Провадження № 3/127/6405/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2020 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бернада Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 30.07.2020 р. о 15.54 год. по вулиці Привокзальній, 2/1 в місті Вінниці ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки Volkswagen, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем марки Daf, д. н. НОМЕР_1 , з напівпричепом Lamberet, д. н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що рухався в попутному напрямку. Внаслідок зазначеного вище, вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

ОСОБА_1 в судовому засіданні винуватість у вчиненні правопорушення не визнав та суду пояснив, що він дійсно їхав по вулиці Привокзальній в місті Вінниці. На даній ділянці дороги були наявні дві смуги руху, одна з яких була частково зайнята припаркованими автомобілями. Він рухався в своїй смузі, не змінюючи напрямку, та коли наближався до пішохідного переходу, відчув скрегіт металу. Саме водій вантажівки здійснив зіткнення, коли з`їжджав в його смугу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КпАП) завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З диспозиції статті 124 КпАП випливає, що відповідальність за даною нормою настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Слід звернути увагу, що дана норма є бланкетною.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 13.1 Правил дорожнього руху (далі ПДР). Зі змісту наведеного пункту випливає, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Як вбачається із зазначеного вище протоколу, ОСОБА_1 не врахував дорожньої обстановки та не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем марки Daf, д. н. НОМЕР_1 , з напівпричепом Lamberet, д. н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . При цьому, до протоколу про адміністративні правопорушення суду надано схему місця ДТП, відповідно до якої зафіксовано розташування автомобілів Volkswagen, д. н. НОМЕР_3 та Daf, д. н. НОМЕР_1 , з напівпричепом, а також виявлені на транспортних засобах пошкодження.

ОСОБА_1 , як судом зазначено вище, в судовому засіданні обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не визнав, зазначивши при цьому, що саме водій вантажівки не дотримався безпечного інтервалу та допустив зіткнення з його автомобілем. Також зауважив, що наявна в матеріалах справи схема місця ДТП, не відображає реального розташування автомобілів. На підтвердження чого, ОСОБА_1 надано суду фототаблиці з місця ДТП, з яких вбачається, що зіткнення транспортних засобів відбулось під час здійснення зазначеними автомобілями маневрів для повороту праворуч. Натомість, зі схеми місця ДТП слідує, що зазначені автомобілі розташовані паралельно тротуару.

З метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, а також для підтвердження або спростування відомостей, повідомлених ОСОБА_1 , судом було здійснено виклик водія автомобіля марки Daf, д. н. НОМЕР_1 ОСОБА_2 , однак останній на виклик суду не з`явився, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив. Суд при цьому враховує, що з письмових пояснень ОСОБА_2 , які наявні в матеріалах справи, вбачається, що останній зупинився для пропуску пішоходів, а коли почав рух, почув скрегіт металу.

Відповідно до статті 251 КпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Згідно з абзацом 5 пункту 3 розділу I Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 р. № 1395 (далі Інструкція) схема місця дорожньо-транспортної пригоди - графічне зображення місця дорожньо-транспортної пригоди з відображенням та фіксацією на ньому всіх об`єктів та обставини, що стосуються події та можуть мати значення для об`єктивного визначення її причин, яке оформлюється з дотриманням вимог цієї Інструкції на місці пригоди і підписується її учасниками.

Пунктом 4 розділу ІХ Інструкції визначено, що на схемі місця ДТП графічно зображуються та фіксуються такі об`єкти: 1) ділянка дороги, на якій сталась ДТП; 2) сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів та слідів; 3) транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів; 4) сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів: їх розміщення відносно елементів проїжджої частини; довжина від їх початку до кожного колеса транспортного засобу із зображенням місць розривів; довжина слідів на ділянках з різним покриттям; 5) інші сліди та предмети, що стосуються пригоди: розміщення частин та об`єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів; площа розсіювання уламків скла, осипання ґрунту; 6) координати місця зіткнення, наїзду відносно сталих орієнтирів; 7) ширина проїжджої частини разом з роздільними смугами; 8) ширина тротуарів, узбіччя; 9) розміри ділянок з різним станом дорожнього покриття; 10) розміри та розміщення дефектів дорожнього покриття; 11) розташування дорожньої розмітки; 12) розташування світлофорів, дорожніх знаків та інших засобів технічного регулювання дорожнього руху; 13) розташування шлагбаума, засобів сигналізації, дорожніх знаків на підході до залізничного переїзду. В обов`язковому порядку на схемі місця ДТП заповнюється таблиця дорожніх умов та зазначаються назви об`єктів, зображених на схемі.

В судовому засіданні було встановлено, що наявна в матеріалах справи схема місця ДТП зазначеним вимогам не відповідає, оскільки в схемі некоректно відображено розташування транспортних засобів, за участю яких сталася ДТП. Зокрема, як судом вже було зазначено вище, згідно зі схемою ДТП транспортні засоби, які зіткнулись, розташовані паралельно тротуару. Однак, з наданих ОСОБА_1 суду фототаблиць слідує, що передня права частина автомобіля Volkswagen розташована ближче до тротуару, ніж його задня частина. Аналогічно і щодо автомобіля Daf. При цьому суд вважає за доцільне зауважити, що зазначені відомості з наданих ОСОБА_1 фототаблиць частково узгоджуються з відомостями, зазначеними у схемі ДТП, в частині відстані від центру правої частини осей автомобіля Daf щодо тротуару. Інших відомостей щодо слідової інформації, які б підтвердили або ж спростували твердження ОСОБА_1 щодо механізму утворення ДТП, суду надано не було. Натомість з наданих фототаблиць випливає, що прикладання сили (удар) відбувся у задню ліву частину керованого ОСОБА_1 автомобіля (над колісними арками за задніми дверцятами). Дані відомості узгоджуються з поясненнями ОСОБА_1 щодо того, що керований ним автомобіль напрямок руху не змінював, натомість зіткнення відбулось саме внаслідок зміни руху автомобілем Daf.

При цьому, пунктом 1.4 ПДР визначено, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Суд враховує, що частиною другою статті 251 КпАП регламентовано, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Окрім наведеного, суд вважає за доцільне звернути увагу, що у прецедентній практиці Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), зокрема у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04), звертає увагу, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У справі справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ зазначив, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення частини першої статті 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Суд також враховує рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 р. відповідно до якого адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі й закріпленою в статті 62 Конституції України.

Європейським судом з прав людини в рішенні від 10.02.1995 р. у справі «Аллене де Рибемон проти Франції» зазначено, що сфера застосування принципу невинуватості значно ширше, ніж це представляється: презумпція невинуватості обов`язкова не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, але і для всіх інших суспільних відносин.

З огляду на викладене, з урахуванням принципу презумпції невинуватості, закріпленого у статті 62 Конституції України, а також з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд прийшов до висновку, що об`єктивними даними не підтверджено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП, а тому відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КпАП провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись статтями 124, 283, 284 КпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: