ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Русєва А.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого директором ТОВ «ВОІС», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

21.07.2020 року головним державним ревізор-інспектором Барабашем В.В., при проведенні фактичної перевірки ТОВ «ВОІС» (податкова адреса: м. Одеса, вул. Академічна, 14,оф. 40), за адресою: м. Одеса, вул. Пушкінська, буд. 17/вул. Буніна,15 , встановлено, що директор ТОВ «ВОІС» ОСОБА_1 вчинив правопорушення ,яке виразилось у не веденні обліку, в порядку, встановленому законодавством, товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснення продажу лише тих товарів, що відображені в такому обліку, п. 12, ст. 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг», зв що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Судовий розгляд в суді проведено за відсутністю ОСОБА_1 , який в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи належним чином, шляхом смс-повідомлення за номером телефону, який зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд вважає, що були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 , будучи повідомленим про дату та час розгляду справи в суді, не з`явився, суд оцінює таку поведінку ОСОБА_1 , як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про таке.

Вина ОСОБА_1 в порушенні порядку ведення податкового обліку при обставинах, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, повністю підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, а також матеріалами справи, що досліджені в суді, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення № 30/11/15-32-32-03 від 20.08.2020 року, копією акту про результати перевірки від 30.07.2020 року № 1481/15-32-32-03/36610905.

Таким чином з викладеного випливає, що вина ОСОБА_1 у скоєнні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, повністю доказана зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення у відношенні ОСОБА_1 суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушниці, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

До обставин, які відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за скоєне ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Таким чином, з урахуванням вказаних обставин справи, приймаючи до уваги особу ОСОБА_1 суд вважає, що для його виправлення, а також для припинення нових правопорушень, достатнім і необхідним є накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`яти неоподатковуваних доходів громадян.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладання на правопорушника адміністративного стягнення з ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору.

Керуючись ст. ст. 40-1, 155-1, 283 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 155-1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення за ч.1 ст. 155-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 2 (двох) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 34 (тридцять чотири) гривні в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 420,40 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси А.С. Русєва

28.09.2020

Єдиний унікальний номер справи: №522/14881/20

Номер провадження №3/522/9081/20

Головуючий Русєва А.С.