Номер провадження: 33/813/162/20
Номер справи місцевого суду: 493/1628/19
Головуючий у першій інстанції Мясківська І. М.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

судді Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Чепрас А.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Балтського районного суду Одеської області від 04 жовтня 2019 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пужайкове Балтського району Одеської області, громадянина України, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою Балтського районного суду Одеської області від 04 жовтня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік; стягнено з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в сумі 384,20 грн.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 10.08.2019 о 23:15, в с. Пужайкове Балтського району Одеської області, керував транспортним засобом ВАЗ 2121, д/з НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, про що свідчить запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати, провадження у справі закрити, викликати у судове засідання для допиту свідків, у присутності яких він нібито відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння ( ОСОБА_2 і ОСОБА_3 ), а також самого поліцейського СРПП №2 Балтського ВП ГУНП в Одеській області Куцого Д.І.

В апеляційній скарзі скаржник зазначив, що він є інвалідом ІІ групи, має захворювання печінки, спиртні напої не вживає, від проходження огляду на стан сп`яніння не відмовлявся, так як йому такий огляд не пропонували, протокол не складався, ОСОБА_1 з ним не знайомився, не підписував, свідків не було. В суді ОСОБА_1 заявив клопотання про виклик свідків та працівників поліції для допиту, але клопотання було проігноровано. При винесені оскарженої постанови судом не було враховано правову позицію Верховного Суду, висловлену колегією суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 27.06.2019 у справі №560/751/17, згідно якої письмові пояснення свідків адміністративного правопорушення без їх допиту у судовому засіданні є неналежними доказами.

23.03.2020 ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

В судовому засіданні він пояснив, що 10.08.2019 у вечірній час дійсно був зупинений працівниками поліції, проте з інших підстав, оскільки не мав освітлення задній номер автомобіля, він не мав при собі посвідчення водія та не був пристебнутий ременем безпеки, за що був підданий штрафу працівниками поліції. Оскільки він забув посвідчення, то просив надати йому можливість привезти його, однак йому було відмовлено, на цьому гнуті з працівниками поліції стався конфлікт, однак у стані алкогольного сп`яніння він не перебував і питання про такий стан взагалі не було предметом та причиною зупинки. Отримавши повідомлення про складання протоколу за ст.130 КУпАП він був вкрай здивований, оскільки штрафи за перелічені порушення він сплатив, а такий протокол за ст.130 КУпАП вважав помилкою.

Його представник Татаровський В.Ю. підтримав доводи довірителя та просив задовольнити апеляційну скаргу, наполягаючи на тому, що ОСОБА_1 порушення не скоював.

В судове засідання 24.03.2020 ОСОБА_1 та його представник не з`явилися, надав заяву про розгляд справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення учасників справи, допитав свідка, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню, виходячи з наступного.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №201448, складеного 10.08.2019 о 23:35 в с. Пужайкове Балтського району Одеської області, поліцейським СРПП №2 Балтського ВП старшим лейтенантом поліції Куцим Д.І., 10.08.2019 о 23:15 в с. Пужайкове Балтського району водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2121, д/з НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, про що свідчить запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України. Від підпису протоколу відмовився.

У матеріалах справи наявні письмові пояснення свідка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , зі змісту яких вбачається, що 10.08.2019 він був запрошений працівниками поліції Балтського ВП в якості свідка при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, та бачив, що ОСОБА_1 знаходиться з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота; від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився в його присутності.

Також, з наявних письмових пояснень свідка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_3 , вбачається, що 10.08.2019 він був запрошений працівниками поліції Балтського ВП в якості свідка при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, та бачив, що ОСОБА_1 знаходиться з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота; від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився в його присутності.

Відповідно до ч.1,2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу, в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом апеляційної інстанції було задоволено клопотання апелянта щодо виклику у судове засідання свідків та працівника поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення.

У протоколі про адміністративне правопорушення та у письмових поясненнях, долучених до справи, адресою свідка ОСОБА_2 було зазначено с. Осички Савранського району.

Однак, неодноразово викликаючи цього свідка за цією адресою, та не отримуючи відомостей про його сповіщення, апеляційний суд звернувся з запитом до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, на якій отримав відповідь, що ОСОБА_2 по м. Одесі та Одеській області не значиться.

Крім того, відповідно до довідки виконкому Осичківської сільської ради Савранського району Одеської області ОСОБА_2 в с. Осички Савранського району Одеської області не зареєстрований, ніколи не проживав і не проживає.

Допитаний в судовому засіданні апеляційного суду 04.03.2020 свідок ОСОБА_3 , попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 КК України, пояснив, що 10.08.2019 не запрошувався працівниками поліції Балтського ВП в якості свідка при складенні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 і, відповідно, не підтверджував, що останній має ознаки алкогольного сп`яніння: нестійку ходу, запах алкоголю з порожнини рота та те, що він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. ОСОБА_3 зазначив, що про обставини пригоди йому не відомо, письмові пояснення та протокол він не підписував. Вважав, що його анкетними даними, викладеними з помилками в частині зазначення по батькові, скористалися працівники поліції, оскільки він звертався до відділення за власними справами за кілька місяців до вищезазначених подій.

Працівник поліції СРПП №2 Балтського ВП ГУНП в Одеській області Куций Д.І. в судове засідання апеляційного суду жодного разу не з`явився, незважаючи на те, що неодноразово був повідомлений про необхідність явки до суду.

Процедура та порядок огляду на стан сп`яніння регламентуються ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» від 17.12.2008 року № 1103.

Пунктом 7 Інструкції передбачено, що разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Згідно до п.п.6,7,8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Належні та допустимі докази направлення працівниками поліції ОСОБА_1 до медичного закладу в справі відсутні, протокол, виходячи з викладеного, містить відомості, які не відповідають дійсності.

В матеріалах справи відсутні будь - які інші докази, які б свідчили про об`єктивність викладених в протоколі відомостей.

Постановами від 10.08.2019 підтверджено, що 10.08.2019 на ОСОБА_1 накладені адміністративні стягнення у вигляді штрафів по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, передбачені ч.6ст.121, ч.1ст.126, ч.5ст.121 КУпАП, які останнім оплачені.

Згідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Практика європейського суду свідчить про те, що стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширюється на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Лучанінова проти України», рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), тому особа, щодо якої розглядається справа та потерпілий, додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів), інше. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Згідно до практики суду («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) збір доказів у адміністративній справі з метою обвинувачення особи з ініціативи суду не допускається.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Відсутність підпису ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №201448 від 10.08.2019, узгодження його пояснень з іншими відомостями у справі, невідповідність відомостей щодо особи одного із свідків, що позбавляє можливості встановлення достовірності викладеного, категоричне заперечення другим свідком факту складання при ньому протоколу, його підписання та участі у подіях зупинки водія ОСОБА_1 , усунення працівника поліції, який склав протокол від участі у справі шляхом неявки до суду, а відтак і незабезпечення доказів, позбавляє підстав вважати доведеним факт вчинення правопорушення.

Незважаючи на категоричні заперечення ОСОБА_1 в суді першої інстанції про вчинення ним порушення, клопотання про виклик свідків, суд першої інстанції доводи не перевірив, свідків не допитав.

Отже, висновки суду не ґрунтуються на доказах, отриманих у встановленому законом порядку, судовий розгляд проведено без повного, об`єктивного та всебічного з`ясування всіх обставин, тому постанова суду не може бути визнана законною та обґрунтованою, підлягає скасуванню.

Враховуючи унеможливлення притягнення до відповідальності на підставі протоколу, який містить відомості, які не підтверджені, неможливість констатувати про доведеність винуватості ОСОБА_1 поза розумним сумнівом на підставі наданих матеріалів, провадження у справі слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7,8,247,293,294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Балтського районного суду Одеської області від 04 жовтня 2019 року скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити з підстав відсутності складу правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду Є. С. Сєвєрова