Номер справи 220/529/20
Номер провадження 3-зв/220/1/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2020 року Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Якішиної О.М.

за участю секретаря Чернякової В.С.

заявника адвоката Довженка В.І.

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Велика Новосілка заяву адвоката Довженка Валерія Івановича про відвід судді Великоновосілківського районного суду Донецької області Дурач О.А. у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

14.04.2020 року на адресу суду надійшла заява адвоката Довженка В.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про відвід судді Великоновосілківського районного суду Донецької області Дурач О.А. у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Підставою для відводу заявник зазначає те, що головуюча суддя у справі була призначена із порушенням правил комп`ютерного розподілу, що, на його думку підтверджується протоколом передачі справи раніше визначеному складу суду. Також суддя Дурач О.А. раніше постановою від 25.03.2020 року направила справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП на доопрацювання до Великоновосілківського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області, що не передбачено діючим законодавством. Крім того, у своїй постанові суддя фактично спонукала особу, яка склала протокол, збирати докази по справі. Зазначене, на його думку, свідчить про упередженість з боку судді Дурач О.А. та наявність конфлікту інтересів, який повинен бути вирішений у процесуальний спосіб шляхом відводу.

Посилаючись на положеня ст. 7 КУпАП, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практику Європейського Суду з прав людини, п.4 рішення Ради суддів від 08.06.2017 року № 34, просить здійснити відвід судді Дурач О.А. по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

В судовому засіданні заявник заяву про відвід підтримав повністю з підстав, викладених в заяві.

ОСОБА_1 , яка притягується до адміністративної відповідальності, в судове засідання не з`явилась. Про дату, час та місце розгляду заяви повідомлена у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомила.

Суддя Дурач О.А. в судове засідання також не з`явилась. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності, де зазначила про необґрунтованість заявленого відводу.

Суд вважає за можливе розглянути клопотання у відсутності осіб, які в судове засідання не з`явились, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви і їх неявка не перешкоджає розгляду.

Суд, вислухавши заявника, дослідивши матеріали справи, матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП, в частині порушених в заяві підстав для відводу головуючого судді, суддя прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст.246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Чинний КУпАП не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і, відповідно, не передбачає порядку розгляду заяви про відвід.

Зазначені обставини свідчать про наявність прогалин в національному законодавстві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і, зокрема, врегулювання права на відвід та порядку розгляду заяви про відвід по справам про адміністративні правопорушення.

Разом з тим, право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22 грудня 1993 року міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» в спірних питаннях, або які не врегульовані національним законодавством, суди застосовують міжнародні договори, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.

Крім того, Рада суддів України пунктом 4 рішення №34 від 08 червня 2017 року роз`яснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Норми Кримінального процесуального кодексу України передбачають підстави за яких може бути заявлено відвід судді, який бере участь у кримінальному провадженні. А тому в даному випадку слід застосовувати аналогію права та застосувати норми КПК України при розгляді заяви адвоката Довженка В.І. про відвід судді у адміністративній справі.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

У статті 75 КПК України визначений виключний перелік обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, а саме: слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Згідно ч. 5 ст.80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

З приводу доводів заявника щодо призначення судді з порушенням правил автоматизованого розподілу справи між суддями суд зазначає наступне.

Постановою від 25.03.2020 року суддя Дурач О.А. повернула матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 до Великоновосілківського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області для доопрацювання. Зазначено про необхідність надання диску з наявним відеозаписом факту порушення, оскільки до протоколу був доданий CD-RW диск, на якому відеозапис був відсутній.

27.03.2020 року в провадження Великоновосілківського районного суду Донецької області повторно надійшла справа про притягнення до адміністративної відповідальносту ОСОБА_1 за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, після дооформлення.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 27.03.2020 року справа передана в провадження судді Дурач О.А.

Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон) суддя розглядає справи, одержані згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. На розподіл судових справ між суддями не може впливати бажання судді чи будь-яких інших осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 15 Закону визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційною (автоматизованою) системою у порядку, визначеному процесуальним законом.

Згідно ч. 10 ст. 15 Закону Положення про Єдину судову інформаційну (автоматизовану) систему затверджується Вищою радою правосуддя за поданням Державної судової адміністрації України та після консультацій з Радою суддів України.

Відповідно до п. 47 розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону до початку функціонування Єдиної судової інформаційної (автоматизованої) системи визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою документообігу суду.

Кодексом України про адміністративні правопорушення не визначено порядок визначення судді для розгляду конкретної справи про адміністративне правопорушення.

Згідно положень п. 1 розділу І Предмет регулювання Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України 26.11.2010 року № 30 (у редакції рішення Ради суддів України від 02.03.2018 року № 17) правове регулювання відносин, пов`язаних із функціонуванням автоматизованої системи документообігу суду здійснюється даним Положенням, яке розроблено відповідно до вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Господарського процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України, Кримінального процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1.5. розділу XX Прикінцеві положення Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України 26.11.2010 року № 30 (у редакції рішення Ради суддів України від 02.03.2018 року № 17) для судів загальної юрисдикції до їх підключення до модуля автоматизованого розподілу та інших підсистем, є чинними норми цього Положення в редакції від 15.09.2016 року.

Згідно абз.1 п.п. 2.3.2. п. 2.3. Розподіл судових справ між суддями розділу II Порядок функціонування автоматизованої системи Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України 26.11.2010 року № 30 в редакції від 15.09.2016 року (далі - Положення) визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою, зокрема, шляхом розподілу судових справ шляхом передачі судової справи раніше визначеному у судовій справі судді.

Категорії судових справ, клопотання, заяви, скарги, які підлягають розподілу шляхом передачі судової справи раніше визначеному у судовій справі судді, визначені у п.п. 2.3.43. - 2.3.46. п. 2.3. Розподіл судових справ між суддями розділу II Порядок функціонування автоматизованої системи Положення.

Результатом розподілу судової справи шляхом передачі судової справи раніше визначеному у судовій справі судді є протокол передачі судової справи раніше визначеному складу суду (додаток 6), що створюється в автоматизованій системі уповноваженою особою апарату суду (пп. 2.3.48. п. 2.3. Розподіл судових справ між суддями розділу II Порядок функціонування автоматизованої системи Положення).

У абз. 1, 2 п.п. 1.4.9. п. 1.4. Особливості функціонування автоматизованої системи в судах загальної юрисдикції розділу І Загальні положення Положення закріплено, що збори суддів відповідного суду мають визначені цим Положенням повноваження щодо розгляду питань стосовно порядку функціонування автоматизованої системи.

За результатами розгляду питань, зазначених в абзаці першому цього підпункту, рішенням зборів суддів затверджуються Засади використання автоматизованої системи документообігу суду і вносяться до автоматизованої системи не пізніше робочого дня, що настає після проведення цих зборів.

Згідно абз. 2 п.п. 2.3.2. п. 2.3. Розподіл судових справ між суддями розділу II. Порядок функціонування автоматизованої системи Положення збори суддів відповідного суду мають право визначати особливості автоматизованого розподілу судових справ у випадках, прямо передбачених цим Положенням.

Протоколом загальних зборів суддів Великоновосілківського районного суду Донецької області від 29.01.2020 року № 3 внесено зміни у Засади використання автоматизованої системи документообігу суду, затверджених рішенням зборів суддів Великоновосілківського районного суду Донецької області від 01.09.2015 року, та закріплено, що раніше визначеному в судовій справі судді передаються справи про адміністративні правопорушення, повернуті до суду після надіслання їх на до оформлення.

З`ясовано, що розподіл справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який надійшов до суду повторно 27.03.2020 р., відбувся відповідно до Засад використання автоматизованої системи документообігу суду (затверджених рішенням зборів суддів Великоновосілківського районного суду Донецької області від 01.09.2015 року), з використанням автоматизованої системи документообігу суду шляхом передачі судової справи раніше визначеному у судовій справі судді.

Проаналізувавши наведені обставини, суд дійшов висновку, що порушення встановленого порядку визначення судді для розгляду справи не відбулося.

Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 р. у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 р. «Ветштайн проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43).

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Обставини, які б вказували на можливу упередженість та відсутність безсторонності судді Дурач О.А. при розгляді справи, не встановлені. Заявником не доведена наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості судді та унеможливлювали ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі, чи свідчили про її певну особисту заінтересованість, прихильність або негативне відношення до учасників провадження.

Незгода заявника з процесуальним рішенням судді Дурач О.А. про повернення адміністративного матеріалу на доопрацювання, не може бути правовою підставою для відводу судді.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до ст.48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Враховуючи викладене, заява про відвід судді Дурач О.А. задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст 245, 246, 252, 283 КУпАП, ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви адвоката Довженка Валерія Івановича про відвід судді Великоновосілківського районного суду Донецької області Дурач О.А. у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Якішина