Справа № 461/3908/20 Головуючий у 1 інстанції: Фролова Л.Д.
Провадження № 33/811/799/20 Доповідач в 2-й інстанції: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Партики І.В.

за участі представника правопорушника ОСОБА_1 адвоката Мартинюка А.Д.

представника Галицької митниці ДМС України Дунаса М.О.

розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Мартинюка А.Д. на постанову Галицького районного суду м. Львова від 19 травня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ст.471 МК України,

ВСТАНОВИВ:

оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок, а також конфісковано вилучений згідно з протоколом про порушення митних правил № 4386/20900/19 від 17 листопада 2019 року товар, а саме: картина Карло Дольчі. Наступник 1 картина, ікона Різдва Христового 1 ікона. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп., а також на користь Галицької митниці Держмитслужби витрати за зберігання вилученого товару на складі митниці у розмірі 80 (вісімдесят) грн. 61 коп.

Відповідно до оскаржуваної постанови, 17.11.2019 року, близько 11 год. 30 хв., гр. України ОСОБА_1 , прямував з Німеччини до України рейсом FR3124 «Веце (Дюсельдорф)-Львів» з приватної поїздки, через митний пост «Львів-аеропорт» Львівської митниці ДФС, обравши формою проходження митного контролю смугу руху спрощеного митного контролю «Зелений коридор». В ході проведення візуального огляду багажу виникла підозра про наявність товарів, що підлягають митному оформленню, та/або переміщення яких через митний кордон обмежене. Пасажира було переведено до спеціально відведеного місця для проведення огляду товарів, де було виявлено картину та ікону, що засвідчується актом огляду товарів та транспортних засобів від 17.11.2019 року, а саме: Картина Карло Дольчі. Наступник 1 картина, Ікона Різдва Христового 1 ікона. Вартість виявленого товару разом з ПДВ 25%, відповідно до наданого громадянином інвойсу №96/233937 від 18.09.2019 року та №97/234615 від 16.11.2019, становить 29995 грн.

Дії ОСОБА_1 органом митниці кваліфіковані як порушення митних правил, відповідальність за вчинення яких передбачена ст. 471 МК України.

Не погоджуючись з даною постановою представник правопорушника адвокат Мартинюк А.Д. подав апеляційну скаргу, у якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Галицького районного суду м. Львова від 19.05.2020 року, як такий що пропущений із поважних причин. Оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ст. 471 МК України. Повернути ОСОБА_1 чи його представнику адвокату Мартинюку А.Д. картину Карло Дольчі Наступник 1 картина, ікона Різдва Христового 1 ікона, які були вилучені 17.11.2019 року в ОСОБА_1 на митному пості «Львів-аеропорт» Львівської митниці ДФС.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що строк на подачу апеляційної скарги пропущений з поважних причин, оскільки повідомлення про розгляд справи ОСОБА_1 не отримував, оскільки у вказаному повідомленні вказана неповна адреса місця проживання ОСОБА_1 , оскільки відсутній номер квартири. Повна ж адреса проживання ОСОБА_1 зазначена в його поясненні, яке є наявне в матеріалах справи, відтак ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Про оскаржувану постанову представник ОСОБА_1 як і сам ОСОБА_1 довідались тільки 2 червня 2020 року із Єдиного державного реєстру судових рішень.

По суті апеляційних вимог зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконна та необґрунтована. Зазначає, що у відповідності до постанови про закриття кримінального провадження від 16 березня 2020 року, органом досудового розслідування було встановлено факт проходження ОСОБА_1 зони митного руху «червоний коридор».

Речі, що переміщував через митний кордон України ОСОБА_1 не відносяться до заборонених та обмежених до переміщення через митний кордон України, їхнє переміщення у відповідності до п.5,10 ст. 374 МК України звільняється від оподаткування митними платежами та підлягає виключно до письмового декларування.

Таким чином, підстави для застосування до ОСОБА_1 додаткового стягнення у вигляді конфіскації вилучених речей, відсутні.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника правопорушника, який підтримав вимоги поданої апеляційної скарги, а також просив проводи розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , пояснення представника Галицької митниці, який висловився про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови слід поновити. Як пропущений з поважних причин, а у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 471 МК України відповідальність настає за порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що факт митного правопорушення підтверджується даними, що містяться у протоколі про порушення митних правил № 4386/20900/19 від 17 листопада 2019 року; контрольному талоні для проходження по «зеленому коридору»; акті проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу; службовій записці про вартість товару; описі вилучених товарів.

Дані докази є належними та допустимими, узгоджуються з іншими матеріалами справи та підтверджують обставини справи.

Таким чином, твердження апелянта щодо недотримання судом Закону, а також наявність в даному випадку упередженої й необґрунтованої позиції Галицького районного суду м. Львова не відповідають фактичним обставинам справи.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні митного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, а саме: порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Твердження апелянта про те, що його довіритель обрав спосіб переміщення через державний кордон «червоний коридор» не підтверджується зібраними у справі доказами та суперечить фактичним обставинам справи.

Також суд вірно наклав адміністративне стягнення на ОСОБА_1 в межах санкції ст. 471 МК України у вигляді штрафу та конфіскації товару, що був безпосереднім предметом правопорушення.

Враховуючи вище викладене, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за безпідставністю, а тому постанову суду першої інстанції, яка є законна та обґрунтована, слід залишити без змін. Підстав для закриття адміністративного провадження у справі апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

поновити строк на апеляційне оскарження постанови Галицького районного суду м. Львова від 19 травня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ст.471 МК України.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Мартинюка А.Д. залишити без задоволення, а постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 19 травня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ст. 471 МК України - без змін.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Партика