Справа № 237/371/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20.03.20 року місто Курахове

Суддя Мар`їнського районного суду Донецької області Сенаторов В.А., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

На адресу Мар`їнського районного суду надійшла адміністративна справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-3 України.

В протоколі про адміністративне правопорушення № 0026 від 08 січня 2020 року зазначено, що ОСОБА_1 08.01.2020 року о 16.00 год. у особистих речах здійснив спробу переміщення через КПВВ «Мар`їнка» грошових коштів у сумі 1750 євро в еквіваленті 46188,10 гривень по курсу НБУ без підтверджуючих документів про походження грошових коштів.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце слухання справи був повідомлений.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-3 КУпАП з огляду на наступне.

Так, згідно ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 204-3 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі порушення порядку переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції.

В обґрунтування порушення вимог переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції особа, уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення посилається на недотримання Переліку і обсягів (вартості / ваги / кількості) обмежених або заборонених до переміщення через лінію розмежування та до/з гуманітарно-логістичних центрів товарів, а також товарів, які можуть бути віднесені до особистих речей, яким встановлено, що фізична особа може переміщувати готівкові кошти з: тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях (далі - тимчасово окуповані території) на контрольовані Україною території у сумі, що не перевищує 50000 гривень, або еквівалентній сумі, в тому числі в іноземній валюті, без підтверджувальних документів про їх походження, а також у сумі, що перевищує 50000 гривень, або еквівалентній сумі, в тому числі в іноземній валюті, за умови погодження переміщення цих коштів з представниками координаційного центру відповідно до законодавства.

У якості процесуальних джерел доказів наявності в діях ОСОБА_1 особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення до матеріалів справи, окрім самого протоколу протоколу про адміністративне правопорушення, долучено також протокол вилучення грошових коштів, акт прийому-передачі на відповідальне зберігання товарно-матеріальних цінностей, а саме грошових коштів, письмові пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та матеріали фото фіксації вилучених грошових коштів.

Суд зазначає, що вказані докази як у своїй сукупності так і кожен окремо не доводять поза розумним сумнівом факт наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-3 КУпАП.

Так, банкноти, наявні у матеріалах фотофіксації, розміщені у хаотичному порядку, перекривають та накладені одна одну, у зв`язку з чим неможливо встановити, яка ж саме кількість банкнот розміщена на матеріалах фотофіксації, чи придатні вони до використання, а саме чи є вони пошкодженими, розірваними або ж надрізаними, чи наявні на банкнотах серійні номери тощо.

Також, з матеріалів, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення, неможливо встановити чи є вказані банкноти сувенірними, або ж дійсно використовуються у якості грошових одиниць іноземної держави та є законним платіжним засобом на території України.

Крім того, суд зазначає, що до матеріалів справи особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення не долучено будь-яких доказів з яких вбачається яким же саме чином було встановлено, що 1750 євро є еквівалентом 46188,10 гривень. В матеріалах справи відсутні відомості з яких можливо було б встановити на яку саме дату здійснювався відповідний розрахунок, який курс іноземної валюти до національної валюти використовувся при розрахунку, з яких саме джерел було взято розмір курсу.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Так, згідно п.4.1. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

При цьому суд враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ звертає увагу, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події та складу адміністративного правопорушення.

Згідно акту прийому-передачі на відповідальне зберігання товарно-матеріальних цінностей, виявлених за адресою: КПВВ «Мар`їнка» від 08.01.2020, ОСОБА_1 отримав від відповідальної особи 1750 євро, що є еквівалентом 46188,10 гривень.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-3 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова в порядку провадження по справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання скарги до Донецького апеляційного суду області через Мар`їнський районний суд Донецької області.

Суддя В.А. Сенаторов