Номер провадження: 33/813/1126/20
Головуючий у першій інстанції Аліна С. С.
Доповідач Мандрик В. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2020 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Мандрик В.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП,-

встановив:

Постановою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 23.07.2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень на користь держави, а також стягнуто судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Відповідно до зазначеної постанови суду, 05.05.2020 року о 10 год. 02 хв. порушив умови самоізоляції, не виконав інструкції сервісу «Дій вдома», чим порушив вимоги Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

В клопотанні про поновлення строку, ОСОБА_1 , просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки тільки з моменту отримання повного тексту судового рішення 27.08.2020 року мав необхідні засоби для реалізації права на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 з постановою суду не погоджується, зазначає, що висновок суду про наявність в його діях сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП не підтверджується відповідними доказами. Вказує на те, що всі докази ґрунтуються тільки на висновку протоколу про те, що працівники поліції, 05 травня 2020 року о 09 годині, навідувалися до його місця мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , та встановили, що в цей час він був відсутній у зазначеній квартирі. Проте з самого початку він надавав пояснення про те, що увесь час встановленого періоду самоізоляції знаходився у вищезазначеній квартирі та не порушував умови самоізоляції, а в матеріалах справи відсутні належні докази його відсутності. Крім того, зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений 29.05.2020 року всупереч вимогам ч. 2 ст. 254 КУпАП, оскільки його визнано винним за вчинення адміністративного правопорушення від 05.05.2020 року.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до приписів ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

В статті 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» № 1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року зазначено, що карантин - адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Самоізоляція - перебування особи, стосовно якої є обґрунтовані підстави щодо ризику інфікування або поширення нею інфекційної хвороби, у визначеному нею місці (приміщенні) з метою дотримання протиепідемічних заходів на основі зобов`язання особи.

Згідно статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, підстави та порядок обов`язкової самоізоляції, перебування особи в обсерваторії (обсервації), госпіталізації до тимчасових закладів охорони здоров`я (спеціалізованих шпиталів). Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на усій території України з 12 березня 2020 року встановлено карантин.

Відповідно ст. 41 «Про захист населення від інфекційних хвороб» № 1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року, особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Районний суд повно, всебічно і об`єктивно дослідив матеріали справи, на підставі чого дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Так, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 дійсно, 05.05.2020 року о 10 год. 02 хв. порушив умови самоізоляції, не виконав інструкції сервісу «Дій вдома», чим порушив вимоги Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення АПР18 №755259 від 29.05.2020 року (а.с. 1); довідкою про результати проведення перевірки інформації, викладеної в матеріалах зареєстрованих в ЖЄ 14503 від 05.05.2020 року (а.с. 2); витягом, в якому зазначена подія 102 за №54345761 про порушення правил щодо карантину людей стосовно ОСОБА_1 (а.с. 3); рапортом ДОП СП Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції Франішина Олександра (а.с. 4); поясненнями ОСОБА_1 (а.с. 5).

Доводи ОСОБА_1 про відсутність в його діях події та складу адміністративного правопорушення, спростовуються зазначеними вище доказами.

Досліджені судом матеріали справи про адміністративне правопорушення спростовують доводи апеляційної скарги про, начебто, порушення органами поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та судом під час розгляду справи про адміністративне правопорушення вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП.

З огляду на викладене, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи і ґрунтуються на досліджених та перевірених в суді доказах, а тому доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу.

За наведених обставин вважаю, що підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування оскаржуваної постанови відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,-

постановив:

Клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 задовольнити, поновити йому строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 23.07.2020 року відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду В.О. Мандрик