковані як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Особі, яка притягується до адміністративної відповідальності на 03.03.2020 року рекомендованим листом з повідомленням направлялася судова повістка про виклик в судове засідання за місцем проживання (яке вказано в протоколі про адміністративне правопорушення), яку останній отримав 07.02.2020 року (а.с.22). 02.03.2020 року засобами електронного зв`язку на адресу суду надійшла заява особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи в зв`язку з перебуванням на лікарняному, а підтверджуючі документи, зобов`язувався надати в наступне судове засідання. Розгляд справи відкладено на 23.03.2020 року. До початку розгляду справи по суті, а саме 20.03.2020 року засобами поштового зв`язку, а 23.03.2020 року засобами електронного зв`язку на адресу суду надійшла заява особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи в зв`язку з карантинними заходами. Розгляд справи відкладено на 06.04.2020 року. Особі, яка притягується до адміністративної відповідальності направлялася судова повістка про виклик в судове засідання, яку останній отримав 27.03.2020 року.

Суддя, вивчивши та детально проаналізувавши матеріали даної адміністративної справи і давши їм відповідну оцінку приходить до висновку, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення №2116-06-12 від 24.12.2019 року, що складений відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, не доведені «поза розумним сумнівом» особою, яка ініціювала процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності належними доказами, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що 24.12.2020 року старшим оперуповноваженим з ОВС ВПНОПТ ОУ ГУ ДФС у Полтавській області Оверченком Ю.С. відносно громадянина ОСОБА_1 було складено протокол №2116-06-12 про вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП (а.с.1).

Посадовою особою старшим оперуповноваженим з ОВС ВПНОПТ ОУ ГУ ДФС у Полтавській області (ініціатором процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності в розумінні ст.254 КУпАП) у протоколі №2116-06-12 від 24.12.2019 року відносно ОСОБА_1 зазначено, що 24.12.2019 року о 14 год. 25 хв. в АДРЕСА_2 Полтавської області порушив ч.20 ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і продового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 року № 481/95 ВР, а саме торгівля пальним без наявності ліцензії, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП (а.с.1).

Як зазначив суд апеляційної інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення №367/7821/17, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, а й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч.2 ст.61 Конституції України). Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст.61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, наприклад, наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м`якого покарання, умовного засудження, відстрочки виконання вироку, давністю притягнення до кримінальної відповідальності та звільнення від неї тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

Відповідно до принципу 6 Рекомендації № R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами: 1) особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться у вину; 2) вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані; 3) вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї; 4) вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію; 5) адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 278 КУпАП визначає умови підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення. Згідно даної норми, орган, (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, чи витребувано необхідні додаткові матеріали, чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Стаття 280 КУпАП визначає обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Так, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в т.ч. тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З досліджених матеріалів справи вбачається, що для розгляду справи судом відносно ОСОБА_1 оперативним управлінням ГУ ДФС у Полтавській області було направлено протокол про адміністративне правопорушення №2116-06-12, протокол вилучення (додаток до протоколу про адміністративне правопорушення №2116-06-12 від 24.12.2019 року), розписку ОСОБА_2 від 24.12.2019 року, письмові пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 з яких вбачається, що останній відмовився від надання пояснень, фотознімки, на яких зображено газову заправку (модуль).

При розгляді вищевказаних матеріалів справи суд виходить з матеріалів, які надійшли в розпорядження суду і оцінює наявні у справі докази з позиції ст.ст.251,278,280 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення №2116-06-12 від 24.12.2019 року щодо ОСОБА_1 вбачається, що ОСОБА_1 поставив свій підпис в протоколі, а також стоїть підпис у графі про те, що ОСОБА_1 отримав копію даного протоколу. З протоколу також вбачається, що також свідками вчинення ОСОБА_1 правопорушення були двоє громадян жителів м. Решетилівка (а.с.1). З наявних матеріалів справи вбачається, що при оформленні матеріалів адміністративної справи щодо ОСОБА_1 свідки даної події були.

З матеріалів справи вбачається, що вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення складений за ч.1 ст.164 КУпАП відносно тимчасово не працюючого громадянина ОСОБА_1 . В матеріалах даної адміністративної справи відсутні докази про те, що ОСОБА_3 є суб`єктом підприємницької діяльності.

Стаття 164 КУпАП передбачає провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до ч.2 ст.55 ГК України, суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до ЦК України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Згідно з ст.ст.3,42 ГК України господарська діяльність - це діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, яка здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку, є підприємництвом, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями): матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що особа яка притягується до адміністративної відповідальності є фізичною особою-підприємцем; відсутні докази систематичності дій.

Аналіз вказаних положень цієї статті вказує на те, що об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у діяльності, що містить ознаки господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності, або здійсненні без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у своїй постанові №3 від 25.04.2003 року «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності», під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Суд зазначає, що дана справа про адміністративні правопорушення не містить будь-яких інших доказів в розумінні ст.251 КУпАП на підтвердження здійснення ОСОБА_1 самостійної, ініціативної, зокрема, систематичної, на власний ризик господарської діяльності, оскільки зазначено лише одиничний факт вчинення таких дій і немає ніяких підтверджень щодо отримання за вказані дії винагороди.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, в силу п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п.33 рішення у справі "Гурепка проти України").

Згідно зі ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно абз.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі № 2116-06-12 від 24.12.2019 р. не містять всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, при цьому суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, а тому суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до ст.247 п.1, ст.284 ч.1 п.3 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ч.2 ст.61, ч.3 ст.62 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст.3,42,55 ГК України, п.1 ст.247, ст.ст.7,251,252,280,283,284,289,294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в адміністративній справі №546/35/20 про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Великобагачанський районний суд.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Великобагачанського

районного суду В.В.Хоролець