Справа № 455/886/20
Провадження № 3/455/730/2020
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 жовтня 2020 року м.Старий Самбір

Суддя Старосамбірського районного суду Львівської області Пошивак Ю.П.,

секретар судового засідання Сенета Г.Н.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Дениса А.М.,

розглянувши матеріали справ про адміністративні правопорушення, які надійшли від Старосамбірського відділення поліції Самбірського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області,

про притягнення до адмiнiстративної вiдповiдальностi ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з професійно технічною освітою, розлученого, техніка водія державної прикордонної служби на ВПС «Смільниця», зі слів - до адміністративної відповідальності не притягався, -

за ч.1 ст.130 та ст.122-2 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення (КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу №921 про адміністративне правопорушення серії ОБ №028206 від 22.07.2020 року, ОСОБА_1 22.07.2020 року о 23 годині 35 хвилин в с.Губичі по вул.Центральній, Старосамбірського району Львівської області, не виконав вимогу поліцейського про зупинку, завчасно подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору та спеціального сигналу, чим порушив вимоги п.2.4. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, та вчинив правопорушення, передбачене ст.122-2 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 22.07.2020 року о 23 годині 35 хвилин в с.Губичі по вул.Центральній, Старосамбірського району Львівської області, керував автомобілем марки «ВАЗ - 2109», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, відтак матеріали справ підгягають об`єднанню.

Оскільки справи про адміністративні правопорушення розглядаються одним суддею одночасно, то їх слід об`єднати в одне провадження.

26.08.2020 року ОСОБА_1 просив відкласти розгляд справ, так як у нього відсутні юридичні знання, тому йому необхідно укласти угоду та запросити для захисту його прав та інтересів адвоката (а.с.8).

Розгляд справ відкладено на 01.09.2020 року на 09 годину 15 хвилин.

01.09.2020 року захисник ОСОБА_1 адвокат Денис А.М. просив відкласти розгляд справ та надати йому можливість ознайомитися з матеріалами справ (а.с.10).

Розгляд справ відкладено на 11.09.2020 року.

11.09.2020 року розгляд справи відкладено на 18.09.2020 року у зв`язку з клопотанням захисника ОСОБА_1 адвоката Дениса А.М. про виклик свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , поліцейського сектору реагування патрульної поліції №3 Старосамбірського ВП Самбірського відділення поліції ГУНП у Львівській області Панька В.М., та інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Старосамбірського ВП Самбірського ВП ГУНП у Львівській області Винницького М.М.

18.09.2020 року розгляд справ відкладено на 25.09.2020 року та на 06.10.2020 року у зв`язку з неявкою свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ..

В судове засідання 13.10.2020 року свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не з`явилися. Забезпечення явки даних свідків було покладено на працівників Старосамбірського ВП Самбірського ВП ГУНП у Львівській області, однак інспектором сектору реагування патрульної поліції №3 Старосамбірського відділення поліції Самбірського відділу поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 було повідомлено, що зі слів брата свідків відомо, що останні знаходяться за кордом, тому забезпечити їхню явку виявилося не можливо. На підставі викладеного суддя, вважає, що справу слід розглядати у їхній відсутності.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненому не визнав, додатково пояснив, що алкоголю не вживав, докази, які б підтверджували його винуватість відсутні. 22.07.2020 року він їхав з с.Губичі Старосамбірського району Львівської області в сторону смт.Нижанковичі Старосамбірського району Львівської області. Згодом його ззаду засліпив автомобіль і він побачив проблискові маячки. Зупинився за 50 м, працівники поліції підійшли до нього, не представилися, права йому не роз`яснили. На вимогу працівників поліції він сів у їхній службовий автомобіль і вони разом поїхали в м.Добромиль Старосамбірського району Львівської області для залучення свідків, які б мали бути присутніми при його огляді. До працівників поліції під`їхав автомобіль і вийшли два свідки. Від відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння з використанням приладу «Драгер», так як сумнівався у його правдивості. Зазначив, що коли проходив огляд на встановлення стану сп`яніння в лікарні свідків при огляді не було. В апарат він вдихав кілька разів. Він питався лікаря чи може відмовитися від проходження огляду, на що лікар відповів, що так. Лікар просив його проходити по лінії. Протоколу йому ніхто не давав, копію висновку лікаря отримав.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Денис АМ. в судовому засіданні настоював на виклику свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також додатково заявив усне клопотання про виклик лікаря, який проводив 23.07.2020 року огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 Кантаровича Р..

Поліцейський ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що він спільно з поліцейським ОСОБА_4 перебував на службі в групі реагування №2 сектору реагування патрульної поліції №3. В ході патрулювання, близько 23 години 35 хвилин, в с.Губичі по вул.Центральній, Старосамбірського району Львівської області було виявлено автомобіль марки «ВАЗ-2109», в якого не горіла лампа заднього правого габаритного ліхтаря в темну пору доби. В ході слідування за даним транспортним засобом ним було прийнято рішення увімкнути проблискові маячки синього та червоного кольору, та продовжувати переслідування даного транспортного засобу, однак водій даного автомобіля не виконав вимогу поліцейського про зупинку завчасно подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору та спеціального звукового сигналу. Прийнято рішення слідувати за даним автомобілем. Водій заїхав на подвір`я невідомого громадянина та зупинився. Всі події фіксувалися відеозаписом. Підійшовши до автомобіля, та представившись, в салоні автомобіля було виявлено невідомого чоловіка, який візуально перебував в нетверезому стані про що свідчив різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка що не відповідає обстановці. Зі слів було встановлено, що це був ОСОБА_1 .. ОСОБА_6 його від керування автомобілем, приблизно о 00 годині 00 хвилин 23.07.2020 року вони запропонували ОСОБА_1 поїхати з ними для залучення свідків. Всю дорогу ОСОБА_1 дзвонив до когось і погрожував їм звільненням. У водія були очевидні ознаки алкогольного сп`яніння. В м.Добромиль Старосамбірського району Львівської області вони знайшли свідків та запропонували ОСОБА_1 пройти тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер», на що останній відмовився в присутності двох свідків. ОСОБА_1 було запропоновано прослідувати в КЗ СРР «Старосамбірська ЦРЛ» для проведення освідчення на стан алкогольного сп`яніння, на що останній погодився, однак прибувши в Старосамбірську ЦРЛ з невідомих причин ОСОБА_1 категорично відмовився пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння. Свідків до лікарні не пустили у зв`язку з карантинними обмеженнями. Після перегляду відео свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розписалися у протоколі. Тому, на ОСОБА_1 було складено протоколи про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та ст.122-2 КУпАП. Він особисто складав протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.122-2 КУпАП. Протокол розпочав складати в с.Губичі Старосамбірського району Львівської області, а завершив складання протоколу в м.Добромилі Старосамбірського району Львівської області. Після складання протоколу ОСОБА_1 відмовився підписувати його. Додав, що час відеозапису з відеореєстратора та складання протоколу може різнитися, так як вони не контролюють параметри відеореєстратора в службовому автомобілі. Щодо відео, яке було зафіксоване в лікарні, то час на відео зазначений правильно.

Поліцейський ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він спільно з поліцейським ОСОБА_5 перебував на службі в групі реагування №2 сектору реагування патрульної поліції №3. В ході патрулювання, близько 23 години 35 хвилин в с.Губичі по вул.Центральній, Старосамбірського району Львівської області було виявлено автомобіль марки «ВАЗ-2109», який виїхав на дорогу з лівої сторони і в якого не горіла лампа заднього правого габаритного ліхтаря в темну пору доби. В ході слідування за даним транспортним засобом було увімкнено проблискові маячки синього та червоного кольору, однак водій даного автомобіля не виконав вимогу поліцейського про зупинку завчасно подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору та спеціального звукового сигналу. Продовжили рух за даним автомобілем. Водій з`їхав спочатку праворуч, а згодом звернув у вуличку, на подвір`я невідомого громадянина та зупинився. Підійшовши до автомобіля, та представившись ним в салоні було виявлено невідомого чоловіка, який візуально перебував в нетверезому стані про що свідчив різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка що не відповідає обстановці. Даний громадянин не представлявся, та документів не давав. В подальшому було встановлено, що це був ОСОБА_1 .. Його було відсторонено від керування автомобілем. В м. Добромилі Старосамбірського району Львівської області запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер», на що останній відмовився в присутності двох свідків. ОСОБА_1 було запропоновано прослідувати в КЗ СРР «Старосамбірська ЦРЛ» для проведення освідчення на стан алкогольного сп`яніння, на що останній погодився. Прибувши в Старосамбірську ЦРЛ, з невідомих причин, ОСОБА_1 категорично відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Тому на ОСОБА_1 було складено протоколи про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та ст.122-2 КУпАП. Права ОСОБА_1 були роз`яснені йому ще в с.Губичі Старосамбірського району Львівської області.

У судді немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, зазначених свідками ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , оскільки такі є послідовними та такими, що відповідають обставинам справи.

Вивчивши справу про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, думку захисника, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допиту свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 122-2 КУпАП «Невиконання водіями вимог про зупинку», дана стаття містить дві частини: - диспозиція першої частини зазначеної статті передбачає відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу;- диспозиція частини 2 вказаної статті передбачає відповідальність за невиконання водіями транспортних засобів, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та/або вантажів, вимог уповноважених посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, про зупинку транспортного засобу.

Однак, протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №028206 від 22.07.2020 року щодо ОСОБА_1 за ст. 122-2 КУпАП не містить частини статті.

При цьому беру до уваги, що Європейський суд з прав людини робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 9 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року).

Таким чином, провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-2 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Так, пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Також згідно з п. 27 вищевказаної Постанови, відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

За змістом статті 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Згідно з пункту восьмого Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно з вимогами підпункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій на вимогу поліцейського повинен пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Об`єктивним доказом належного виконання процедури огляду особи на стан сп`яніння у встановленому законом порядку є відеозапис події, оскільки головним завданням відеозапису є саме фіксування фактів та доказів, які засвідчують факт правопорушення.

За таких обставин, оскільки за змістом частини першої статті 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того тверезий водій чи ні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Згідно вимог ст. 14 Закону України « Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Клопотання про виклик та допит лікаря, який 23.07.2020 року проводив огляд ОСОБА_7 , а також про виклик і допит свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які тричі до суду не з`явилися, вважаю необгрунтованим, та таким, що задоволенню не підлягає, адже на відеозаписі, долученому до матеріалів справи, повністю зафіксовано відмову від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 .. Окрім того, останній не заперечував факт отримання ним висновку від 23.07.2020 року.

Посилання захисника ОСОБА_1 адвоката Дениса А.М. на відсутність безперервного відеозапису події до уваги не беру, так як заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, невідповідність внесених до протоколу даних ОСОБА_1 не заявляв.

Також доводи захисника ОСОБА_1 адвоката Дениса А.М. про те, що працівниками поліції не дотримано порядку щодо залучення свідків при проведенні огляду на стан сп`яніння, на увагу не заслуговують, оскільки згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, огляд в медичному закладі проводиться лікарем закладу охорони здоров`я та в присутності поліцейського, який його доставив. Присутність свідків в такому випадку згідно чинного законодавства не є обов`язковою. Висновок лікаря №29 від 23.07.2020 року ОСОБА_1 отримав без будь-яких зауважень та застережень, що підтвердив сам в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Покази особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про те, що йому не роз`яснювалися права працівниками поліції і те, що він був згідний пройти медичний огляд в приміщенні лікарні, і від проходження такого не відмовлявся, суддею до уваги не беруться, так як вони суперечать матеріалам справи, тому вважаю покази ОСОБА_1 необ`єктивними та такими, що не відповідають обставинам справи.

З відеоматеріалів, долучених до протоколу чітко вбачається, що ОСОБА_1 відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вище зазначені клопотання розцінюю як намагання уникнути ОСОБА_1 відповідальності за допущене правопорушення, а також як затягування строків розгляду справи з метою закінчення трьохмісячного строку в рамках якого можливе накладення адміністративного стягнення, за наявності належних і допустимих доказів у справі.

Крім того, слід зауважити, що необґрунтоване зволікання з боку судді у розгляді даної справи могло призвести до негативних наслідків у виді безпідставного закриття провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП через закінчення на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст.38 КУпАП, що є неприпустимим, оскільки зводиться нанівець легітимна мета провадження у справі про адміністративне правопорушення (охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством тощо) та унеможливлення існування розумної пропорційності між використаними судом засобами та поставленою метою.

Доводи, захисника ОСОБА_1 адвоката Дениса А.М. про невинуватість ОСОБА_1 вважаю необґрунтованими, так як вони спростовуються матеріалами справи та поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франції проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У відповідності до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП, вважаю вище перелічені докази, які безпосередньо досліджені в судовому засіданні, належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій притягуваного та визнання його винуватості. Протокол про адміністративне правопорушення, пояснення свідків не містять істотних розбіжностей, а інші матеріали справи підтверджують фактичні обставини справи.

Відповідно до норм діючого законодавства, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу.

Матеріали справи не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час зупинки автомобіля та складанні протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Таким чином, розглядаючи справу, дослідивши докази у справі, шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин зі змістом обставин, що ставляться особі у вину згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та з диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, іншими нормами чинного законодавства, доходжу висновку, що дії ОСОБА_1 , містять ознаки саме такого правопорушення, та його дії необхідно кваліфікувати саме за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення повністю доведена протоколом №919 про адміністративне правопорушення серії ОБ №028386 від 23.07.2020 року, рапортом інспектора СРПП №3 Старосамбірського ВП Самбірського відділу поліції ГУ НП у Львівській області від 23.07.2020 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, висновком №29 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.07.2020 року, з яких відомо, що ОСОБА_1 22.07.2020 року о 23 годині 35 хвилин в с.Губичі по вул.Центральній, Старосамбірського району Львівської області, керував автомобілем марки «ВАЗ - 2109», номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Обставин, що пом`якшують відповідальність, не знаходжу.

Обставин, що обтяжують відповідальність, не знаходжу.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

У відповідності до ст.40-1 КУпАП слід стягнути з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судовий збір в дохід держави в сумі 420 гривень 40 копійок.

Керуючись ст.ст. 40-1, ч.1, ст 130, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним за ч.1 ст.130 Кодексу України про адмiнiстративнi правопорушення та обрати йому стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок, в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Державної судової адміністрації України, місце знаходження: м.Київ, вул. Липська, будинок №18/5, поштовий індекс 01601, отримувач коштів: ГУК м. Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106, судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Повний текст поставнови складено 16.10.2020 року.

Суддя Ю.П.Пошивак