Справа № 461/4246/20 Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р.
Провадження № 33/811/1195/20 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Белени А.В.,

за участю:

представника митниці Хоми Т.Б.,

представника особи, щодо якої складено протокол про

порушення митних правил адвоката Дикуна І.В.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката Дикуна Ігоря Васильовича, в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 30 червня 2020 року щодо ОСОБА_1 , за ч.6 ст. 481 МК України,

встановив:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.6ст. 481 МК України та накладено стягнення у виді конфіскації, в дохід держави, транспортного засобу - автомобіля марки «Skoda Octavia», р/н НОМЕР_1 , VIN-код № НОМЕР_2 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 420, 40 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь на користь Галицької митниці держмитслужби Державної митної служби України 20 366,00 грн. витрат за зберігання товару на складі митниці.

Згідно постанови суду першої інстанції, 21.04.2020 о 16 годині 15 хвилин в зону митного контролю на виїзд з України по смузі руху «Зелений коридор» митного поста «Краковець» Галицької митниці Держмитслужби заїхав транспортний засіб марки «Skoda Octavia» реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код № НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

У ході митного контролю вказаного транспортного засобу та внесення даних про цей транспортний засіб та осіб, які слідували в ньому, в АСМО «Інспектор» спрацювала АСАУР (коди: 401-1, 801-1 «По даній особі (особам) наявна інформація про ввезення у попередніх періодах інших ТЗ, по яких відсутні відомості щодо подальшого вивезення». Шляхом здійснення оперативного запиту до єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), на підставі аналізу переміщень за даними ФМ «Пасажирський пункту пропуску», ФМ «Диспетчер зони митного контролю» АСМО «Інспектор» з`ясовано, що ОСОБА_1 23.11.2019 року об 11:08 год. через пункт пропуску Львівської митниці ДФС ввіз на митну територію України автомобіль марки «Skoda Octavia», р/н НОМЕР_1 , VIN-код № НОМЕР_3 в митному режимі «тимчасове ввезення до 60 днів», оформивши письмове зобов`язання про зворотне вивезення т/з № UA209020/2019/9034 від 23.11.2019, згідно із яким вищевказаний транспортний засіб зобов`язувався вивезти до 22.01.2020 року.

Згідно даних програмно-інформаційного комплексу АСМО «Інспектор» та Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС ДФС України), вказаний транспортний засіб з митної території України, станом на 21.04.2020 ОСОБА_1 не вивозився та у інший митний режим, згідно законодавства не поміщений.

На момент перетину кордону, у відповідності до ст. 460 Митного кодексу України, зазначеною особою жодних документів з приводу аварії чи дії обставин непереборної сили подано не було. З приводу не вивезення за межі митної території України вказаного транспортного засобу ОСОБА_1 не звертався.

На дану постану подав апеляційну скаргу адвокат Дикун І.В., в інтересах ОСОБА_1 , який просить поновити строк апеляційного оскарження; скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі. Вважає, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою, незаконною, оскільки судом першої інстанції порушено норми матеріального і процесуального права.

Апелянт зазначає, що слухання справи в суді першої інстанції відбулося без участі ОСОБА_1 або його представника, яких не було повідомлено про такий розгляд. ОСОБА_1 на час розгляду судом першої інстанції справи, а саме 30.06.2020 перебував і досі перебуває з 31.05.2020 за кордоном і фізично прибути в суд не міг, а про результат розгляду справи довідався від доньки, яка 01.08.2020 розписалася в отриманні копії постанови, яка була судом лише 27.07.2020 скерована на його домашню адресу. З адвокатом Троян О.М. уклав угоду на представлення його інтересів в судах, однак такого про розгляд не повідомили, чим порушили його право на захист. У зв`язку з цим апелянт вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений з поважних причин.

Щодо суті апеляційних вимог, то апелянт наголошує на тому, що ОСОБА_1 не мав наміру порушувати митні правила. Автомобіль він ввіз з території Латвії, країни реєстрації, чого не було вказано в протоколі. На початку лютого 2020 року ОСОБА_1 усно звернувся на митний пост Кам`янське Дніпропетровської області з приводу продовження терміну перебування на території України його автомобіля марки «Skoda Octavia», р/н НОМЕР_1 , VIN-код № НОМЕР_3 , оскільки в Європі розпочалась епідемія коронавірусу і 31.01.2020 Міністерство закордонних справ Латвії оновило свої рекомендації щодо закордонних подорожей. ОСОБА_1 роз`яснили, що відповідну заяву може прийняти та митниця через яку був в Україну ввезений автомобіль. При цьому зазначили, що будь-яка надзвичайна ситуація є підставою для продовження строку перебування автомобіля в Україні.

Апелянт наголошує, що автомобіль в Україну був ввезений 22.11.2019 через пункт пропуску Львівської митниці ДФС і повинен був вивезти 22.01.2020. Не дивлячись на те, що в Україні був оголошений карантин ОСОБА_1 , в квітні 2020 року на свій ризик проїхав через територію України до кордону з метою написати заяву та продовжити термін перебування автомобіля в Україні, однак його чекала конфіскація транспортного засобу, який він заробив своєю працею. ОСОБА_1 ніколи не допускав порушення митних правил. Порушення його прав суперечать ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практиці Європейського суду. Тим більше суд при конфіскації безпідставно наклав стягнення.

Намір залагодити питання перебування автомобіля в України свідчить про його дотримання законодавства України, а тому на підставі вимог ч.1 ст. 460 МК України, з врахуванням дії обставин непереборної сили, дії ОСОБА_1 не тягнуть за собою адміністративної відповідальності, передбаченої КУпАП.

Заслухавши доповідача, думку представника Галицької митниці Держмитслужби Хоми Т.Б., який не заперечував проти часткового задоволення апеляційної скарги в частині приведення вимог по накладенню штрафу у відповідність з чинним законодавством, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Поважність причин пропуску скаржником строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк необхідно поновити.

Згідно положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 481 МК України відповідальність настає за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Зокрема, частиною другою статті 108 Митного кодексу України установлено, що строк тимчасового ввезення транспортних засобів комерційного призначення встановлюється митним органом з урахуванням того, що ці транспортні засоби повинні бути реекспортовані відразу ж після закінчення транспортних операцій, для яких вони були ввезені.

Статтею 460 Митного кодексу України визначено, що вчинення порушення митних правил, передбачених, в тому числі статтею 481 Митного кодексу України, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої Митним кодексом України.

Одночасно, обставин, передбачених ст. 460 Митного кодексу України, з настанням яких діяння, передбачене ст. 481 Митного кодексу України, не тягне за собою адміністративної відповідальності під час судового розгляду не встановлено.

Особливості виконання митних формальностей при поміщенні товарів у митні режими, передбачені МК України, та під час перебування товарів у відповідному митному режимі визначені Порядком виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затв. Наказом Міністерства фінансів України № 657 від 31.05.2012 року (далі - Порядок).

Відповідно до визначення у п. 2 розділу VІІІ Порядку аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв`язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи;

- документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили;

- обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події;

- факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Пунктом 3 розділу VІІІ Порядку визначено, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Відповідно до п. 5 Порядку, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

З аналізу наведеного слідує, що особа звільняється від відповідальності у разі наявності факту аварії або дії обставин непереборної сили за умови документального підтвердження такого факту та вчасного (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмового повідомлення найближчого митного органу про обставини події.

Судом апеляційної інстанції встановлено, на підставі аналізу переміщень за даними ФМ «Пасажирський пункту пропуску», ФМ «Диспетчер зони митного контролю» АСМО «Інспектор», що ОСОБА_1 23.11.2019 об 11:08 год. через пункт пропуску Львівської митниці ДФС ввіз на митну територію України автомобіль марки «Skoda Octavia», р/н НОМЕР_1 , VIN-код № НОМЕР_3 в митному режимі «тимчасове ввезення до 60 днів», оформивши письмове зобов`язання про зворотне вивезення т/з № UA209020/2019/9034 від 23.11.2019, згідно із яким вищевказаний транспортний засіб зобов`язувався вивезти до 22.01.2020. Згідно даних програмно-інформаційного комплексу АСМО «Інспектор» та Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС ДФС України), вказаний транспортний засіб з митної території України, станом на 21.04.2020 року ОСОБА_1 не вивозився та у інший митний режим, згідно законодавства не поміщений.

З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він в усному порядку звертався до митних органів по місцю проживання щодо неможливості вивезення автомобіля за кордон, оскільки в Європі триває епідемічна ситуація через коронавірус, однак жодних письмових заяв із зазначення причини пропуску 60ти денного строку на вивезення автомобіля з території України, не подавав.

Таким чином, ОСОБА_1 не було виконано умови для звільнення його від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 6 ст. 481 МК України.

Покликання адвоката Дикуна І.В. в апеляційній скарзі, на неможливість вивезення транспортного засобу у зв`язку з запровадженням карантину, є необґрунтованими, а тому судом не приймають до уваги з враховуванням наступного.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 14.03.2020 №287-р «Про тимчасове обмеження перетинання державного кордону, спрямоване на запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями) установлено тимчасове закриття з 00 год. 00 хв. 17 березня 2020 р. до 22 травня 2020 року пунктів пропуску (пунктів контролю) через державний кордон для міжнародного пасажирського залізничного, повітряного, автомобільного (для автобусів) сполучення, крім здійснення перевезень осіб з метою забезпечення захисту національних інтересів або у зв`язку з виконанням міжнародних зобов`язань, а також представників дипломатичних установ та гуманітарних місій. Також, тимчасово заборонено з 00 год. 00 хв. 16 березня 2020 року до 22 червня 2020 р. перетинання державного кордону на в`їзд в Україну для іноземців та осіб без громадянства (крім тих, що мають право на постійне або тимчасове проживання в Україні, є подружжям або дітьми громадян України, працівників іноземних дипломатичних представництв та консульських установ, акредитованих в Україні, представництв офіційних міжнародних місій, організацій, акредитованих в Україні, та членів їх сімей, а також водіїв та членів екіпажів вантажних транспортних засобів, членів екіпажів повітряних, морських і річкових суден, членів поїзних і локомотивних бригад держав, що не обмежують перетинання власного державного кордону такими особами з України). До водіїв та членів екіпажів вантажних транспортних засобів, членів екіпажів повітряних, морських і річкових суден, членів поїзних і локомотивних бригад держав, що встановили обмеження, можуть застосовуватися відповідні заходи на засадах взаємності. В`їзд в Україну інших категорій іноземців та осіб без громадянства здійснюється за погодженням з Міністерством закордонних справ.

З даного розпорядження вбачається, що пункти пропуску (пункти контролю) через державний кордон тимчасово були закриті для міжнародного пасажирського залізничного, повітряного, автомобільного (для автобусів) сполучення. В розпорядження міститься уточнення, що саме для автобусів як для виду автомобільного сполучення тимчасово закриті кордони, та не зазначено, що для легкових автомобілів також закритий кордон.

Факт митного правопорушення стверджується протоколом № 0946/20900/20 від 21.04.2020 (а.с.1-3) , який ОСОБА_1 підписав і в якому на 2 аркуші, внизу було вказано час, дату та місце розгляду справи щодо нього по даному протоколу. Тобто, в протоколі було надруковано: «Розгляд справи відбудеться 30.06.2020 р. О 9 год. 00 хв. За адресою: м. Львів, вул. Чоловського, 2, Галицький районний суд». Відповідно суд першої інстанції вже не зобов`язаний був повідомляти правопорушника про дату судового розгляду. Таким чином в справі підставно відсутній виклик - повідомлення ОСОБА_1 про необхідність прибути в суд для участі в судовому засіданні.

Крім того в матеріалах справи наявні: митна декларація заповнена ОСОБА_1 23.11.2019, де роз`яснено про необхідність вивезення транспортного засобу до 22.01.2020 (а.с. 7); доповідною запискою та іншими матеріалами справи, які знаходяться у об?єктивному взаємозв?язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.

Таким чином, аналізуючи наведені докази у даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України доведена повністю.

Покликання апелянт про те, що судом першої інстанції були порушення права ОСОБА_1 на захист його прав не відповідають дійсності, оскільки про час та дату розгляду справи в суді першої інстанції, а саме 30.06.2020, останній знав. Відповідно ОСОБА_1 з адвокатом Дикуном І.В. був укладений договір про надання правової допомоги 26.05.2020, тобто до моменту вибуття за кордон. Тим самим ОСОБА_1 надав всі права по захисту його інтересів адвокату, як його представнику.

Покликання адвоката Дикуна І.В. про те, що він очікував повідомлення про розгляд справи в суді першої інстанції від ОСОБА_1 , який в свою чергу чекав поки йому надійте судова повістка з вказанням дати судового розгляду, є нікчемними, оскільки, як вказав Європейський суд, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження ( рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України», заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за порушення митних правил, суд приймає до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У суді апеляційної інстанції було виявлено, що у постанові суду першої інстанції від 30.06.2020 (а.с. 2931) в резолютивній частині було безпідставно вказано про необхідність стягнення з ОСОБА_1 на користь Галицької митниці держмитслужи Державної митної служби України 20366,00 грн. Витрат за зберігання товару на складі митниці.

Представник митниці не зміг пояснити суду апеляційної інстанції необхідність у стягнення з правопорушника даних витрат, оскільки митні органи, в даній справі не подавали відповідної довідка із зазначенням суми за зберігання товару на складі митниці так, як таких дій митниця не вчиняла. Що ж стосується заявлених апеляційних вимог, то представник митниці наголосив, що держава дала ОСОБА_1 можливість в`їхати із-за кордону на транспортному засобі, який він використовував, з тим, що він протягом 60 днів вчинить з автомобілем, згідно чинного законодавства, або вивезе його за кордон, або розмитнить. Цього ОСОБА_1 до 22.01.2020 зроблено не було. На території України на той час жодних карантинних вимог ще не існувало. Крім того, 21.04.2020 коли ОСОБА_1 мав намір вивезти автомобіль за кордон і тривали обмеження через оголошений карантин в України, у відповідному розпорядженні міститься уточнення, що саме для автобусів як для виду автомобільного сполучення тимчасово закриті кордони, та не зазначено, що для легкових автомобілів також закритий кордон. Таким чином, якби ОСОБА_1 не було порушено митні правила щодо оформлення транспортного засобу на території України, він би без будь-яких перешкод зміг би перетнути кордон на виїзд з України.

Приймаючи до уваги наведені обставини справи, апеляційний суд вважає постанова суду першої інстанції законною та обґрунтованою і підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі апеляційний суд не знаходить, однак вбачає підстави в зміні даної постанови.

Керуючись ст. 294 КУпАП, ст.ст. 481, 530 МК України, суд апеляційної інстанції, -

постановив:

Поновити адвокату Дикуну І.В. строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу адвоката Дикуна Ігоря Васильовича, в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 30 червня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчинення правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 481 МК України змінити.

Виключити з резолютивної частини постанови покликання про стягнення з ОСОБА_1 на користь на користь Галицької митниці держмитслужби Державної митної служби України 20 366,00 грн. витрат за зберігання товару на складі митниці, як помилково вмінене.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду А.В.Белена