Провадження № 3/734/585/20 Справа № 734/218/20
ПОСТАНОВА

іменем України

03 квітня 2020 року смт. Козелець

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Іванюк Т.І., за участі секретаря судових засідань Дідовець, захисника Котовича І.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з військової прокуратури Деснянського гарнізону про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із середньою спеціальною освітою, не одруженого, солдата строкової служби військової частини НОМЕР_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 172-10 КУпАП,-
в с т а н о в и в:

до Козелецького районного суду Чернігівської області з військової прокуратури Деснянського гарнізону надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 4 від 27 січня 2020 року відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 172-10 КУпАП.

Як виходить із змісту даного протоколу, солдат ОСОБА_1 наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.12.2019 року №246 зарахований до списків військової частини та призначений на посаду курсанта навчального взводу 1 навчальної роти. 11.11.2019 року командиром військової частини НОМЕР_1 від видано наказ № 267 про складання Військової присяги військовослужбовцями строкової військової служби військової частини НОМЕР_1 . 02.01.2020 року командиром військової частини НОМЕР_2 було видано наказ про складання військової присяги молодим поповненням військової частин навчального центру 04.01.2020 року. Разом з тим, військовослужбовець строкової служби курсант 1 навчальної роти військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) солдат ОСОБА_1 , 03.01.2020 року перед всім підрозділом відмовився від складання військової присяги на вірність Українському народу, і відповідно 04.01.2020 року таку присягу не склав, чого не зробив по сьогоднішній час. Таким чином, солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем строкової служби, порушення вимог ст..ст.1-5, 10-11, 16, 28-30, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-10 КУпАП відмова від виконання законних вимог командира.

У судовому засіданні, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, свою вину у вчинення адміністративного правопорушення не визнав, та пояснив, що з липня 2014 року є належить до громади ОСОБА_2 . Віровивчення релігійної громади забороняє брати у руки зброю та виконувати накази про вбивство людей. У зв`язку із цим 03.01.2020 року відмовився від складання присяги. Чисельні звернення до державних органів із заявами щодо проходження альтернативної (невійськової) служби ні до чого не привели. Військовий комісаріат також залишив це питання не вирішеним, та направ його проходити строкову військову службу.

Захисник у судовому засіданні просив закрити провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та з мотивів невідповідності фактичних даних, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому зазначив, що на даний час особливий період на території України не діє, що виключає відповідальність ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-10 КУпАП. ОСОБА_1 , як і інші члени його родини належать до релігійної громади, що не дозволяє брати у руки зброю та бути співучасником вбивства людей, та входить у суперечність із військовою присягою та беззаперечним виконанням усіх наказів свого військового командира. Крім цього, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було складено 27.01.2020 року, тоді, як дата скоєння правопорушення, яке інкримінується є 04.01.2020 року, що порушує вимоги ч. 2 ст.254 КУпАП. Також даний протокол не містить часу вчинення правопорушення та складений не на встановленому бланку.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що провадження у даній справі необхідно закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 . До даного висновку суд приходить із наступних підстав:

згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі суворого додержання законності

Відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.172-10 КУпАП, яка інкримінується ОСОБА_1 , передбачена адміністративна відповідальність за відмову від виконання законних вимог командира (начальника), вчинене в умовах особливого періоду.

Згідно приписів ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які факти дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Із досліджених у судовому засіданні матеріалів справи виходить, що з військової прокуратури Деснянського гарнізону до Козелецького районного суду Чернігівської області надходив адміністративний протокол № 4 відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-10 КУпАП. Під час розгляду даного адміністративного протоколу, було встановлено, що він складний з порушеннями вимог КУпАП та містить суттєві недоліки, які не дають можливості суду розглянути дану справу повно всебічно та об`єктивно і прийняти законне судове рішення. Так, дата складення протоколу зазначена 27.01.2019 року, тоді, як подія, про яку йдеться у протоколі, відбулася у 2020 році. Крім цього у протоколі зазначено, що військовослужбовець ОСОБА_1 відмовився складати присягу 03.01.2020 року, тоді, як день складання присяги був 04.01.2020 року.

30.03.2020 року військовою прокуратурою Деснянського гарнізону знову було направлено до Козелецького районного суду Чернігівської області протокол відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-10 КУпАП, з датою його складання 27.01.2020 року. Датою інкримінованого правопорушення зазначено 04.01.2020 року.

У судовому засіданні ОСОБА_3 повідомив суд, що він не був присутній під час складання даного адміністративного протоколу. 28.03.2020 року його було викликано до приміщення військової прокуратури Деснянського гарнізону, де він, у присутності військовослужбовця, який не є прокурором, написав письмові пояснення по суті правопорушення у протокол та отримав його копію.

Із вищевказаного слід дійти висновку, що протокол про адміністративне правопорушення № 4 від 27.01.2020 року відносно ОСОБА_1 , фактично був складений 28.03.2020 року.

Вказане порушує вимоги частини 2 ст.254 КУпАП, якою визначено, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд звертає увагу, що фактичні дані та суть правопорушення, які викладені у ньому, суттєво відрізняються від тих, які були викладені у протоколі про адміністративне правопорушення від 27.01.2019 року, який було судом повернуто на доопрацювання 11 березня 2020 року, що порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на захист.

Оскільки протокол про адміністративне правопорушення як документ, що містить формулювання обвинувачення у вчиненні правопорушення, докази винуватості особи, складений з порушенням прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності та вимог КУпАП, фактична дана його складання не відповідає тій, що на ньому вказана, такий протокол не можна вважати допустимим доказом, що, з урахуванням концепції «плодів отруєного дерева» тягне за собою очевидну недопустимість всіх інших зібраних доказів, які не підлягають аналізу з огляду на їх очевидну протиправність .

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), суддя не має права взяти на себе функції сторони обвинувачення, змінити обсяг інкримінованого правопорушення, усунути певні розбіжності та неточності, які мають місце в протоколі про адміністративне правопорушення, самостійно відшукувати докази винуватості особи, що становило б порушення ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

В рішенні ЄСПЛ від 10.02.1995 року у справі «Аллене де Рібемон проти Франції», ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинуватості обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Отже, вважаю, що в ході судового розгляду не добуто прямих, безспірних і безсумнівних доказів вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-10 КУпАП, тому провадження по справі слід закрити за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.278, ст.284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-10 КУпАП, щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя