Справа №1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2020 року м.Львів

Галицького районного суду м. Львова Радченко В.Є., з участю представника митниці Лубоцького Б.І., представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Завади Т.Р., розглянувши матеріали, які надійшли з Галицької митниці Держмитслужби про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил:

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює водієм «MP-SPED SP.ZO.O.SP.K.» ul.Boznicza 15/6, 61-751 Poznan NIP REGION НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , закордонний паспорт НОМЕР_2 , виданий 02.03.2012, орган що видав: Wojewoda Slaski/1/, Numer Pesel: НОМЕР_3

за ч.1 ст.483 Митного кодексу України,

в с т а н о в и в :

Згідно з протоколом про порушення митних правил №1049/20900/20 від 28 травня 2020 року, вказано, що 25.05.2020 близько 15 год. 40 хв. у зону митного контролю пункту пропуску «Краківець-Корчова» митного поста «Краковець» Галицької митниці Держмитслужби смугою руху «червоний коридор» в напрямку «в`їзд в Україну» в`їхав транспортний засіб марки «DAF», номер шасі НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 з напівпричепом марки «KOEGEL», номер шасі НОМЕР_6 , реєстраційний номер НОМЕР_7 під керуванням водія ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ).

До митного контролю на напівпричіп марки «KOEGEL», номер шасі НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , який переміщувався на митну територію України в режимі «імпорт» за митною декларацією типу ІМ40ЕЕ №UA305160/2020/015530 від 22.04.2020, водієм ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) подано товаросупровідні документи, а саме:

-міжнародна товарно-транспортна накладна без номеру від 22.04.2020 року;

-рахунок-фактура інвойс № 200422.3-VER/OLR від 22.04.2020 року;

-доручення №D від 22.04.2020 року;

-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_8 від 24.10.2014року;

Згідно зазначених документів, на митну територію України за допомогою транспортного засобу марки «DAF», номер шасі НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 на адресу ПП «Олюр Глобал» (43001, Україна, Волинська область, м. Луцьк, вул.. Володимирська, буд., 76А) переміщується товар «Напівпричіп - тентовий, тривісний, призначений для перевезення вантажів по дорогах загального користування, що був у використанні, марки - KOEGEL, модель - S24-1, рік 2014, номер шасі НОМЕР_6 - 1шт.».

Крім цього, водієм ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) подано як підставу для переміщення через митний кордон України в режимі «тимчасового ввезення» товаросупровідні документи на транспортний засіб марки «DAF», номер шасі НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , а саме:

-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_9 від 16.03.2015 року;

-дозвіл на в`їзд (ввезення) та рух територією України вантажного транспортного засобу у міжнародному автомобільному сполученні АЕ №288714 від 22.05.2020 року;

Під час здійснення митного контролю, здійснено огляду транспортного засобу (акт про проведення митного огляду №UA209030/2020/28329 від 26.05.2020). Під час огляду у кабіні транспортного засобу виявлено рахунок - фактуру «FAKTURA/INVOICE» від 17.04.2020 №FV012/04/20. Відповідно до виявленого рахунку-фактури компанією «MP-SPED SP.ZO.O. SP.K.» 61751 POZNAN, ul. Boznicza 15/6 NIP:) здійснено продаж громадянину ОСОБА_4 (SZEREMETY 20 78-200 KOLOMYJA UKRAINE) транспортного засобу марки «DAF», номер шасі НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , вартістю 10000,00 EUR (євро), що згідно курсу Національного банку України відповідає сумі 293157 грн. 00 коп.

Відповідно до інформації наявної у відкритій мережі «Інтернет» (сайт www.historiapoiazdu.gov.pl), встановлено що з 22.04.2020 транспортний засіб марки «DAF», номер шасі НОМЕР_4 рахується проданим в Республіці Польща.

Опитаний громадянин ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) пояснив, що при вивезенні з території Євросоюзу транспортного засобу марки «DAF», номер шасі НОМЕР_4 ,. реєстраційний номер НОМЕР_5 з напівпричепом марки «KOEGEL», номер шасі НОМЕР_6 , реєстраційний номер НОМЕР_7 , ним було надано митним органам Республіки Польща документи на здійснення експорту обидвох транспортних засобів. На українській території, на прохання власника транспортного засобу марки «DAF», номер шасі НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , ним було надано документи до митного контролю щодо ввезення в режимі «імпорт» лише напівпричепа, а сам транспортний засіб марки «DAF», номер шасі НОМЕР_4 заявлено у режимі «тимчасового ввезення».

У судовому засіданні представник особи, що притягується до адміністративної відповідальності адвокат Завада Т.Р., заперечили факт вчинення порушення митних правил та надав пояснення аналогічно викладенні в письмових поясненнях.

Представник Львівської митниці ДФС України зазначив, що у діях ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) наявний склад адміністративного правопорушення порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 483 МК України та просив визнати його винним.

Заслухавши думку представника митниці та думку захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку та обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст.62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 р., Першого протоколу та протоколів 2,4,7 та 11 до Конвенції».

Положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

У відповідності із ст.9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до пункту 37 частини 1 статті 4 МК України, перевізник - особа, яка здійснює перевезення товарів через митний кордон України та/або між митними органами на території України або є відповідальною за такі перевезення.

Частиною 2 ст. 460 МК України перевізники несуть відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення цих товарів документів, що містять неправдиві відомості (стаття 483 цього Кодексу), виключно у разі якщо ці відомості стосуються кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, а перевізниками не вжито заходів до перевірки правдивості зазначених відомостей або у разі неможливості такої перевірки не внесено відповідного запису до міжнародної автомобільної накладної (CMR).

Відповідно до диспозиція ч.1 ст. 483 Митного кодексу України передбачає відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, що тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

З Довіреності №D від 22.04.2020 року вбачається, що компанія VERMICELRESOURCESLP видала цю довіреність і уповноважила ОСОБА_1 ( ОСОБА_5 ) здійснити транспортування товару «Напівпричіп тентовий, тривісний, призначений для перевезення вантажів по дорогах загального користування, що був у використанні, марки KOEGEL, модуль S24-1, рік -2014, номер шасі - НОМЕР_6 » в випадку необхідності, здійснювати митне оформлення даного твору згідно законодавства ЄС, доставити товар в митний орган для оформлення на ПП «ОлюрГлобал» у відповідності до умов Контракту на умовах поставки DAPМУКАЧЕВО.

Як вбачається із наявного в матеріалах справи Інвойсу № 200422.3-VER/OLRвід 22.04.2020 року покупцем транспортного засобу виступало приватне підприємство «ОлюрГлобал».

Більше того, як вбачається із виявленого рахунку-фактури (а.с. 9) компанією «MP-SPEDSP. ZO.O. SP. K.» (61751 POZNAN, ul. Boznicza 15/6 NIP: ) здійснено продаж громадянину MALYNOVSKYIVITALII(SZEREMETY 20 78-200 KOLONYJAUKRAINE) транспортного засобу марки «DAF», номер шасі НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_10 вартістю 10000, 00 Євро

Вищевикладене свідчить про те, що ОСОБА_3 ( ОСОБА_5 ), в даному випадку, є виключно перевізником товару, оскільки такий був придбаний приватним підприємством «ОлюрГлобал» у компанії VERMICEL RESOURCES LP, яка в свою чергу на підставі довіреності уповноважила ОСОБА_3 ( ОСОБА_5 )доставити такий товар. Більше того, покупцем транспортного засобу марки «DAF», номер шасі НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_10 є ОСОБА_6 ( АДРЕСА_2 ), а ОСОБА_3 ( ОСОБА_5 ) здійснював виключно перевезення такого.

Аналізуючи зміст Протоколу, суддя вважає, що ОСОБА_3 ( ОСОБА_5 ) в силу вимог ч. 2 ст. 460 МК України не може бути суб`єктом даного порушення митних правил, оскільки дії останнього кваліфіковані як «дії спрямовані на переміщення товару (транспортний засіб марки «DAF», номер шасі НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_10 ) через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом надання одним товарам вигляду інших, а саме під виглядом транспортного засобу комерційного призначення, ним переміщувався транспортний засіб, як товар, який підлягає митному оформленню в режимі «імпорт» та сплаті відповідний митних платежів», однак такий може нести відповідальність виключно за кількість вантажних місць, їх маркування та номерів. Для притягнення до відповідальності, згідно з статтею 483 МК України необхідне доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості, вини у формі прямого умислу.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться в п.6 постанови від 3 червня 2005 року №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил`порушення митних правил не можливе, якщо в діях особи відсутній умисел на вчинення таких дій. Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.483 МК України пов`язаного із переміщенням товарів через митний кордон України з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості з метою приховування їх від митного контролю характеризується умислом. Тобто, в даному випадку конкретною метою, як обов`язковою ознакою складу правопорушення, є намір особи неправомірно перемістити автомобіль через митний кордон України на підставі документів, що містять неправдиві відомості стосовно ціни з метою зменшити розмір податків і зборів. Мета - це уявлення особи про суспільно небезпечний наслідок своїх протиправних дій та про ту шкоду, що, як усвідомлює винний, настане для охоронюваних законом відносин і яка, проте, є для нього бажаною. Мета дає змогу визначити заради чого, до якого результату спрямована суспільно небезпечна діяльність особи.

Відтак, вбачається, що ОСОБА_3 ( ОСОБА_5 ) не мав умислу на переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, оскільки до митного оформлення ним було подано документи, які були надані Продавцем товару, сумнівів в достовірності яких він не мав і об`єктивно не міг знати про невідповідність таких документів вимогам законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у процесі створення, відправлення, передавання, одержання, зберігання, оброблення, використання та знищення електронних документів.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Відповідно до даного Закону дані вимоги поширюються на відносини, що виникли в даній справі про порушення митних правил, оскільки безпосередньо пов`язані зі створенням, відправлення, передавання, використання електронних документів.

Згідно статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".

Відповідно до статті 1 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг`обов`язковий реквізит електронного документа - обов`язкові дані в електронному документі, без яких він не може бути підставою для його обліку і не матиме юридичної сили.

Відповідно до вищевказаного, юридичну силу мають виключно ті електронні документи, які містять обов`язкові реквізити електронного документа у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".

Як вбачається із запиту Галицької митниці Держмитслужби а.с. 49-50 на такому відсутні обов`язкові реквізити електронного документа, зокрема електронний підпис, або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". Крім цього, відповідно до відповіді компанії Палати фіскальної адміністрації Польщі № 0201-IGM.541.656.2020.JC (вх. Галицької митниці Держмитслужби № 22869/11 від 01.09.2020 року) та наданих таким листом документів, зокрема: копії митної декларації № 20PL394010E0255258від 20.04.2020 року, оскільки на таких відсутні обов`язкові реквізити електронного документа, а тому такі не мають жодної юридичної сили.

Докази підробки, незаконності отримання товаросупровідних документів, поданих до митного контролю в Україні відсутні, адже вказані документи недійсними у встановленому законом порядку не визнавались. Відтак, працівниками Галицької митниці Держмитслужби при оформленні матеріалів про порушення митних правил не були дотримані вимоги закону про всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, оскільки наявні в матеріалах справи документи не мають жодної юридичної сили, так як не відповідають вимогам Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а працівниками митниці не була проведена належна перевіркавідповідних інвойсів, а також не було допитано отримувачів (власників) такого товару, незважаючи на те, що ОСОБА_3 є виключно водієм (перевізником).

Галицькою митницею також не враховано, що відповідно до ст. 71 МК України, декларант має право обрати митний режим, у який він бажає помістити товари, з дотриманням умов такого режиму та у порядку, що визначені цим Кодексом. Поміщення товарів у митний режим здійснюється шляхом їх декларування та виконання митних формальностей, передбачених цим Кодексом. Митний режим, у який поміщено товари, може бути змінено на інший, обраний декларантом відповідно до частини першої цієї статті, за умови дотримання заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, встановлених відповідно до закону для товарів, що поміщуються у такий інший митний режим.

Відповідно до положень МК України декларант вправі самостійно обирати відповідний митний режим. При цьому, факт нібито продажу транспортного засобу на території Польщі не свідчить про обов`язок в конкретному випадку поміщувати такий транспортний засіб у митний режим «імпорт», а не у «тимчасове ввезення». Зазначене є правом, а не обов`язком особи.

Крім цього, згідно з декларацією компанії «MP-SPEDSP. ZO.O. SP. K.» (61751 POZNAN, ul. Boznicza 15/6 NIP: ) від 23.06.2020 року, автомобіль DAF з номером НОМЕР_10 та номером VIN НОМЕР_4 належить компанії МП СПЕД СП. ЗО. О. СП. К у Познані і така є єдиним власником цього автомобіля. Транспортний засіб не обтяжений банківською заставою та кредитом. Транспортний засіб виконував послуги в Україні і не продавався. Цей документ можна пред`являти у компетентних установах та різних органах влади та судах України.

Відтак, компанією продавцем спростовано факт продажу транспортного засобу, що є предметом справи про порушення митних правил, а також надано пояснення в тому, чому такий був поміщений у митний режим «тимчасове ввезення», що повністю виключає у діях особи наявність складу інкримінованого йому порушення митних правил.

Надані Галицькою митницею Держмитслужби документи на підтвердження факту продажу транспортного засобу не можна вважати належними та допустимими, оскільки на таких відсутні обов`язкові реквізити електронного документа, зокрема електронний підпис, або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".

Отже, слід дійти висновку, що в даному випадку відсутні суб`єкт та суб`єктивна сторона порушення митних правил, а наявні в матеріалах справи докази винуватості особи не можуть бути покладені в основу її обвинувачення, оскільки не відповідають вимогам Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

В рекомендації №R(91)1 Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до статті 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 466 МК України, адміністративні стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 527 МК України, у справі про порушення митних правил орган доходів і зборів або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов про закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Таким чином, дії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) не містять складу порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Зважаючи на те, що провадження у даній справі підлягає закриттю за відсутністю в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності складу адміністративного правопорушення, тому товар, який був тимчасово вилучений згідно з протоколом про порушення митних правил № 1049/20900/20 від 28 травня 2020 року підлягає поверненню особі в якої такий товар вилучили.

Керуючись ст.ст. 191, 487, 527, 528, МК України, ст.ст.245, 247, 248, 249, 251, 283-285 КУпАП України, суд -

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) за ч.1 ст. 483 МК України закрити, у зв`язку із відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Вилучений товар відповідно до протоколу про порушення митних правил № 1049/20900/20 від 28 травня 2020 року повернути ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ).

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.Є.Радченко