КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Балацька Г.О. за участі:

особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне

правопорушення, - ОСОБА_1 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 03 серпня 2020 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на неї за цим законом застосовано адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців.

04.08.2020 ОСОБА_1 укладено шлюб з ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 04.08.2020, виданим Печерським районним у місті Києві відділом реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м (м. Київ), у зв`язку з чим прізвище після реєстрації шлюбу ОСОБА_1 - є ОСОБА_1 (а.с. 36).

Постановою суду визнано доведеним те, що 07.05.2020, о 10 год. 20 хв., в м. Києві на пл. Деміївська, 1/3, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "Фольксваген", д.н.з. НОМЕР_2 , не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, не відреагувала на її зміну, не дотрималась безпечного бокового інтервалу та здійснила наїзд на відбійник, що призвело до пошкодження транспортного засобу.

Тобто, ОСОБА_1 порушила п.п. 2.3 б), 13.1 Правил дорожнього руху України, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 03.08.2020 скасувати та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення.

При цьому ОСОБА_1 посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, які суд першої інстанції встановив, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 вказує, що постанова суду містить лише дані, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме їх дослівне відтворення, проте суд жодним чином не надав оцінку її поясненням та запереченням, які вона давала впродовж усього провадження в справі.

Крім того, ОСОБА_1 посилається на те, що судом першої інстанції не дотримано вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП щодо застосування до неї стягнення з визначенням його у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 6 місяців, хоча санкція статті передбачає і альтернативне стягнення у виді штрафу, проте в постанові суду жодним чином не мотивовано, чому до неї застосований саме такий вид стягнення як позбавлення права керування транспортними засобами.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , яка підтримала доводи апеляційної скарги в повному обсязі, вивчивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, слід дійти наступного висновку.

Суд першої та апеляційної інстанцій розглядає обставини вчиненого правопорушення в межах, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, та визнані доведеними судом першої інстанції, за доводами, означеними в апеляційній скарзі, на виконання вимог ст. 294 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ці вимоги закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 судом першої інстанції в повній мірі не виконано.

Так, відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 541377 від 07.05.2020, цього ж дня, приблизно о 10 год. 20 хв., в м. Києві на пл. Деміївська, 1/3, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "Фольксваген", д.н.з. НОМЕР_2 , не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, не відреагувала на її зміну, не дотрималась безпечного бокового інтервалу та здійснила наїзд на відбійник, що призвело до пошкодження транспортного засобу.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушила п.п. 2.3 б), 13.1 ПДР України, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП (а.с. 1).

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 1), в поясненнях від 07.05.2020 (а.с. 3), в запереченнях на протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 6-10) та у судах першої (а.с. 19) та апеляційної інстанцій ОСОБА_1 пояснювала, що з даними, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, вона не згодна, оскільки Правил дорожнього руху України - не порушувала.

Дійсно, 07.05.2020, близько 10 год. 00 хв., у дощову погоду вона рухалася на автомобілі "Фольксваген", д.н.з. НОМЕР_2 , розв`язкою доріг на пл. Деміївська, 1/3, в м. Києві, що веде на бульв. Дружби народів, у крайній лівій смузі проїзної частини зі швидкістю приблизно 40 км/год., коли непередбачувано автомобіль чорного кольору - класу "джип" виїхав на її смугу руху, без увімкнення сигналу повороту, а тому вона, з метою запобігання зіткнення, застосувала екстрене гальмування, в результаті чого автомобіль під її керуванням і занесло на відбійник, з яким відбулося зіткнення.

Оскільки її вини в ДТП не було, тому вона і викликала працівників поліції.

Під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення вона неодноразово зазначала поліцейським, що причиною її гальмування став автомобіль класу "джип" чорного кольору, який "підрізав" її, проте працівники поліції відмовились шукати цей автомобіль.

Наполягає на тому, що у матеріалах справи відсутні докази, що було пошкоджено відбійник, тобто нею не було нанесено шкоди не тільки іншим транспортним засобам та і будь-якому майну.

Також, на її переконання, суд першої інстанції безпідставно застосував до неї найсуворіше стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 6 місяців, бо санкція статті 124 КУпАП передбачає можливість накладення і штрафу, проте в постанові суду жодним чином не мотивовано, чому до неї застосований саме такий вид стягнення як позбавлення права керування транспортними засобами.

Дані обставини, що вказані водієм ОСОБА_1 , підтверджуються даними схеми місця ДТП, згідно яких зіткнення автомобіля "Фольксваген", д.н.з. НОМЕР_2 , відбулося з відбійником зліва від неї, а тому на автомобілі зафіксовані наступні механічні пошкодження: переднє ліве крило, передня ліва фара, передній бампер, передній лівий колісний диск, передня ліва колісна гума, капот, передні ліві двері, заднє ліве крило, задній бампер, задня ліва фара, що у сукупності з кінцевим розташуванням транспортного засобу (а.с. 3), свідчить про правдивість пояснень ОСОБА_1 , щзодо застосування неї екстреного гальмування.

Інші докази в справі відсутні.

Відповідно до диспозиції ст. 124 КУпАП відповідальність за даною нормою настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Виходячи з положень п. 2.3 (б) для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Як указують приписи п. 13.1 Правил дорожнього руху України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Досліджуваний протокол про адміністративне правопорушення складений стосовно ОСОБА_1 за порушення нею саме п.п. 2.3 (б), 13.1 Правил дорожнього руху України, оскільки водій не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, не відреагувала на її зміну, не дотрималась безпечного бокового інтервалу та здійснила наїзд на відбійник, що призвело до пошкодження транспортного засобу, за аналізом змісту якого слід визнати, що працівники поліції при його складанні частково взяли до уваги пояснення ОСОБА_1 щодо зміни для неї дорожньої обстановки у виді автомобіля класу "джип", проте з незрозумілих причин відкинули її пояснення щодо раптового виїзду вказаного автомобіля, що перебував справа від неї, в її крайню ліву смугу руху, розташовану біля відбійника, а тому є непереконливими встановлені працівниками поліції обставини ДТП і не уявляється те, у який же спосіб за обставин ДТП ОСОБА_1 повинна була, на переконання працівників поліції, дотримуватися безпечного бокового інтервалу і саме до якого об?єкту - відбійника чи автомобіля класу "джип", і чому працівники поліції встановили, що водій ОСОБА_1 не відреагувала на зміну дорожньої обстановки, яка застосувала екстрене гальмування, про що свідчать механічні пошкодження лівої бокової частини її автомобіля.

За вказаним є непоясненим, які ж засади п.п. 2.3 (б), 13.1 Правил дорожнього руху України все ж таки порушила ОСОБА_1 , що не знайшло свого відтворення і в постанові суду першої інстанції, де в мотивуванні вказано лише про те, що вина водія підтверджується відомостями, відміченими в протоколі про адміністративне правопорушення, схемі ДТП, іншими зібраними у справі матеріалами - без розкриття їх змісту і спростування доводів ОСОБА_1 , висунутих нею на свій захист.

За дослідженими доказами у провадженні, слід дійти висновку, що пояснення ОСОБА_1 щодо створення для неї аварійної обстановки водієм автомобіля класу "джип", що за нормою ч. 4 ст. 122 КУпАП вважається ситуацією, при якій учасник дорожнього руху ОСОБА_1 була змушена різко змінити швидкість, застосувавши екстрене гальмування, та напрямок руху вліво на відбійник для забезпечення особистої безпеки або безпеки інших учасників дорожнього руху - матеріалами провадження не спростовані, а, отже, рішення суду першої інстанції про порушення водієм ОСОБА_1 п.п. 2.3 (б), 13.1 Правил дорожнього руху - не ґрунтується на доказах у справі, у зв?язку з чим, постанова суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження в справі - закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

При скасуванні постанови суду першої інстанції з закриттям провадження в справі, суд апеляційної інстанції вважає не беззастережними і доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо безпідставного накладення на неї стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців, оскільки воно є невмотивованим, бо у постанові суду при прийнятті рішення про накладення на водія стягнення є посилання лише на характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , наслідки вчиненого правопорушення та ступінь вини водія, що носять узагальнюючих характер без наведення конкретних даних, - що не відповідає вимогам ст.ст. 23, 30, 33 КУпАП.

За наведеним, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 03 серпня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на неї за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати невинуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження у справі закрити за відсутністю в її діях складу цього правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Г.О.Балацька