Справа № 367/2678/20 Головуючий у І інстанції Оладько С.І.
Провадження № 33/824/3367/2020 Доповідач у 2 інстанції Дрига А.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Дриги А.М. за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Солод Т.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Солод Т.О. на постанову судді Ірпінського міського суду Київської області від 17 липня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови судді, 03.05.2020 року 02 год. 30 хв. на А/Д м-07 Київ-Ковель 27 км., водій ОСОБА_1 керував автомобілем Peugeot д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей , не реагують на світло, тремтіння кінцівок рук, не природна блідість обличчя. Від проходження огляду у лікаря нарколога, згідно чинного законодавства, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України та вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді, захисник ОСОБА_1 адвокат Солод Т.О. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що постанова судді є незаконною та прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що працівниками поліції не було повідомлено про причину зупинки транспортного засобу, не було роз`яснено ОСОБА_1 його прав. Вважає, направлення ОСОБА_1 на огляд в заклад охорони здоров`я неналежним доказом, оскільки відомості, зазначені в ньому суперечать обставинам справи. Крім того, зазначає, що матеріали справи не містять акту огляду водія на стан сп`яніння. Також зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення містить суперечності щодо часу його складання. Вважає протокол про адміністративне правопорушення неналежним доказом. Вказує, що судом першої інстанції в постанові зазначено, що ОСОБА_1 керував в стані наркотичного сп`яніння, проте матеріали справи не містять висновку медичного закладу, який би підтверджував перебування його в такому стані.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали адміністративного провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є безпідставними.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в адміністративному матеріалі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 199116 від 03.05.2020 року, згідно якого 03.05.2020 року 02 год. 30 хв. на А/Д м-07 Київ-Ковель 27 км., водій ОСОБА_1 керував автомобілем Peugeot д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей , не реагують на світло, тремтіння кінцівок рук, не природна блідість обличчя. Від проходження огляду у лікаря нарколога, згідно чинного законодавства, водій відмовився в присутності двох свідків (а.с.1); направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 3.05.2020 року (а.с. 2); поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно яких ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі (а.с. 3,4); рапортом інспектора БПП в с. Чайки УПП у Київській області від 3.05.2020 року (а.с. 5).

Сукупність наведених доказів підтверджує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку та порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що направлення ОСОБА_1 на огляд в заклад охорони здоров`я є неналежним доказом, оскільки відомості, зазначені в ньому суперечать обставинам справи, є необгрунтованими.

Посилання захисника на те, що матеріали справи не містять акту огляду водія на стан сп`яніння, є безпідставними, оскільки ОСОБА_1 від проходження огляду у лікаря нарколога, згідно чинного законодавства, відмовився в присутності двох свідків.

Зазначення судом першої інстанції в постанові про те, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані наркотичного сп`яніння, на думку апеляційного суду є опискою та не є підставою для скасування судового рішення, оскільки судом встановлено факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду у лікаря нарколога.

Згідно ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд у закладі охорони здоров`я та складання висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Встановлення цих ознак за допомогою спеціального обладнання чи приладів законодавством не передбачено.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків.

Враховуючи наведене, порушень працівниками поліції порядку проведення огляду на стан сп`яніння, згідно положень ст.266 КУпАП апеляційним судом не встановлено.

Доводи захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення є неналежним доказом, є безпідставними, оскільки протокол повністю відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Будь-яких доказів на спростування викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові судді обставин матеріали справи не містять, ОСОБА_1 та його захисником не надані.

Враховуючи сукупність наведених обставин, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена повністю, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття справи за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом не встановлено, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Солод Т.О. - залишити без задоволеня.

Постанову судді Ірпінського міського суду Київської області від 17 липня 2020 року щодо ОСОБА_1 - залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Дрига