ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«03» квітня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі: головуючої - судді Фаріонової О.М.

за участю секретаря Грабовецької О.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 10 лютого 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Згідно постанови судді, 27 грудня 2019 року о 07 год. 30 хв., ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ 1103 «Slavuta», державний номер НОМЕР_1 , в м. Нова Одеса по вул. Миру, в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України. Результат аналізу в присутності свідків за допомогою газоаналізатору Драгер на місці склав 1,36% проміле.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що не згодний з оскаржуваною постановою у зв`язку з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи, а також у зв`язку з порушення норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта, матеріали справи не містять доказів того, що він керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції.

Вказує, що у протоколі не зазначено, що йому пропонували пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Також у протоколі не зазначено, що він відмовився від проходження огляду у закладі охорони здоров`я. Зазначає, що в матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, що свідчить про порушення процедури огляду та спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я.

Стверджує, що він був позбавлений можливості у встановленому законом порядку пройти відповідний огляд у медичному закладі. Однак, суд не звернув уваги на зазначені обставини та не врахував їх при винесенні оскаржуваної постанови.

Вказує, що матеріали справи не містять доказів відсторонення його від керування та передачі керування транспортним засобом іншій уповноваженій особі, що на думку апелянта, викликає сумнів у законності дій працівників поліції при оформленні матеріалів справи. Також додає, що посвідчення водія у нього не вилучали.

Вважає, що показання свідків не узгоджуються з протоколом про адміністративне правопорушення, що ставить під сумнів достовірність наданих до суду матеріалів. На думку апелянта, при наявності суперечливих показань свідків, суд не викликав і не допитав цих осіб в судовому засіданні, у зв`язку з чим їх письмові пояснення не можна вважати доказами по справі.

ОСОБА_1 до апеляційного суду не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить зворотне повідомлення про отримання повістки, а також телефонограма. Його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Висновки судді щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є правильними.

В обгрунтування висновків про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення вірно послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №346486 від 27.12.2019 р., відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Окрім того, згідно письмових пояснень ОСОБА_1 у цьому протоколі, останній підтвердив, що вживав спиртні напої, зазначивши власноручно, що він напередодні ввечері вжив 300 г горілки.

Також вина ОСОБА_1 підтверджена результатами тестування на алкоголь, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, а також показаннями свідків, які були присутні при його складанні.

Так, згідно з проведеним тестуванням, вміст етилового спирту у видихуваному повітрі ОСОБА_1 склав 1,36% проміле, що значно перевищує гранично допустиму норму (0,2% проміле).

Огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проводився з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях.

З результатів тестування на алкоголь вбачається, що дана квитанція містить всі необхідні складові: час та місце проведення тесту, дані про осіб учасників тестування, - інспектора та особу, що тестується, підписи останніх, результат тесту 1,36% проміле. Згідно даної квитанції, тест №621 був здійснений за допомогою Alcotest 6810, прилад № ARAM-3585, принтер № ARAM-5659.

На підставі зазначеного тестування, поліцейськими було складено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 в присутності двох свідків пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, результат якого був позитивний та погодився з результатами такого огляду, що засвідчив своїм підписом.

Викладені у протоколі обставини також підтверджуються даними, що містяться на відеозаписі, що вівся під час складання протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 . Згідно цього відеозапису зафіксовано факт проходження ОСОБА_1 відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу алкотестеру Драгер, а також його відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується письмовими поясненнями свідків, що долучені до матеріалів справи.

Як слідує з пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , вони були запрошені у якості свідків проведення огляду на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння. У їх присутності ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру Драгер показник якого, після проведення тесту показав 1,36% проміле.

Хоча свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не були допитані судом, про що зазначив апелянт, але письмові пояснення свідків, відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, є доказом у справі про адміністративне правопорушення.

З досліджених апеляційним судом матеріалів провадження слідує, що ОСОБА_1 добровільно погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів. З результатами тестування останній погодився, про що засвідчив своїм підписом в квитанції та у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Підстав вважати, що порядок проведення огляду на стан сп`яніння співробітниками поліції було порушено, немає.

Посилання апелянта на те, що поліцейськими не була заповнена форма направлення водія транспортного засобу на виявлення стану алкогольного сп`яніння до медичного закладу, є безпідставними, оскільки вказаний вище документ складається у разі висловлення незгоди водія з результатами проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів та висловлення бажання водія на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, чого ОСОБА_1 не зробив, оскільки відмовився їхати до медичного закладу.

Суд повно та об`єктивно дослідив докази, які надані до протоколу про адміністративне правопорушення, та надав їм належну оцінку. Ці докази в їх сукупності беззаперечно доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться працівником поліції у присутності двох свідків з використанням спеціальних технічних засобів. В разі незгоди водія на проведення огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Отже, суддя вірно дійшов висновку, що огляд ОСОБА_1 проведено з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП та положень Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», зі згоди водія із застосуванням технічного приладу Драгер, в присутності двох свідків та погодженням водія із результатами такого огляду.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З огляду на наведене, встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Стягнення ОСОБА_1 накладено судом в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Прийняте суддею рішення є законним та обґрунтованим, а тому немає підстав для скасування постанови судді, про що просить апелянт.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 10 лютого 2020 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Фаріонова