Справа № 199/5868/20
ПОСТАНОВА

іменем України

12.10.2020 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який притягується до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП,

за участю: секретаря судового засідання Шеленок С.М., особи, яка притягається до відповідальності, - ОСОБА_1 , захисника Філіповського В.В.,

ВСТАНОВИВ:

У відношенні ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП, відповідно до якого ОСОБА_1 29.08.2020 о 03:15 годині у місті Дніпрі біля буд. 25 по вул. Березинська, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, висловлювався нецензурною лайкою на адресу поліцейських, чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, не визнав та пояснив, що він не висловлював нецензурну лайку на адресу співробітників поліції та не перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Так, статтею 173 КУпАП передбачена адміністративна відповідальності за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

У зв`язку з цим слід зазначити, що згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Санкція ст. 173 КУпАП передбачає досить суворе стягнення у вигляді адміністративного арешту, а тому дана справа про адміністративне правопорушення розглядається з дотриманням стандартів ЄСПЛ, притаманних кримінальному провадженню.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Працівники поліції, направляючи справу у відношенні ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП до суду, склали протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначили про те, що свідків або потерпілих у справі не має та долучили до нього лише рапорт працівника поліції на ім`я керівника поліції, який в розумінні вимог ст. 251 КУпАП не містить фактичних даних, які б могли слугувати доказом у справі, яка розглядається за стандартом кримінального судочинства, враховуючи те, що рапорт, в даному випадку, є лише внутрішнім службовим документом Національної поліції, що узгоджується з практикою Верховного Суду, який у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, розглядаючи справу № 524/5741/16-а, зазначив про те, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

В той же час, з метою повного та всебічного розгляду даної справи до суду в якості свідка викликалась громадянка ОСОБА_2 , яка відповідно до рапорту працівника поліції зателефонувала до служби 102 та вказала про те, що 29.08.2020 о 01:33 за адресою: місто Дніпро, вул. Березинська, у дворі буд. 25 водій автомобіля Мерседес чорного кольору на польських д/з заїхав на бордюр та буксує та саме яка вважала, що водій перебуває за кермом в стані алкогольного сп`яніння. Проте вказана особа до суду не з`явилася, будучи повідомленою належним чином про день, час та місце судового засідання, відповідно не підтвердила відомості, викладені в рапорті працівника поліції.

При цьому, за клопотанням сторони захисту в судовому засіданні були допитані свідки захисту ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Зокрема, свідок ОСОБА_3 пояснила суду, що вона є дружиною ОСОБА_1 29.08.2020 близько 02:00 години до них приїхав ОСОБА_4 , з яким її чоловік ОСОБА_1 збирався їхати до міста Києва. Оскільки автомобіль мав спущене колесо, чоловік вийшов на вулицю та почав ремонтувати його. В цей час до автомобіля під`їхали працівники поліції, які проїхали далі. Через деякий час поліція знову приїхали до них, їх автомобіль зупинився біля автомобіля, де перебував її чоловік. Працівники поліції повідомили, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з не ввімкненими фарами, чого в дійсності не було. ОСОБА_1 заперечив версію працівників поліції та під час спілкування з ними не висловлювався нецензурною лайкою на адресу працівників поліції, поводив себе адекватно.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 29.08.2020 близько 02:00 години він приїхав за місцем проживання ОСОБА_5 , оскільки вони разом збиралися їхали до міста Києва. Випили каву, побачили пробите колесо та почали його міняти. До них під`їхали працівники поліції та спитали «чи все гаразд», вони повідомили «так». Через деякий час працівники поліції повернулися та попросили документи. Він повідомив, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, а лише допомагав йому міняти пробите колесо. ОСОБА_1 в його присутності не перебував в стані алкогольного сп`яніння та не висловлювався на адресу працівників поліції нецензурною лайкою.

Таким чином, справа про адміністративне правопорушення, крім протоколу про адміністративне правопорушення, з яким ОСОБА_1 категорично не згоден, не містить інших належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 висловлював на адресу співробітників поліції нецензурну лайку, що вказувало би на порушення ним вимог ст. 173 КУпАП.

За таких обставин слід також враховувати приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважити на практику ЄСПЛ у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), відповідно до яких суд має бути неупередженим і безстороннім і не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а оскільки свідків та потерпілих у цій справі не має, відповідно твердження поліції щодо порушення громадського порядку та спокою громадян не підтверджено належними та допустимими доказами.

Відповідно до вимог п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, в справі відсутні об`єктивні і належні докази, які б підтверджували наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, в діях ОСОБА_1 , у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: В.О.Лисенко