ПОСТАНОВА

іменем України

Справа № 569/11443/20

02 жовтня 2020 року

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Денисюк П.Д. розглянувши матеріали справ про адміністративне правопорушення, яке надійшло від Козятинського відділення поліції ГУНП в Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу від 07 липня 2020 року серії ВАБ №301884, 07 липня 2020 року приблизно о 16 год. 20 хв. гр. ОСОБА_1 знаходячись в приміщенні касового залу залізничного вокзал ст. Кулич №33, що розташований за адресою м. Кулич, вул.. Привокзальна, 1, без засобів індивідуального захисту (захисної маски, распіратора) чим порушив ч.3 пп.17 ПКМУ №211 від 11.03.2020 року та п.3 пп.1 ПКМУ №500 від 17 червня 2020 року.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст.44-3 КУпАП, порушення правил щодо карантину людей.

До початку судового засідання від ОСОБА_1 надійшла заява, в які вказав, що за його адресою м. Рівне вул. Фабрична, 4, надійшло повідомлення про розгляд протоколу, однак у протоколі значиться інша дата народження, крім того за вказаною у протоколі адресою, місце вчинення адміністративного правопорушення не перебував. Надав копію паспорта в якій вказано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 вбачається, невідома особа перебувала без засобів індивідуального захисту на зауваження працівників поліції не реагував, вказаною особою виявився - ОСОБА_1 , 1989 року народження, який відмовився від дачі пояснень та отримання копії протоколу.

Відповідно дост.7 КпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст.245 КпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст.252 КпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі Кобець проти України (з відсиланням на п.282 рішення у справі Авшар проти Туреччини (Avsar v. Turkey), згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах Лучанінова проти України (рішення від 09.06.2011 року, заява № 16347/02), Малофєєва проти Росії (рішення від 30.05.2013 року, заява №36673/04), Карелін проти Росії (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ст. 44-3 КпАП України, суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суду цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного розумного сумніву в цьому, тоді як наявність такого розумного сумніву у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Отже, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Однак, ідентифікувати особу ОСОБА_1 не представилось можливим, оскільки дата народження вказана у протоколі, не відповідає даним вказаним в паспорті громадянина ОСОБА_1 , то суд приходить до висновку, що неможливим є встановити суб`єкта правопорушення, що є необхідною складовою адміністративного правопорушення.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КпАП України, обставина що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З таких обставин суд прийшов до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.44-3 КУпАП, слід закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 1, 7, 44-3,247-249,251,252,280 КпАП України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КпАП України, відносно ОСОБА_1 закрити, за відсутністю складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Головуючий суддя