ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 362/4109/20
Провадження 3/362/1613/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.09.2020 року суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Лебідь-Гавенко Г.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Васильківського ВП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , працюючого торг. представником ІП «Кока-кола Беверіджиз Україна»,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 434505 від 04.08.2020 року, 04.08.2020 року, о 14 год. 30 хв. в с. Іванковичі по вул. З.Вітчизни, 2 ОСОБА_1 керуючи авто «Skoda Praktik», д.н.з. НОМЕР_1 повертаючи праворуч не впевнився, що це буду безпечним для себе та інших учасників дорожнього руху здійснив зіткнення з авто «Сузукі гранд вітара», н.з. НОМЕР_2 внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. п.10.1, 10.4 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 вину в скоєному не визнав та пояснив, що він разом із сім`єю 04.08.2020 року , близько 14 год. 30 хв. рухався по с. Іванковичі на службовому автомобілі «Skoda Praktik», д.н.з. НОМЕР_1 , повертаючи на стоянку за адресою с. Іванковичі, вул. З.Вітчизни, 2 отримав пошкодження автомобіля від іншого учасника руху ОСОБА_2 , яка рухалася заднім ходом на автомобілі «Сузукі гранд вітара», н.з. НОМЕР_2 , на підтвердження надає відео. Вважає винною у вказаному ДТП ОСОБА_2 .

Суддя заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали адміністративної справи, відеозапис, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення "поза розумним сумнівом", яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

При цьому слід виходити з вимог статті 62 Конституції України та передбаченого у ній принципу презумпції невинуватості, згідно якого обвинувачення особи не може ґрунтуватись на припущеннях.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Так, ст. 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306, правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Так, п. 10.4 ПДР України, перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом також враховується правова позиція, викладена в рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016), що суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчинення адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд також не має права самостійно вишукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суддя дослідивши усі наявні докази у справі, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 434505 від 04.08.2020 року, схему місця ДТП від 04.03.2020 року, пояснення ОСОБА_3 , пояснення ОСОБА_1 , а також наданий відеозапис із якого вбачається, що автомобіль «Сузукі гранд вітара», н.з. НОМЕР_2 не рухався та коли ОСОБА_1 майже закінчив маневр та заїхав на стоянку, водій автомобіля «Сузукі гранд вітара» не помітила його та почала здавати назад, в результаті чого сталося зіткнення (а.с.11), прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 не вбачається порушень п. 10.1, п. 10.4 ПДР України і відповідно в його діях не міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тому висновок працівників поліції щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, сприймається як фактичне визнання механічних ушкоджень вказаних транспортних засобів без співставлення усіх даних у їх сукупності, що не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду.

Підстави, які б давали можливість суду вважати, що вказані докази є сумнівними та неправдивими - відсутні, оскільки вони узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи.

На підставі проведеного всебічного, повного та об`єктивного дослідження справи та враховуючи положення Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях і всі сумніви щодо недоведеності вини особи тлумачаться на її користь, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, а провадження в справі закрити.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку з чим провадження по даній справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись статтями 124, 221, 247, 275-280, 283-287 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко