Номер провадження 3/754/4984/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 жовтня 2020 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Журавська О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління держпродспоживслужби в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

працюючої менеджером по туризму в турагенстві TUI,

проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії №273, менеджер з туризму ОСОБА_1 22 вересня 2020 року о 10 год. 50 хв., перебуваючи на робочому місці не забезпечила дотримання вимог щодо профілактичних заходів протидії поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), а саме: не проводиться температурний скринінг усім працівникам, немає в наявності паперових рушників в санвузлах, використовуються багаторазову рушники, відсутній достатній (п`ятиденний) запас ЗІЗ, відсутнє нанесення тимчасових маркувань, відсутнє документальне підтвердження вологого прибирання приміщень та поверхонь з використанням миючих та дезінфікуючих засобів, відсутнє інформування клієнтів щодо встановлених обмежень та умов обслуговування при вході до закладу, чим порушила вимоги ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб»; пункт 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS- CoV-2», п. 1, п. 7 абз. 1, п. 7 абз.2, п. 7 абз. 3, п. 7 абз. 4 Постанови Головного державного санітарного лікаря України від 09.05.2020 №16. Таким чином вчинила правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 просила закрити провадження в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, оскільки перевірка проводилась у ФОП ОСОБА_2 з яким вона перебуває у трудових відносинах на підставі трудового договору і є лише найманим працівником, а отже не може бути за вказаних в протоколі обставин суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали приходжу до наступного.

За приписами ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з ч.1 ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Стаття 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Отже, диспозиція вказаної норми є банкетною, тобто такою, що відсилає до норм іншого нормативно-правового акта, тому формулюючи суть правопорушення, вказівка на нормативний акт, вимоги якої порушені, є обов`язковою.

Статтею 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року визначено, що карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Згідно ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності. До відміни карантину його територію можуть залишити особи, які пред`явили довідку, що дає право на виїзд за межі території карантину.

Згідно пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS- CoV-2» установлено з 1 серпня до 31 грудня 2020 р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" та від 20 травня 2020 р. № 392"Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".

Як видно з протоколу №273 від 22 вересня 2020 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 , перебуваючи на робочому місці не забезпечила дотримання вимог щодо профілактичних заходів протидії поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), а саме: не проводиться температурний скринінг усім працівникам, немає в наявності паперових рушників в санвузлах, використовуються багаторазову рушники, відсутній достатній (п`ятиденний) запас ЗІЗ, відсутнє нанесення тимчасових маркувань, відсутнє документальне підтвердження вологого прибирання приміщень та поверхонь з використанням миючих та дезінфікуючих засобів, відсутнє інформування клієнтів щодо встановлених обмежень та умов обслуговування при вході до закладу, за що відносно неї складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене за ст.44-3 КУпАП.

Пунктом 7 тимчасових рекомендацій передбачено, що суб`єкт господарської діяльності повинен забезпечити, зокрема, постійну наявність паперових рушників та антисептиків в санвузлах, інформування клієнтів щодо встановлених обмежень та умов обслуговування при вході до закладу, нанесення маркування, вологе прибирання з використанням миючих та дезінфекційних засобів.

Отже, як видно з вимог законодавства, саме на суб`єктів господарювання покладений обов`язок дотримання тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів при здійсненні діяльності на період карантину.

З протоколу про адміністративне правопорушення №273 та пояснень ОСОБА_1 вбачається, що ОСОБА_1 є менеджером з туризму, доказів того, що вона є суб`єктом господарювання, на яку покладений обов`язок забезпечити організацію протиепідемічних заходів при здійсненні діяльності матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного право порушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, а також іншими документами.

Частиною 2 ст.251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З досліджених в судовому засіданні протоколу про адміністративне правопорушення, матеріалів та пояснень ОСОБА_1 вбачається, що остання не є суб`єктом господарювання. Більш того, жодних доказів того, що ОСОБА_1 є менеджером не надано.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи із вищезазначеного, суддя, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 44-3, 247, 251, 256, 280 КпАП України, суддя,-

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя