Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/815/20
Провадження № 3/499/444/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 жовтня 2020 року смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Погорєлова І.В., за участю помічника судді Березовської І.В., прокурора Коваля Р.Г., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, тимчасово не працюючого за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу №34/2020 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 07.09.2020 року, ОСОБА_1 , перебуваючи з листопада 2015 року на службі в Національній поліції України, з жовтня 2019 року по квітень 2020 року на посаді інспектора взводу №1 роти №3 батальйону №1 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, маючи спеціальне звання майор поліції та спеціальний жетон з індивідуальним номером, перед звільненням зі служби та припиненням діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, несвоєчасно та без поважних причини подав 20.05.2020 року декларацію за період не охоплений раніше поданими деклараціями, чим порушив вимоги передбачені ч.2 ст.45 ЗУ «Про запобігання корупції». ОСОБА_1 , будучи звільненим з роботи 15.04.2020 року, повинен був протягом 20 робочих днів після звільнення, тобто до 18.05.2020 року подати декларацію, за період не охоплений раніше поданими деклараціями, однак здійснив її подачу лише 20.05.2020 року, тобто з пропуском встановленого законом строку, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що дійсно був звільнений зі служби та знав про необхідність подання декларації у строк до 18.05.2020 року, однак не зміг вчасно її подати у зв`язку з тим, що електронний ключ, який він отримав в податкових органах був несправний та він не міг здійснити вхід до системи для подачі декларації. Він звертався до податкової, однак йому повідомили, що у зв`язку з карантином, прийом громадян не ведеться. Лише після того, як він отримав електронний ключ у АТ КБ «ПриватБанк», він зміг зайти до системи та подати декларацію. Просив суд прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Прокурор у судовому засіданні просив суд визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У судовому засіданні у якості свідка було допитано ОСОБА_2 , яка допомагала ОСОБА_1 здійснювати подачу декларації, яка підтвердила ту обставину, що наявний у ОСОБА_1 електронний ключ був пошкоджений чи несправний, та за допомогою нього неможливо було здійснити вхід до системи для подачі декларації.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін процесу, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до п.п. «з» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є поліцейські.

Враховуючи викладене ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до абзацу 1 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1 підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до роз`яснення НАЗК № 1 від 13.02.2020 року декларація суб`єкта декларування, який припиняє відповідну діяльність (декларація перед звільненням) декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону не пізніше двадцяти робочих днів з дня припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування або іншої діяльності, зазначеної у підпунктах «а» та «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону. Декларація «перед звільненням» охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким суб`єктом декларування.

17 березня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)».

Отже, зміни також були внесені до Закону України «Про запобігання корупції», згідно з якими у 2020 році продовжено до 1 червня термін подання щорічних декларацій .

Відповідно до п.2-1 Прикінцевих положень ЗУ «Про запобігання корупції», суб`єкти декларування, які у період до 1 червня 2020 року не мали можливості подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбачену абзацом першим частини другої статті 45 цього Закону, або повідомлення про суттєві зміни у майновому стані відповідно до статті 52 цього Закону у зв`язку із встановленням на території їх проживання карантинно-обмежувальних заходів, звільняються від відповідальності за несвоєчасне подання такої декларації чи повідомлення у зазначений період.

Так, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» від 11.03.2020 року, на всій території України встановлено карантин з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , будучи звільненим зі служби в органах Національної поліції України 15.04.2020 року подав декларацію перед звільненням 20.05.2020 року, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру декларацій, копією наказу №275 о/с від 15.04.2020 року про звільнення.

Відповідно ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

На підставі ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ч. 1 ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суть корупційного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1ст.172-6 КУпАП, полягає в порушенні вимог фінансового контролю, яке полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Конструктивною ознакою цього правопорушення є несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто, за наявності останніх, відповідальність за аналізованою частиною статті виключається.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення виражається в активній формі прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації.

Так, поза увагою особи, що складала протокол про адміністративне правопорушення лишилось те, що згідно із Законом України № 530-ІХ від 17.03.2020, розділ ХІІІ Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції», доповнено п.21, який передбачає, що декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до статті 45 цього Закону подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 1 червня.

Суб`єкти декларування, які у період до 1 червня 2020 року не мали можливості подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбачену абзацом першим частини другої статті 45 цього Закону, або повідомлення про суттєві зміни у майновому стані відповідно до статті 52 цього Закону у зв`язку із встановленням на території їх проживання карантинно-обмежувальних заходів, звільняються від відповідальності за несвоєчасне подання такої декларації чи повідомлення у зазначений період.

Таким чином, судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки враховуючи встановлення на території України з 12.03.2020 року карантино-обмежувальних заходів, беручи до уваги зміни, які були внесені до ЗУ «Про запобігання корупції» у зв`язку з карантином та спираючись на положення п.2-1 Прикінцевих положень ЗУ «Про запобігання корупції», факт подачі декларації перед звільненням ОСОБА_1 20.05.2020 року не має такої ознаки як несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин.

Зважаючи на встановлене вище, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 172-6,247, 283-285 КупАП, ЗУ « Про запобігання корупції», суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст. 32 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Повний текст постанови проголошено 16.10.2020 року о 15:00 години.

Суддя:І. В. Погорєлов