Справа № 503/1389/20
Провадження №3/503/713/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Кодимського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП,

встановив:

23 вересня 2020 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №187690, згідно змісту якого ОСОБА_1 в порушення вимог ч.2 ст. 150 СК України не належним чином виконує свої батьківські обов`язки по забезпеченню належних умов виховання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 08.09.2020 року близько 20.00 години в с. Лабушне Кодимського району Одеської області біля магазину ОСОБА_3 на клумбі пошкодив дворічні плодові дерева.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала та пояснила, що 08.09.2020 року її малолітній син, перебуваючи біля магазину ОСОБА_4 , розташованого в с. Лабушне Кодимського району Одеської області, разом з малолітньою ОСОБА_5 , в процесі спілкування несвідомо зламав лише частину однієї гілки одного дерева, всі інші дерева пошкодила саме малолітня ОСОБА_5 , а також повідомила, що працює за цивільно-правовою угодою швачкою та має мінливий дохід.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд встановив наступні обставини.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (стаття 9 КУпАП).

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Крім іншого, ці дані встановлюються поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд встановив наступні обставини.

Частина ч.1 ст. 184КУпАП передбачає, адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, п.1 ч.2 ст. 255 КУпАП визначає уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції).

Суд звертає увагу на ту обставину, що з пояснень доданих до протоколу вбачається, що малолітній ОСОБА_2 , перебуваючи біля магазину ОСОБА_3 разом із ОСОБА_5 , дійсно зламав лише одну гілку з дерева, після чого ОСОБА_5 почала ламати гілки на інших деревах, в результаті чого пошкодила 9 плодових дерев яблунь, зокрема про це свідчить як зміст пояснення малолітнього ОСОБА_2 від 11.09.2020 року (а.с.6) так і пояснення самої малолітньої ОСОБА_5 від 11.09.2020 року (а.с.7), в яких остання відзначила ту обставину, що сама зламала гілки дев`яти дерев у зв`язку з неприязним ставленням до їх власника, а в свою чергу ОСОБА_2 зламав лише одну гілку дерева.

Будь-які інші докази обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення щодо пошкодження малолітнім ОСОБА_2 дерев в матеріалах справи відсутні.

У відповідності до положень ч.1 ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи, суд не має права у будь-який спосіб конкретизувати пред`явлене посадовою особою адміністративне обвинувачення та його змінювати, оскільки це суперечить загальним засадам судочинства, які передбачені ст. 129 Конституції України.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що оцінюючи докази, суд повинен керуватися принципом доведення "поза розумним сумнівом", який сформульований в рішенні від 14.02.2008 року у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення даного принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282) у відповідності до якого, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою.

Отже, враховуючи встановлені фактичні обставини справи, зокрема відсутність будь-яких доказів пошкодження малолітнім ОСОБА_2 дерев, виникає розумний сумнів з приводу достовірності відомостей, внесених у протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП, складений відносно ОСОБА_1 .

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Враховуючи зазначене вище суд вважає, що в діянні ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, оскільки не встановлено, що вона будь-яким чином вона ухилялася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки вина ОСОБА_1 не доведена належними доказами, то провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 184, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП,

постановив:

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 184 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д.В. Вороненко