Справа №591/4847/20 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сибільов О. В.
Номер провадження 33/816/445/20 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 та представника потерпілої адвоката Кузнєцова А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника потерпілої ОСОБА_2 адвоката Кузнєцова А.С. на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 31 серпня 2020 року, якою відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

закрито провадження за ст. 124 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 31 серпня 2020 року, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 05 серпня 2020 року серії ДПР18 № 032176, 05 серпня 2020 року о 17.10 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом - автомобілем Dacia Logan, н.з. НОМЕР_1 , в м. Суми по вул. Інтернаціоналістів, в районі буд. 22, виконуючи поворот ліворуч, не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 217230, н.з. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень, чим порушив п.п. 2.3б, 10.1 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

У поданій апеляційній скарзі, представник потерпілої ОСОБА_2 адвокат Кузнєцов А.С. вважаючи постанову суду такою, що винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просив постанову Зарічного районного суду м. Суми від 31.08.2020 року скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог, захисник вказує, що суд першої інстанції витребував фото-та відеофіксацію місця ДТП, однак не дочекавшись цих доказів, прийняв поспішне рішення, проте на одному відео зафіксовано, що водій ОСОБА_1 не бачив іншого учасника дорожнього руху, з яким зіткнувся, а на іншому відео міститься пояснення сторін, щодо обставин, що передували зіткненню.

Зазначає, що судом порушено принцип законності, встановлений ст. 7 КУпАП, зокрема суд використав як джерело доказу усний висновок експерта, який не може бути належним та допустимим доказом оскільки не відповідає формі та змісту встановленому законом.

Наголошує, що саме зміна напрямку руху водія ОСОБА_1 знаходилася у причино-наслідковому зв`язку з ДПТ, оскільки відсутність зміни напрямку автомобіля, поки в безпосередній близькості рухався інший автомобіль, була запорукою уникнення ДТП. Вказує, що суд першої інстанції вважав, що ОСОБА_1 в силу п.1.4 ПДР мав здійснювати поворот наліво, однак у відповідності до п.1.4 ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила, тому оскільки порушення іншого учасника дорожнього руху встановлено не було то п.1.4 ПДР не надає право ОСОБА_1 порушувати ці Правила, через що, вважає, що суд першої інстанції невірно застосував п.1.4 ПДР та звільнив ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Звертає увагу, що судом під час розгляду справи в порушення ст. 245 КУпАП не було всебічно, об`єктивно з`ясовано обставини справи, вирішення їх в точній відповідності з законом, а також не виявлено причини та умови, що сприяють вчиненню адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та доводи поданої апеляційної скарги, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який заперечив, щодо вимог апеляційної скарги та просив залишити постанову суду без зміни, позицію потерпілої ОСОБА_2 та її представника адвоката Кузнєцова А.С., які підтримали подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Так, попри доводи апеляційної скарги представника потерпілої ОСОБА_2 адвоката Кузнєцова А.С., дослідивши матеріали справи та вислухавши учасників, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення виходячи з наступного.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно положень ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ст. 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , він 05 серпня 2020 року о 17.10 год., керуючи транспортним засобом - автомобілем Dacia Logan, н.з. НОМЕР_1 , в м. Суми по вул. Інтернаціоналістів, в районі буд. 22, виконуючи поворот ліворуч, не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 217230, н.з. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3б, 10.1 ПДР України.

Суть вказаних пунктів ПДР України полягає в тому що:

- відповідно до п. 10.1. ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

- згідно п. 2.3б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Судом першої інстанції було досліджено схему місця ДТП, долучену до протоколу, усні висновки експерта автотехніка ОСОБА_3 , які зумовлені дослідженими матеріалами справи, поясненнями сторін, а також надані сторонами фото місця події та пошкоджених транспортних засобів та дійшов до висновку, що зіткнення автомобілів відбулось приблизно в центрі проїзної частини або в крайній лівій смузі в напрямку руху обох транспортних засобів. При цьому, встановив, що якби ДТП трапилась за обставин, зазначених водієм ОСОБА_4 , то контактування відбулось би в задню частину автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , а дії водія ОСОБА_5 слід оцінювати в контексті дотримання ним п.п. 10.1, 10.4 ПДР України (а не 2.3.б, який є загальною нормою). Дані обставини та твердження експерта дозволили суду довіряти саме поясненням водія ОСОБА_1 та вважати сумнівними пояснення водія ОСОБА_4 .

Так, у судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 пояснив, що 05.08.2020 року керував транспортним засобом автомобілем Dacia Logan по вул. Інтернаціоналістів, в районі базару, де по обидві сторони дороги були припарковані автомобілі. Зліва перед пішохідним переходом стояв автомобіль служби дорожніх робіт, яка огороджувалась сигнальними полосами та перекривала дві полоси зустрічного руху. Під`їжджаючи до пішохідного переходу, приблизно о п`ятій вечора та розуміючи, що біля базару можливо буде багато людей, зменшив швидкість до 20-30 км/год. Впевнившись, що немає пішоходів, та автомобілів позаду нього, він планував здійснювати парковку зліва біля базару, ввімкнув сигнальний поворот, він перебував на 2 полосі, як вказує, на своїй, оскільки по обидві сторони були припарковані автомобілі, проїхав трохи вперед, почав повертати кермо вліво та не встигнувши виїхати на полосу зустрічного руху, як сталося зіткнення, після чого він одразу зупинився, що підтверджується також і думкою експерта. Наголошував, що потерпілий після зіткнення проїхав ще 20 м вперед та став далі.

Звертав увагу, що оскільки по обидві боки були припарковані автомобілі та стояв автомобіль служби дорожніх робіт, то рухатися можливо було лише по 1 полосі, у зв`язку з чим рух автомобілів одночасно та паралельно був неможливий.

Допитаний судом апеляційної інстанції, в якості свідка, інший учасник ДТП водій автомобіля ВАЗ 217230 ОСОБА_4 , пояснив суду, що їхав зі сторони вул. Леваневського в сторону вул. Д. Коротченко, рухався по другій смузі, а ОСОБА_1 по першій, швидкість його автомобіля була приблизно 30-40 км/год. Зазначав, що ОСОБА_1 рухався перед ним та почав виконувати маневр на розворот, автомобілі практично зрівнялись, задній бампер автомобіля ОСОБА_1 був на рівні його переднього крила лівої дверці пасажира. Вказував, для того щоб уникнути зіткнення виїхав на зустрічну смугу, а ОСОБА_1 зайняв другу.

Правильність наявної в матеріалах справи схеми ДТП, доданої до протоколу, учасники справи підтвердили. Крім того, до експерта допитаного судом першої інстанції в учасників справи жодних претензій не було. У зв`язку з цим, у апеляційного суду немає підстав ставити під сумнів правильність та об`єктивність висновків даного експерта. Між іншого, у судовому засіданні апеляційної інстанції, стосовно додаткового дослідження обставин справи, відеофіксації місця ДТП, повторного виклику експерта, проведення експертизи ніким, з учасників справи, зокрема й апелянтом не заявлялось.

З досліджених доказів, як судом першої інстанції так і апеляційним судом, та заслуханих пояснень учасників справи вбачається, що ДТП відбулась в той момент, коли автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 перебував або в крайній лівій смузі або ближче до центру проїзної частини, при цьому, здійснюючи поворот за наведених обставин та саме в тому місці (на перехресті, поблизу пішохідного переходу), в розумінні п. 1.4 ПДР України, ОСОБА_1 мав право розраховувати на те, що позаду нього відсутній транспорт на зустрічній смузі.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Оскільки порушення водієм ОСОБА_1 вказаних в складеному відносно нього протоколі за ст. 124 КУпАП п.п. 2.3.б, 10.1 ПДР України, не знайшло свого підтвердження, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного порушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, попри доводи апелянта, вказаних вимог закону судом першої інстанції дотримано.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, апеляційним судом не встановлено, а тому, підстави для скасування постанови Зарічного районного суду м. Суми від 31 серпня 2020 року відносно ОСОБА_1 відсутні, як і підстави для задоволення вимог скарги апелянта.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 31 серпня 2020 року, якою закрито провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, залишити без зміни, а апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_2 адвоката Кузнєцова А.С. на цю постанову, без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.