1Справа № 335/6048/20 3/335/1506/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Воробйов А.В., розглянувши матеріал, що надійшов з Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої продавцем в ФОП „ ОСОБА_2 , що мешкає за адресою АДРЕСА_1 за ст. 44-3 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №629459 від 10 липня 2020 року, 10 липня 2020 року о 11-50 годині ОСОБА_1 в магазині „Яна по АДРЕСА_2 порушила тимчасові рекомендації щодо організації протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчими товарами №17 від 09.05.2020 року, а саме аб.1п.7 та Постанову КМУ №392 від 20.05.2020 року здійснювала обслуговування громадян без наявності засобів індивідуального захисту (маски, окулярів, перчаток), за що передбачена відповідальність за ст. 44-3 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, обставини, викладені в протоколі, заперечувала, просила провадження по справі закрити.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові докази які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно ч.1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідальність за ст. 44-3 КУпАП настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Зазначена норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, та є обов`язковими для виконання.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, які і є відповідними правилами, відповідальність за порушення яких передбачена ст. 44-3 КУпАП.

Постановою Кабінету Міністрів України №392 від 20 травня 2020 року, в редакції від 08 липня 2020 року, установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 з 22 травня 2020 року до 31 липня 2020 року продовжити на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211.

Відповідно до п. 2 Постанови №392 установлено, що Головним державним санітарним лікарем розробляються та затверджуються протиепідемічні заходи, які визначають особливості провадження діяльності суб`єктами господарювання на період карантину.

Згідно п.7 постанови Головного державного санітарного лікаря України № 17 від 09.05.2020 «Про затвердження Тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчими (окрім ринків) та непродовольчими товарами на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби» працівники закладів торгівлі, в тому числі, які видають замовлення та здійснюють розрахунок повинні бути одягнені в медичну маску або респіратор та одноразові рукавички.

Водночас, згідно ст. 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» № 1645-ПІ від 06.04.2000, санітарно-протиепідемічні правила і норми - нормативно-правові акти (накази, інструкції, правила, положення тощо) центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя, вимоги яких спрямовані на запобігання виникненню та поширенню інфекційних хвороб. З огляду на вказане, постанова Головного санітарного лікаря України №17 від 09.05.2020 є тимчасовою рекомендацією щодо організації протиепідемічних заходів з організації роботи закладів торгівлі на період карантину. Цей документ, на який посилається у протоколі поліцейський, не є нормативно-правовим актом, не є рішенням органу місцевого самоврядування, а тому в розумінні ст.44-3 КУпАП застосовуватись для притягнення до адміністративної відповідальності не може.

Крім того, до протоколу на доведеність вини ОСОБА_1 не надано жодних доказів на підтвердження того, що вона 10 липня 2020 року о 11-50 год. у магазині „ Яна здійснювала торгівлю без засобів індивідуального захисту, а саме, захисної маски або респіратора, перчаток, у тому числі не надано доказів, якою саме продукцією здійснювала торгівлю, до матеріалів справи не долучено жодних пояснень осіб, яким було здійснено такий продаж.

Так, на підтвердження вини ОСОБА_1 до матеріалів справи поліцейським долучено фотографії, з яких не можливо встановити факт здійснення торгівлі ОСОБА_1 . Будь-яких операцій по купівлі товарів, знаходження в магазині покупців фотознімки не містять.

Отже, матеріалами справи не підтверджено належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП і під час розгляду справи таких не встановлено.

Частиною 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року N 5- рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р., заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р., заява №36673/04).

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин суд вважає, що належні докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП відсутні, а тому провадження по справі підлягає до закриття у відповідності до п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КК України.

Керуючись ст. 245, п.1 ст.247, ст.ст. 251-252, 266, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду, через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А.В.Воробйов