КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА[1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М. за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника Синьоокого В.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Баришівського районного суду Київської області від 31 серпня 2020 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Баришівського районного суду Київської області від 31 серпня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп. на користь держави.

Судом першої інстанції встановлено, що 05.06.2020 року о 11 год. 40 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Форд», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався на 77 км. а/д Київ-Харків Баришівського району Київської області з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, тобто порушиввимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Баришівського районного суду Київської області від 31 серпня 2020 року скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, обґрунтовуючи тим, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам, зокрема він поспішав по роботі та не розумів наслідків відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння; апелянт наполягає, що не перебував в стані наркотичного сп`яніння, за самозверненням пройшов огляд в медичному закладі, результат якого був негативний, що підтверджується довідкою КНП «Баришівська центральна районна лікарня» №366 від 03.07.2020 року.

Вислухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 , його захисника Синьоокого В.В., вивчивши адміністративні матеріали, дослідивши докази, у тому числі відеозапис, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка полодіє чи керує автомобілем, підлягає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що працівники поліції зупинили його безпідставно, запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, від огляду він відмовився, оскільки працює і поспішав по справах, він самостійно пройшов огляд у лікаря в медичному закладі КПН «Баришівська ЦРЛ» на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння, за результатом дослідження від 05.06.2020 року о 15 год. 30 хв. результат - негативний.

У судовому засіданні апеляційної інстанції захисник Синьоокий В.В. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати; наполягав на тому, що, відмовляючись від огляду, ОСОБА_1 не розумів, що відмова є правопорушенням, яке тягне за собою адміністративну відповідальність.

Як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 за № 294601 від 05 червня 2020року, що 05.06.2020 року о 11год. 40хв. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Форд», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався на 77 км. а/д Київ-Харків Баришівського району Київської області, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, тобто порушиввимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і порушень при його складанні, що стали би підставою для скасування постанови суду, не встановлено.

Обставини, викладені у протоколі, підтверджуються даними відеозапису, з якого вбачається, що працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому Законом порядку та роз`яснили його права. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку у присутності двох свідків, що було зафіксовано інспекторами поліції та про що складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі досліджених доказів суд апеляційної інстанції розцінює дії ОСОБА_1 саме як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у передбаченому закону порядку і подальші його дії, у тому числі і проходження огляду за самозверненням, не спростовують факту відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Суд апеляційної інстанції результат дослідження в медичному КПН «Баришівська ЦРЛ» вважає неналежним доказом,оскільки вказаний висновок не спростовує факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому Законом порядку, що ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено як самостійний склад правопорушення, за що і складено на нього протокол про адміністративне правопорушення.

Досліджені апеляційним судом докази є належними доказами у розумінні ст. 252 КУпАП та у своїй сукупності доводять винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння у передбаченому законом порядку.

Отже, суд першої інстанції, дотримуючись вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП, повно, всебічно та об`єктивно дослідив всі обставини справи в їх сукупності, дав оцінку кожному доказу із наведенням відповідних мотивів та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, належним чином вмотивувавши своє рішення.

Доводи апелянта про те, що він не усвідомлював юридичних наслідків відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння є не спроможними, оскільки спростовуються дослідженими судом доказами.

Обґрунтованих доводів, які стали би безумовними підставами для закриття провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення у межах апеляційної скарги не встановлено таких порушень, що унеможливили би прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Постанову Баришівського районного суду Київської області від 31 серпня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційногосуду О.М. Сітайло

Справа № 33/824/3993/2020 Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий суддя у 1-й інстанції: Коваленко К.В.

Суддя в апеляційній інстанції: Сітайло О.М.