Справа № 161/1967/20 Провадження №33/802/238/20 Головуючий у 1 інстанції:Івасюта Л. В.
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2020 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Білоуса І.Л., особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , на постанову судді Луцького міськрайонного суду від 27 лютого 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 01 лютого 2020 року, о 03 год.08хв., в м.Луцьку, по вул.Станіславського, 2б, керував транспортним засобом «Opel Ascona», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 "а" ПДР України.

Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції ОСОБА_1 вказує на невідповідність постанови вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи. Посилається на те, що судом неповно та необ`єктивно з`ясовано обставини справи та вирішено її всупереч вимогам законодавства, при цьому порушено право на захист. Зазначає те, що в його діяхвідсутній склад інкримінованого правопорушення, оскільки жодних допустимих та належних доказів в матеріалах справи немає, він не перебував в стані алкогольного сп`яніння. Просить скасувати постанову суду першої інстанції як незаконну та необґрунтовану та закрити провадження на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши скаржника, який просив апеляційну скаргу задовольнити з викладених у ній підстав, суддя приходить до наступного висновку.

Твердження апелянта про порушення права на захист не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_1 було роз`яснено при складенні протоколу права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, останній зі змістом протоколу ознайомлений, копію протоколу отримав, про що свідчить його підпис.

Таким чином, жодних порушень права на захист, зокрема і на правову допомогу, судом допущено не було.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доводиться зібраними матеріалами справи, зокрема протоколом (а.с.1), результатом тесту «Драгер» (1, 41промілле) (а.с.3), актом огляду на стан сп`яніння, складеному в присутності двох свідків, з результатами якого ОСОБА_1 згідний, про що свідчить його підпис (а.с.4), письмовими поясненнями свідків (а.с.5) та відеозаписом подій збоді-камер поліцейського (а.с.6), дослідженому при розгляді справи в суді першої інстанції. Ставити під сумнів результат тесту чи пояснення свідків в апеляційного суду немає, не наведені такі об`єктивні підстави і в самій скарзі.

Сам ОСОБА_1 при складенні протоколу визнав факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, та пояснив«що це було перший раз у житті», при цьому будь-яких зауважень чи заперечень під час проходження тесту на приладі «Драгер» не вказував.

Дані докази, на думку апеляційного суду, є належними та допустимими, оскільки отримані в порядку, передбаченому законом, та прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для провадження.

Звертає суд увагу і на ту обставину, що в апеляційному суді ОСОБА_1 будь-яких додаткових обставин, окрім викладених в скарзі, не повідомив, жодних клопотань чи доказів не подав.

Твердження апелянта про порушення працівниками поліції порядку освідування на стан алкогольного сп`яніння, апеляційним судом не беруться до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Звертає апеляційний суд увагу і на те, що апелянт в скарзі не оспорює самого факту керування транспортним засобом.

Враховуючи вищенаведені та зібрані по справі докази, суддя вважає, що суд першої інстанції, оцінивши всі докази в сукупності, обґрунтовано прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Суддя суду першої інстанції при накладенні адміністративного стягнення відповідно до вимог ч.2 ст.33 КУпАП врахував характер правопорушення, дані про особу винного, які наявні в матеріалах справи, інші обставини справи, а тому призначив ОСОБА_1 безальтернативне адміністративне стягнення саме у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами, з чим повністю погоджується і апеляційний суд.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, апостанову судді Луцького міськрайонного суду від 27 лютого 2020 року щодо останнього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Волинського апеляційного суду О.М.Клок