Номер провадження: 33/813/809/20
Номер справи місцевого суду: 504/507/20
Головуючий у першій інстанції Добров П.В.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Погорєлової С.О., за участю секретаря Феленко В.В., представника Присяжнюка О.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 18 травня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

- про накладення на нього стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,

встановив:

Постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 18 травня 2020 року ОСОБА_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП та притягнуто адміністративної відповідальності у виді штрафу в дохід держави у розмірі 145 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 2 465 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь держави судовий сумі 420 грн. 40 коп.

З казаної постанови вбачається, що 18.02.2020 року т.в.о. командиром ВЧ НОМЕР_1 майором ОСОБА_2 , був складений адміністративний протокол у відношенні ОСОБА_1 , зі змісту якого вбачається, що останній, будучи військовою службовою особою, виконуючи обов`язки голови інвентаризаційної комісії по перевірці майна інженерної служби військової частини, знехтував вимогами керівних документів по проведенню інвентаризації, безвідповідально поверхнево провів інвентаризацію майна інженерної служби, надав недостовірні дані по веденню обліку та фактичної наявності інженерного майна, які були виявлені під час прийому - передачі справ та посади начальника інженерної служби, в термін з 15.01.2020 по 13.02.2020 року.

Своїми діями ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 18 травня 2020 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:

1)при прийнятті рішення суд першої інстанції керувався лише наявними у справі доказами і не взяв до уваги показання свідків, а також інші документи, що в свою чергу свідчить про неповне з`ясування обставин у справі;

2)ОСОБА_1 не було належним чином сповіщено про час та місце розгляду справи, таким чином судом було позбавлено його права подавати пояснення та докази по справі;

3)згідно з ч. 2 ст. 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення передбачені ст. 172-10 172-20 розглядаються протягом доби, районним судом розглянуто впродовж двох місяців;

4)судом першої інстанції при розгляді справи не було взято до уваги факти, які були зазначені ОСОБА_1 в його відзиві;

5)в матеріалах справи відсутні свідчення членів інвентаризаційної комісії, а також відсутні будь-які докази щодо недбалого ставлення капітана ОСОБА_1 до виконання обов`язків військової служби;

Посилаючись на такі доводи, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції, та закрити адміністративне провадження.

Заслухавши пояснення захисника Присяжнюка О.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 перевіривши доводи апеляційної скарги, повторно дослідивши докази у справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновків що апеляційна скарга підлягає задоволення, а постанова Комінтернівського районного суду Одеської області від 18 травня 2020 року підлягає скасуванню з наступних підстав.

Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 294 КУпАП України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Диспозиція статті 172-15 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, якщо це діяння вчинене в умовах особливого періоду.

Недбале ставлення до служби припускає несумлінне ставлення службової особи до покладених на неї службових обов`язків, що виявляється в їх невиконанні (бездіяльність) або у неналежному виконанні (дія).

Несумлінне ставлення до службових обов`язків характеризує об`єктивну сторону вчиненого і полягає в тому, що за наявності реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє, або хоча і діє, але неналежним чином.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення, суд першої інстанції виходив з того, що він будучи військовою службовою особою, виконуючи обов`язки голови інвентаризаційної комісії по перевірці майна інженерної служби військової частини, знехтував вимогами керівних документів по проведенню інвентаризації, безвідповідально поверхнево провів інвентаризацію майна інженерної служби, надав недостовірні дані по веденню обліку та фактичної наявності інженерного майна, які були виявлені під час прийому - передачі справ та посади начальника інженерної служби, в термін з 15.01.2020 по 13.02.2020 року, за що передбачена відповідальність відповідно до ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

Проте, апеляційний суд вважає, що даний висновок суду не відповідає обставинам справи з огляду на наступне.

Приймаючи рішення про визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, суд послався на протокол про адміністративні правопорушення від № 35 від 18.02.2020 року, пояснення та інші матеріали справи.

Проте з вказаного протоколу про адміністративне правопорушення та з постанови суду не вбачається, у чому саме полягає несумлінне та недбале виконання ОСОБА_1 своїх обов`язків, не зазначено, у чому саме полягало знехтування вимогами керівних документів по проведенню інвентаризації, в чому полягала безвідповідальна поверхнева інвентаризація майна інженерної служби, які саме недостовірні дані по веденню обліку та фактичної наявності інженерного майна були ним надані та взагалі не конкретизовано, що конкретно ставиться йому у провину.

У своїх рішеннях (кримінальних та некримінальних), що стосуються цивільних прав і обов`язків) Європейський Суд неодноразово підкреслював, що при оцінці доказів Європейський Суд застосовує стандарт доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із співіснування досить сильних, ясних і взаємоузгоджених висновків з наявних фактів або схожих неспростованих фактичних презумпцій (рішення у справах «Зубайраєв проти Росії» від 10.01.2008 року, п.71; «Гриненко проти України» від 15.02.2012 року, п.55; «Плахтєєв та Плахтєєва проти України» від 12.03.2009 року, п.62; «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 року, п.53).

В даному випадку матеріали справи не дають суду апеляційної інстанції «поза розумним сумнівом» зробити висновок, виходячи із вимог ч.2 ст.172-15 КУпАП, про наявність в діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП.

В суді апеляційної інстанції були досліджені надані сторонами докази, згідно яких вбачається, що згідно з ч. 1 п. 1 наказу командира ВЧ НОМЕР_2 від 15.01.2020 року № 9 майору ОСОБА_3 доручено здати справи та посаду капітану ОСОБА_1 , а інвентаризаційній комісії у складі: голова комісії: майор Гилка С.В. заступник начальника штабу ВЧ НОМЕР_2 з мобілізаційної частини та членів комісії: старший лейтенант ОСОБА_4 начальник розрахунково-аналітичного відділення розрахунково-аналітичної станції ВЧ НОМЕР_2 , лейтенант ОСОБА_5 офіцер-психолог ВЧ НОМЕР_2 , старший матрос ОСОБА_6 старший сапер інженерно-саперного відділення взводу інженерної розвідки інженерного загону, старший матрос ОСОБА_7 старший оператор станції радіоперешкод групи радіоперешкод загону РЕБ ВЧ НОМЕР_2 , сержант ОСОБА_8 провідний бухгалтер фінансово-економічної служби ВЧ НОМЕР_2 здійснити проведення інвентаризації.

Однак інвентаризаційна комісія діяла не в повному складі, так відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 24.01.2020 року №16 - голова інвентаризаційної комісії майор ОСОБА_9 вибув у відрядження до Національної Академії Сухопутних військ терміном на 28 діб. Командиром військової частини НОМЕР_2 зміни до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 15.01.2020 №16 щодо складу комісії внесені не були.

Згідно вимог розділу II Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 року № 879 інвентаризація проводиться повним складом інвентаризаційної комісії (робочої інвентаризаційної комісії) та у присутності матеріально відповідальної особи.

Згідно з нормами п.14 Положення про інвентаризацію військового майна у Збройних Силах України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.2000 № 748 інвентаризація військового майна проводиться у присутності і за обов`язковою участю матеріально відповідальних осіб. Заборонено проводити інвентаризацію неповним складом комісії та заносити до інвентаризаційного опису дані із слів матеріально відповідальних осіб або за даними облікових документів без перевірки фактичної наявності військового майна.

Прийом посади начальника інженерної служби ВЧ НОМЕР_2 капітан ОСОБА_1 здійснював у відповідності до вимог п.п. 9.1.6-9.1.8 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України № 300 від 16.07.1997 року.

На виконання зазначених вимог Положення капітан ОСОБА_1 під час інвентаризації виявив нестачу розхідних матеріалів, яку зазначив у рапорті на ім`я командира військової частини НОМЕР_2 . Рапорти від 14.02.2020 та 28.01.2020 року про нестачу військового майна інженерної служби ВЧ НОМЕР_2 командиру військової частини під час роботи інвентаризаційної комісії, було направлено з метою інформування щодо факту нестачі витратних матеріалів, а також звернуто увагу командування військової частини НОМЕР_2 щодо розбіжностей під час проведення звіряння облікових даних з довольчим органом (Головним управлінням оперативного забезпечення ЗС України військовою частиною НОМЕР_3 м. Київ - правонаступник ОСОБА_10 ). Зазначене у рапорті майно у інвентаризаційних описах не відображено, оскільки воно не є основними засобами, згідно Положення.

Таким чином, капітан ОСОБА_1 проінформував командування військової частини НОМЕР_2 для реагування щодо стану справ інженерної служби військової частини НОМЕР_2 з метою запобігання ризиків втрат інженерного майна при прийомі та передачі посади начальника інженерної служби військової частини НОМЕР_2 .

Крім того, облік військового майна інженерної служби ведеться матеріально відповідальними особами інженерного загону ВЧ НОМЕР_2 , як це зазначено у п. 1 розділу III Порядку використання інженерного майна у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 30.01.2018 № 35 то згідно з зазначеним Порядком, табельне та допоміжне інженерне майно вважається закріпленим за особовим складом підрозділу, тому матеріальну відповідальність за втрату та нестачу його несуть саме командири структурних підрозділів інженерного загону ВЧ НОМЕР_2 , а не голова інвентаризаційної підкомісії, як це вказано у протоколі №35.

Судом апеляційної інстанції також встановлено, що результатом прийому та передачі посади є складений та підписаний обома сторонами акт від 02.03.2020 року. По зазначеним у акті недолікам командиром ВЧ НОМЕР_2 було прийнято рішення, про проведення службового розслідування. За його результатом наказом командира ВЧ НОМЕР_2 від 30.04.2020 №143 Про підсумки проведення службового розслідування старшого сержанта ОСОБА_11 - начальника складу інженерного майна ВЧ НОМЕР_2 притягнуто до матеріальної відповідальності. Все інше майно, яке було зазначено у рапорті капітана ОСОБА_1 було списане встановленим порядком за актами зміни якісного стану від 29.02.2020 року. Крім того, згідно наказу командира ВЧ НОМЕР_2 від 07.02.2020 року «Про підсумки проведення службового розслідування стосовно майора ОСОБА_3 » останнього згідно наказу командира ВЧ НОМЕР_2 від 15.01.2020 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення «суворої догани». Таким чином, за втрату (нестачу) військового мана та розбіжності у обліку, понесли відповідальність вищезазначені посадові особи.

Всі перераховані вище обставини, у своїй сукупності, дають апеляційному суду прийти до висновку про недоведеність того, що ОСОБА_1 у зазначені в протоколі час та місці, дійсно допустив недбале ставлення до військової служби, а встановлена невідповідність даних протоколу про адміністративне правопорушення об`єктивним обставинам справи, вказують на відсутність доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Таким чином, наявні у справі докази, які безпосередньо дослідженні апеляційним судом у судовому засіданні, не підтверджують факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП, суддя, -

постановив:

Постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 18 травня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, закрити з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова