ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Галига І.О., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , -

В с т а н о в и в:

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №140370 від 09.07.2020 року зазначено, що ОСОБА_1 09 липня 2020 року о 05 год. 10 хв., в м. Києві, по вулиці Будівельників, 17, керувала транспортним засобом «Jaguar F-Type» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено за ч. 1 ст. 130 КУпАП, вказано про порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В судові засідання, призначені на 03.08.2020, 08.09.2020, 16.09.2020, 21.09.2020, 07.10.2020 ОСОБА_1 не з`явилась, проте надала до суду письмові пояснення з яких вбачається, що вона 09 липня 2020 року приблизно о 5 годині ранку приїхала, щоб забрати свій автомобіль «Jaguar F-Type», д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився на вул. Будівельників, 17. Через погане самопочуття вона попросила свого знайомого відвезти її в її автомобілі додому і чекала на нього в машині, перебуваючи на водійському сидінні. Двигун автомобіля не запускала. Поряд з нею зупинився автомобіль патрульної поліції і співробітники підійшли до неї та попросили надати їм водійське посвідчення та техпаспорт на автомобіль. Далі вони запропонували пройти до їхнього автомобіля для оформлення деяких документів. Вона не будучі обізнаною в специфіці складання цих документів, виконала вимоги поліцейських. Далі на поліцейському авто вони поїхали в невідомому їй напрямку, після зупинки, нібито на вул. Запорожця, поліцейські повідомили, що в неї є ознаки чи то алкогольного, чи то наркотичного сп`яніння, і необхідно провести медичний огляд. Вона відмовилась, мотивуючи це тим, що не рухалась за кермом свого автомобіля, а просто чекала на особу, яка зможе відвезти її. Також зазначила, що на той час дуже погано себе почувала і тому не в повнім мірі розуміла, що відбувається. В подальшому до патрульної машини підійшли два невідомих чоловіка - свідки. В присутності цих осіб співробітник поліції запитав її, чи підтверджує вона свої анкетні дані і факт відмови від проходження медичного огляду. Причини відмови він не питав. Після того, як вона відповіла на обидва запитання, поліцейські продовжили щось писати в свої документах. В подальшому в неї відібрали водійське посвідчення і видали копію протоколу і тимчасове посвідчення.

Ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, ЄЄПЛ включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаного, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що ОСОБА_1 не з`явилась в судове засідання, тобто добросовісно не виконала процесуальні обов`язки, вважаю за можливе розглянути справу у її відсутність.

Разом із тим, інтереси ОСОБА_1 в судових засіданнях представляв її захисник - адвокат Мітюрін С.О., який пояснив, що ОСОБА_1 перебуває на даний час за межами України та заявив клопотання про виклик для надання пояснень в якості свідків інспектора УПП в. м. Києві ОСОБА_2 , поліцейського УПП в. м. Києві ОСОБА_3 та свідків, зазначених в протоколі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які судом задоволено. Також ним було заявлено клопотання про витребування з управління патрульної поліції відеозапису, який підтверджує, що ОСОБА_1 09.07.2020 року о 05.10 год. дійсно перебувала за кермом автомобіля «Jaguar F-Type» д.н.з. НОМЕР_1 та рухалась в зазначений час по вул. Будівельників в м. Києві, яке суд залишив без задоволення враховуючи, що органом патрульної поліції долучено письмові та відеодокази під час направлення адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 до суду для розгляду по суті.

Також захисник заявив клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із виключенням із закону про адміністративну відповідальність такого адміправопорушення, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того захисник зазначив, що на відео з бодікамери поліцейського зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, проте відсутні будь-які дані щодо керування ОСОБА_1 автомобілем, в тому числі в стані наркотичного чи алкогольного сп`яніння. А саме факт безпосереднього керування є обов`язковою передумовою для настання адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП в разі відмови від проходження медичного огляду. Тому наведені поліцейськими докази не є достатніми для підтвердження викладених в протоколі відомостей, а також не можуть вважатися належними та допустимими для притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності. Зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 пояснила, що вона працює інспектором роти №3 батальйону №2 полку №2 управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції вул. Народного Ополчення, 9. Так, 09.07 2020 року близько 5 години ранку отримали виклик по лінії 102, а саме, що по вул. Будівельників, 17 жінка на Ягуарі біля дерева почала щось викопувати. По приїзду на вул. Будівельників, 17 за викликом заявника, вони з напарником побачили жінку, яка стояла біля дерева та щось викопувала ложкою. Руки у неї були в землі. Разом із ними приїхав на виклик інший екіпаж, який також проводив фіксацію, проте дане відео не долучено чомусь до матеріалів справи. Особу було встановлено як ОСОБА_1 . Вказаною особою добровільно видано іншому екіпажу порошкоподібний наркотичний засіб. Також ОСОБА_1 повідомила працівникам поліції, що раніше керувала автомобілем, на пропозицію пройти огляд у лікаря нарколога на стан наркотичного сп`яніння вона у встановленому законом порядку відмовилась в присутності двох свідків. Вони з напарником- ОСОБА_3 займались лише оформленням матеріалів за ст.130 КУпАП, а інший екіпаж за ст. 309 КК України. Відносно ОСОБА_1 порушено кримінальне провадження за ст. 309 КК України, дана інформація є в базі АРМОР. Вони з напарником доставляли ОСОБА_1 до лікаря нарколога на вул. П. Запорожця, 20. Проте відмова від проведення огляду зафіксована на вулиці за адресою: вул. П. Запорожця, 20, поряд де знаходиться кабінет лікаря. Особисто вона не бачила як ОСОБА_1 керувала транспортним засобом, також не бачила, щоб ОСОБА_1 сиділа за кермом автомобіля. Також свідок відмовилась назвати прізвище заявника, на виклик якого вони приїхали, вказавши про небажання даної особи надати особисті данні. Крім того в присутності вказаного свідка було переглянуто відео з боді камери та свідок підтвердила його достовірність, зазначивши, що факт керування транспортним засобом на ньому не зафіксовано і цього не могло бути, оскільки ні вона ні її напарник цього не бачили.

Судом викликались інші свідки, заявлені у клопотанні захисника-адвоката Мітюріна С.О., проте дані свідки будучи повідомлені про дату, час та місце розгляду справи належним чином в судове засідання не з`явились. Причини неявки суду не повідомили. Свідок ОСОБА_2 повідомила, що свідок ОСОБА_3 перебуває за межами м. Києва у черговій відпусці. Проте враховуючи обмежені строки розгляду справи, визначені ст. 277 КУпАП та строки притягнення осіб до адміністративної відповідальності за вчинене ними правопорушення, визначені ст. 38 КУпАП суд вважає необхідним продовжити розгляд справи без повторного виклику даних свідків.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В силу ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

На думку працівників поліції, винуватість особи підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення, відомостями, що містяться у поясненнях свідків, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції та відеозаписом нагрудної камери АА№00799.

Проте в судовому засіданні дані докази не знайшли свого підтвердження.

Так, із переглянутого в судовому засіданні відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом. Проте відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України саме водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та лише водія можна притягнути до адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того свідок ОСОБА_2 також вказала, що не бачила, щоб ОСОБА_1 керувала транспортним засобом, а тому доводи захисника щодо відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом є обґрунтованими.

Також слушними є доводи захисту, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Проте суд не погоджується із доводами захисника щодо закриття провадження у справі у зв`язку із виключенням із закону про адміністративну відповідальність такого адміністративного правопорушення, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

В цьому пункті йдеться про випадки скасування акта, яким встановлена адміністративна відповідальність, натомість у результаті внесення змін до статті 130 КУпАП юридична відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі статті 130 КУпАП, була не скасована, а навпаки посилена.

Крім того, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" №720-IX від 17 червня 2020 року, передбачено низку змін, якими, зокрема, виключено ст. 286-1 КК України "Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" та повернуто попередню редакцію ст. 130 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність.

Стаття ж 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи, дана правова норма не передбачає судового рішення про направлення справи на дооформлення.

За таких обставин, враховуючи вище викладене суд вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як її вину працівниками поліції не доведено належним чином, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятим та суперечить, як нормам національного законодавства, так і міжнародного.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 6, 33-35, 130, 221, 245, 247, 251, 252, 268, 272, 280, 321 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: