Справа № 211/7931/19
Провадження № 3/211/170/20
П о с т а н о в а

і м е н е м У к р а ї н и

01 квітня 2020 року суддя Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області Сарат Н.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 130, ч. 3 ст. 126 КпАП України,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 340599 від 12.12.2019 року, 12.12.2019 року о 16.55 год. в м. Кривий Ріг по вул. Дніпровське шосе, біля е/о № НОМЕР_1 , водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_2 , стосовно якого встановлено тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортним засобом Довгинцівським відділом державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 25.03.2018 року.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 159818 від 22.01.2020 року, 22.01.2020 року о 15.50 год., в м. Кривий Ріг по вул. Вінницька, 64, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2109», реєстраційний номер НОМЕР_3 , стосовно якого встановлено тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортним засобом Довгинцівським відділом державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 25.03.2018 року, ВП № 31805368.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 131295 від 01.02.2020 року, 01.02.2020 року о 23-37 год. в м. Кривий Ріг по вул. Дніпровське шосе, 12, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 332109», реєстраційний номер НОМЕР_3 , з ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 у присутності двох свідків відмовився. Правопорушення вчинено повторно протягом року.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 369328 від 12.12.2019 року, 12.12.2019 року о 16.55 год. в м. Кривий Ріг по вул. Дніпровське шосе, біля е/о № 152, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння (тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, зіниці очей не реагують на світло). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 у присутності двох свідків відмовився. Правопорушення вчинено повторно протягом року.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяв не надходило.

ОСОБА_1 тим самим своїми діями створює штучне затягування розгляду справи з метою закінчення строків притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У своєму рішенні у справі «Калашником проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

Враховуючи, що справа знаходиться в провадженні суду вже тривалий час, в зв`язку з чим з метою дотримання строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали справ про адміністративні правопорушення вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 126 ч. 3, 130 ч. 2 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 340599 від 12.12.2019 року, серії ОБ № 159818 від 22.01.2020 року, серії ОБ № 131295 від 01.02.2020 року, серії ДПР18 № 369328 від 12.12.2019 року , поясненнями свідків, відеозаписом з бодікамери.

В матеріалах справи також міститься направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КПНД ДОР , однак даних щодо самостійного проходження такого огляду водієм ОСОБА_1 до суду не надано.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 р. № 14, судам слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП, несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Ч.3 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 №1395 (далі - Інструкція) визначено, що направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).

Згідно з п.п.2, 3, 4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами) (далі-Порядок) огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до п.3 Порядку огляд проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

- лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

П. 4 Порядку встановлено, що огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

При розгляді справи по суті було встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Таким чином, не вбачається жодного порушення визначеного законом порядку, який регламентує проходження огляду на стан сп`яніння.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ст. ст. 126 ч. 3, 130 ч. 2 КУпАП.

Згідно з ст.251 КУпАП суду надані об`єктивні та інші безперечні докази провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 126 ч. 3, 130 ч. 2 КУпАП, що дозволяє суду, визнати останнього винним.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Суд при накладенні адміністративного стягнення враховує особу ОСОБА_1 , при цьому не встановлені обставини, які пом`якшують або обтяжують його відповідальність.

З метою виховання особи, запобігання новим проступкам, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ст. 126 ч.3 та ч. 2 ст. 130 КУпАП із застосування положень ст. 36 КУпАП.

Крім того, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно положень ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладене не пізніше як через 3 місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Як зазначено в узагальненому науково-консультативному висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України «Щодо встановлення вини особи під час закриття провадження про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності», визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Отже, суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Оскільки вищезазначене правопорушення, передбачене статтею 130 ч. 2 КУпАП та ч. 3 ст.126 КУпАП не є триваючими, правопорушення вчинені 12.12.2019 року, тому з моменту вчинення адміністративного правопорушення закінчився строк накладення адміністративного стягнення, суд вважає за необхідне в цій частині провадження по справі у відношенні ОСОБА_1 закрити без встановлення вини в його діях.

Керуючись ст. 40-1 КУпАП, відповідно до якої судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, у зв`язку з чим, судовий збір слід стягнути з ОСОБА_1 на рахунок держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 27, 36, 213, 221, 248, 249, 252, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 126 ч. 3, 130 ч. 2 КУпАП.

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. ст. 126 ч. 3, 130 ч. 2 КУпАП із застосуванням відносно нього адміністративного стягнення:

- за ч. 3 ст. 126 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три місяці;

- за ст. 130 ч. 2 КУпАП у виді штрафу в дохід держави у розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 20400 (двадцять тисяч чотириста ) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 36 КпАП України визначити кінцеве стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення - за ч. 2 ст. 130 КУпАП та призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 20400 (двадцять тисяч чотириста ) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_1 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривні 40 коп.

Провадження по справі в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. ст. 126 ч. 3, 130 ч. 2 КУпАП за правопорушення від 12.12.2019 року закрити, у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу в десяти денний строк з дня винесення постанови.

Суддя: Н. О. Сарат