Справа № 592/4347/20
Провадження № 3/592/810/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2020 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Князєв Віктор Борисович, розглянувши матеріали, які надійшли від Сумського ВП ГУ НП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Суми, ФОП, що проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 44-3 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

02.04.2020 о 16 год. 40 хв. в АДРЕСА_2 .Суми по вул. Засумська, АДРЕСА_3 , ФОП ОСОБА_1 не припинила роботу закладу та здійснювала продаж квітів в кіоску, чим порушила вимоги п.п.3 п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2020 №211.

В суді правопорушник ОСОБА_1 свою вину не визнала, просила справу закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП. Крім того зазначила, що вона є ФОП та орендує приміщення для продажу квітів за адресою: АДРЕСА_3 . В період карантину продаж квітів в кіоску не здійснюється, оскільки це заборонено чинним законодавством України. 02.04.2020 приблизно о 07 год. 30 хв вона приїхала до кіоску, потім приїхала продавець гр. ОСОБА_2 , яку вона попрохала охороняти приміщення кіоску до 17 год. 02.04.2020. Всім своїм працівникам вона заборонила продаж квітів.

З письмових пояснень ОСОБА_3 вбачається, що він 02.04.2020 о 16 год. 15 хв. підійшов до кіоску з продажу живих квітів за адресою: АДРЕСА_3 , з метою придбати квітку для цивільної дружини. Біля кіоску стояла жінка, як йому стало відомо це продавець квітів. Дана жінка йому запропонувала зайти до кіоску щоб вибрати квіти. Зайшовши разом з нею до кіоску він вибрав червону троянду за яку заплатив 30 грн. Крім того зазначив, що продавець знаходиться на вулиці, коли підходить покупець то вона відчиняє двері і разом з покупцем заходить до нього.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, суддя встановив наступне.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно положень статей 245, 251, 252, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясовувати питання: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,- суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п. 50-55 Рішення від 06.09.2005) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Крім того, у справі «Paul and Audrey Edwards v. the United Kingdom» (№ 46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя»,- визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, - провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає до закриття у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З письмових пояснень продавця ФОП « ОСОБА_1 » ОСОБА_2 вбачається, що 02.04.2020 вона з 12 год. по 17 год. перебувала на робочому місці в кіоску «Квіти» по вул.Засумська, 1 в м.Суми. Продаж квітів не здійснювала, оскільки ФОП ОСОБА_1 заборонили їхній продаж, вона лише охороняла майно, яке знаходиться в кіоску.

Виходячи із вищезазначеного, ґрунтуючись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суддя прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП, в зв`язку з чим вважаю за можливе до цих правовідносин застосувати статтю 247 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 245, 252, 268, 280, 283-285, 287-289, 291, п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, ст. 62 Конституції України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 44-3 КпАП України закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, звільнивши останнього від адміністративної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Суддя В.Б. Князєв