ПОСТАНОВА

КИЇВСЬКОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

15 жовтня 2020 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Журавель О.О., за участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Костюченка І.І. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , з його апеляційною скаргою на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 25 вересня 2019 року, -

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок, з позбавлення права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік.

Як вбачається з постанови суду та протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 29.06.2019 року о 23 год. 10 хв. в м. Києві по вул. Маршала Конєва, 19/14, керував автомобілем «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у лікаря нарколога за адресою: м. Київ, пр-т Визволителів, 6. Згідно висновку медичного огляду лікаря нарколога № 005605, ОСОБА_1 на час огляду, а саме: 30.06.2019 року о 00-20 год. перебував у стані алкогольного сп`яніння. Тобто, ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а) ПДР України, чим вчинив дії, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 25 вересня 2019 року, вважаючи її необґрунтованою, та такою, що суперечить фактичним обставинам справи, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою направити матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 до УПП в м. Києві для належного оформлення.

На обґрунтування апеляційних вимог апелянт вказує, що постанова суду прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, а саме: неправильно застосовано норми ч.1 ст.130, ст.251, ч.1 ст.256, ст.266 КУпАП, порушено норми ст.ст. 252, 268 та 280 КУпАП. Зокрема суд ухилився від з`ясування фактичних обставин справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення справи, що потягло передчасний висновок про доведеність його вини у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення.

Таким чином апелянт вважає, що матеріали справи містять суперечливі докази, однак, суд, ґрунтуючись на власних переконаннях, взяв до уваги лише матеріали справи, які складені працівниками поліції з порушенням вимог закону, та залишив поза увагою пояснення ОСОБА_1

__________________________________

Унікальний номер справи: 752/14124/19

Апеляційне провадження: 33/824/456/2020

Суддя у першій інстанції - Валігура Д.М.

Отже, апелянт вважає що суд першої інстанції дійшов до необґрунтованого висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять достатніх та достовірних доказів які підтверджують його вину. Тому притягнення ОСОБА_1 до відповідальності на підставі сумнівних доказів, які отримані з порушенням вимог закону є незаконним.

В апеляційному засіданні від 18 лютого 2020 року апелянт ОСОБА_1 та його захисник Костюченко І.І. змінили апеляційні вимоги та просили скасувати постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 25 вересня 2019 року та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , заслухавши пояснення учасників досліджуваної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, при винесенні постанови від 25 вересня 2019 року, суддя Голосіївського районного суду міста Києва всупереч вимогам ст. 280 КУпАП, не вжив усіх заходів для належноїперевірки обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, внаслідок чого було неправильно застосовано матеріальний закон, та фактично притягнув ОСОБА_1 до відповідальності, не дослідивши не тільки його пояснення, а й тих доказів, що містяться в матеріалах справи, не давши їм належну й об`єктивну оцінку.

Притягуючи ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, суддя керувався тими доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, при цьому не прийняв до уваги наступне.

Як було встановлено в апеляційному засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП складені із значними порушеннями та всупереч положенням Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції та положенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зважаючи на наступне.

Відповідно до Рапорту працівника поліції, водій ОСОБА_1 був зупинений за порушення ПДР України, а саме з номерним знаком, що закритий стороннім предметом. В ході спілкування було встановлено ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим, запропоновано водію пройти тест на приладі Драгер на місці зупинки транспортного засобу, на що водій погодився. Коли було долучено двох свідків водій ОСОБА_1 пройшов тест на приладі Драгер. Який показав результат - 1,49 проміле алкоголю. Будучи незгодним з таким результатом ОСОБА_1 попросив пройти такий огляд у лікаря-нарколога, після чого, ОСОБА_1 було доставлено до Київської міської лікарні «Соціотерапія» та проведено огляд на стан сп`яніння.

Так, з наведеного Рапорту встановлено, що водій ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу проходив тест на стан сп`яніння на приладі Драгер за участі свідків, проте в матеріалах справи відсутні тест-роздруківка з приладу Драгер з результатами 1,49 проміле алкоголю. До того ж відсутні і будь-які відомості про свідків, які були присутні під час проходження водієм вказаного тесту.

В подальшому водія ОСОБА_1 доставили до медичного закладу для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, за результатами якого було складено Висновок результатів медичного огляду № 005605 від 30.06.2019, проте в апеляційному засіданні ОСОБА_1 категорично заперечував проти цього Висновку, вважав його недійсним, оскільки складений він був з порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Для спростування сумнівів щодо незаконності проведення огляду на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 , до апеляційного суду неодноразово викликалися працівники поліції, які складали протокол та лікаря, який проводив медичний огляд в закладі охорони здоров`я. При цьому, а ні працівники поліції, а ні лікар до суду так і не з`явилися.

Однак, від Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» надійшов лист-відповідь, в якому йдеться про те, що лікар ОСОБА_2 , який проводив медичний огляд водія ОСОБА_1 , та який видав Висновок щодо результатів медичного огляду від 30.06.2019 № 005605, наразі не працює у зв`язку із звільненням відповідно до наказу № 28/к від 12.05.2020. При цьому, будь-яких документів на підставі яких був зроблений Висновок результатів медичного огляду, зокрема, акту медичного огляду, результатів біологічних досліджень, роздруківки з приладу Драгер, та ін., до суду не надіслано, що ставить під сумнів законність проведення медичного огляду.

Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказам по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумнівів у Суду.

Разом з тим, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності відповідно до статті 251 КУпАП можуть бути доказом у справі про адміністративне правопорушення.

У даному випадку в матеріалах справи відсутні беззаперечні докази на підтвердження складеного протоколу відносно водія ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

З наведеного свідчить, що працівниками поліції явно допущені порушення процедури проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, що не відповідають Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а протокол про адміністративне правопорушення складено з помилками, тому цей протокол та додатки до нього не можна вважати дійсним та допустимими доказами винуватості ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

До того ж, само по собі складення протоколу про адміністративне правопорушення, за відсутності інших даних на підтвердження наявності складу адмінправопорушення, не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series А заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту"

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки обставини викладені в протоколі не підтверджуються сукупністю доказів, а отже, протокол не відповідає вимозі його достатності, що є підставою для закриття провадження.

Отже, фактично, вина ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є недоведеною та належним чином не підтверджена.

Зазначене є підставою для закриття провадження в справі за недоведеністю належними доказами складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим висновок особи, яка склала протокол є необґрунтованим належним чином та він суперечить чинним нормативним актам, внаслідок чого, такий висновок носить суб`єктивний характер та не відповідає вимозі щодо його допустимості та достатності.

З огляду на вищенаведене, приходжу до висновку, що суд першої інстанції, при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не в повній мірі врахував усі обставини справи, не дослідив усі подані докази, не вислухав пояснення ОСОБА_1 , що призвело до прийняття необґрунтованого та незаконного рішення, а тому вважаю за необхідне скасувати постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 25 вересня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 293, 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подану на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 25 вересня 2019 року - задовольнити.

Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 25 вересня 2019 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок, з позбавлення права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік, - скасувати, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.О. Журавель