Іллічівський районний суд м.Маріуполя
Справа № 264/1561/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2020 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області Пустовойт Тетяна Валеріївна, розглянувши в м.Маріуполі матеріали, які надійшли з Кальміуського ВП Центрального ВП ГУНП у Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , працюючого у ТОВ «Метінвест», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає в АДРЕСА_2 , за ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

УСТАНОВИЛА:

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №732440 від 04.03.2020 року, 29 лютого 2020 року о 21 годині ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , висловлювався нецензурною лайкою відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , чим вчинив відносно останньої психологічне насильство.

ОСОБА_1 надав до суду письмові пояснення, згідно яких свою провину не визнав, зазначив, що дійсно 29.02.2020 року приходив до міста мешкання ОСОБА_2 , яка є його колишньою дружиною, проте поспілкуватися з нею йому не вдалося, оскільки з будинку ніхто до нього не вийшов. Тільки згодом дружина телефонувала та між ними сталася розмова, проте під час неї він на адресу колишньої дружини грубою нецензурною лайкою не висловлювався.

Потерпіла ОСОБА_2 надала до суду письмові пояснення, згідно яких підтвердила, що її колишній чоловік ОСОБА_1 29.02.2020 року приходив до її місця мешкання, згодом у них сталася розмова, проте дійсно нецензурною лайкою на її адресу він не висловлювався. До органів поліції звернулась з заявою лише тому, що бажала застерегти колишнього чоловіка від пізніх візитів.

Суддя, дослідивши письмові матеріали справи, прийшла до висновку про необхідність закриття провадження у справі внаслідок відсутності події правопорушення з наступних підстав.

ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Так, відповідальність за ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачена за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

На підтвердження викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин до матеріалів справи додана заява ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки останній, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у нічний час приходить за адресою її мешкання, вибиває двері, стукає у вікна, висловлюється на її адресу нецензурною лайкою. Письмові пояснення аналогічного змісту надані ОСОБА_2 працівникові поліції 29.02.2020 року.

Згідно довідки про результати перевірки за зверненням ОСОБА_3 , в ході проведення перевірки відносно ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол за ч.1 ст.173-2 КУпАП, а також з останнім проведено профілактичну бесіду щодо недопущення протиправної поведінки відносно заявниці.

Письмовими поясненнями ОСОБА_1 , викладених невідомою особою та прийнятою працівником поліції, зазначено, що останній підтвердив вчинення ним відносно колишньої дружини психологічного насильства. При цьому вказані пояснення містять дописки, які конкретизують дії ОСОБА_1 відносно колишньої дружини, а саме висловлювався нецензурною лайкою.

Разом з тим, ОСОБА_2 наданими письмовими поясненнями в суді спростувала вищенаведене та підтвердила відсутність факту висловлювання колишнім чоловіком нецензурною лайкою на її адресу.

Інших доказів вчинення ОСОБА_1 психологічного насильства чи наявності вказаної події суду не надано.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява №7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до положень ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини ,що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстава для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За статтею 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного вище, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суддя приходить до висновку про недоведеність події адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 29.02.2020 року за ч.1 ст.173-2 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.280, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП України закрити через відсутність події адміністративного правопорушення.

На постанову протягом десяти днів з моменту її винесення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Іллічівський районний суд м.Маріуполя Донецької області.

Суддя: Т.В. Пустовойт