Справа № 567/950/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2020 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Назарук В.А.

при секретарі Гічиновській Я.В.

за участю

особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Шаповала М.С.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Острозького ВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, посвідчення водія НОМЕР_1 від 31.08.2001, ІПН НОМЕР_2

за ч.1, 2 ст.130, ч.7 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення

встановив:

26.08.2020 близько 10:00 год. в м.Острог по вул.Кривоноса, ОСОБА_1 , керував автомобілем "ВАЗ 210934", реєстраційний номер НОМЕР_3 та від проходження огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

06.09.2020 року близько 13:02 год. в м.Острог по вул.Східна, ОСОБА_1 , керував автомобілем "ВАЗ 210934", реєстраційний номер НОМЕР_3 та від проходження огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаних правопорушень не визнав. Пояснив, що 26.08.2020 близько 10:00 год., та 06.09.2020 близько 13:00 год. він дійсно керував автомобілем "ВАЗ 210934", реєстраційний номер НОМЕР_3 в м.Острог та був зупинений працівниками поліції, які висловили припущення, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння та запропонували пройти огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі в м.Рівне. Вважає, що був зупинений працівниками поліції безпідставно. Зазначив, що 26.08.2020 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки в стані наркотичного сп`яніння не перебував та не мав часу для того, щоб пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, який йому працівники поліції пропонували пройти не в медичному закладі в м.Острог, а в м.Рівне. При цьому пояснив, що мав відвезти на роботу свою хресну.

Вказує, що 06.09.2020 він не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та був доставлений в медичний заклад в м.Рівне для проходження такого огляду, однак не зміг здати аналіз сечі в необхідній кількості в зв`язку з відсутністю фізіологічної потреби. Зазначив, що пропонував здати інші біологічні зразки для аналізу (крові, слини, та ін.) однак такі зразки в нього не відбиралися. Також заперечив, що керував автомобілем, який має технічні несправності, оскільки зовнішні світлові прилади в його автомобілі були справними.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, надавши оцінку всім доказам в їх сукупності та взаємозв`язку, доходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень передбачених ч.1, 2 ст.130 КУпАП та притягнення його до адміністративної відповідальності з огляду на наступне.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що 26.08.2020 вона була пасажиром в автомобілі, яким керував ОСОБА_1 . Вказує, що їх автомобіль зупинили працівники поліції, які висловили припущення, що ОСОБА_1 керує автомобілем в стані наркотичного сп`яніння та запропонували пройти огляд для визначення стану сп`яніння в медичному закладі в м.Острог на що ОСОБА_1 спершу погодився. Однак в подальшому йому запропонували пройти такий огляд в медичному закладі в м.Рівне, на що він відмовився оскільки мав відвезти її на роботу.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ч.2 ст.130 КУпАП, відповідальність особи настає у разі повторного протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року №1452/735.

Згідно з ч.2, 3, 4 ст.266 КУпАП, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров"я. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Огляд у закладі охорони здоров"я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу I цієї Інструкції (наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість), поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Отже, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

В судовому засіданні встановлено, що стосовно водія ОСОБА_1 зазначені вимоги закону поліцейськими було виконано.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень доведена протоколами про адміністративне правопорушення від 26.08.2020 року серії ДПР18 №09303, від 06.09.2020 серії ДПР18 №438337 в яких зазначені ознаки наркотичного сп`яніння наявні в ОСОБА_1 (неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці) та зафіксовано факт його відмови від проходження огляду для визначення стану сп`яніння, а також іншими доказами.

З матеріалів справи вбачається, що 26.08.2020 щодо ОСОБА_1 було видано направлення на огляд водія з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції виданого щодо ОСОБА_1 , встановлено що 26.08.2020 він відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі в присутності свідків.

Водночас, з відеозапису з нагрудної відеокамери (відеореєстраторів) працівників поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , вбачається, що 26.08.2020 ОСОБА_1 від проходження огляду для визначення наркотичного сп`яніння в медичному закладі відмовився.

Згідно рапорта поліцейського СРПП №3 Острозького ВП ГУНП в Рівненській області, пояснень свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_1 26.08.2020 відмовився від проходження медичного огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння.

Також, ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердив, що 26.08.2020 відмовився від проходження огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння.

Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції виданого щодо ОСОБА_1 , встановлено що 06.09.2020 він відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі в присутності свідків.

Згідно рапорта поліцейського СРПП №2 Острозького ВП ГУНП в Рівненській області, пояснень свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 вбачається, що 06.09.2020 ОСОБА_1 у присутності свідків вимовився від проходження медичного огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння. Вчиняв дії з метою ухилення від проходження такого огляду та відмовлявся здавати біологічне середовище.

Водночас, з відеозапису з нагрудної відеокамери (відеореєстраторів) працівників поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , вбачається, що 06.09.2020 ОСОБА_1 від проходження огляду для визначення наркотичного сп`яніння в медичному закладі відмовився.

Під час розгляду справи судом з"ясовано обставини вчиненого правопорушення на підставі зібраних доказів в їх сукупності, що узгоджуються між собою і не мають протиріч.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку. Підстав вважати їх недопустимими суд не вбачає.

Отже, факт скоєння вказаних правопорушень за обставин, викладених в протоколах про адміністративні правопорушення, підтверджується зібраними доказами, які повністю узгоджуються між собою.

Водночас, пояснення ОСОБА_1 про те, що він відмовився пройти огляд для визначення стану сп`яніння, оскільки не мав фізіологічної потреби, суд вважає способом захисту та такими, що спрямовані на ухилення від проходження огляду для визначення стану сп`яніння та уникнення відповідальності.

При цьому в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 більше двох годин проходив медичне обстеження в частині здачі біологічного середовища з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, що він підтвердив в судовому засіданні, а тому суд приходить до висновку, що протягом цього часу він мав об`єктивну можливість здати біологічне середовище.

Аналізуючи прийнятність даних доводів ОСОБА_1 , суд виходить з загально-правового принципу розумності строків. Даний принцип передбачає, що певна дія повинна бути зроблена протягом розумного строку. Разом з тим, положеннями ст.266 КУпАП законодавчо передбачено процедуру щодо доставлення до закладу охорони здоров`я водія, щодо якого в поліцейських є підстави вважати, що він перебуває в стані сп"яніння протягом двох годин. Дана процедура регламентована в положеннях КУпАП з мотивів проведення достовірного дослідження без спотворення відповідних результатів подальшого дослідження внаслідок спливу часу. За таких підстав, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 було належним чином забезпечено проходження огляду для визначення стану сп`яніння та дії працівника медичного закладу охорони здоров"я відповідали положенням закону та були проведені з урахуванням медичної специфіки обстеження осіб на стан сп`яніння.

Оскільки ОСОБА_1 впродовж двох годин свідомо не здав біологічне середовище (сечу), посилаючись на відсутність фізіологічної потреби, суд вважає, що висновок про те, що він умисно відмовився від проходження медичного обстеження є правильним.

При цьому суд враховує, що ОСОБА_1 в законному порядку було надано можливість реалізації його обов"язків, встановлених Правилами дорожнього руху, однак останній їх не використав.

З зазначених доказів вбачається, що ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, яким передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, однак ОСОБА_1 таких дій не вчинив.

Водночас, п.7 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини при проведенні такого огляду обов`язкове. Таким чином, проведення лабораторних досліджень під час процедури виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є обов`язковим етапом такого огляду, а отже відмова від здачі біологічного середовища водієм транспортного засобу є відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, аналізуючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 26.08.2020 та повторно протягом року 06.09.2020 відмовився від проходження огляду в медичному закладі для визначення стану наркотичного сп`яніння, а відтак в його діях вбачаються ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.130 КУпАП.

Окрім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №438336 від 06.09.2020, ОСОБА_1 ставиться в провину, що він 06.09.2020 близько 13:02 год. в м.Острог по вул.Східна, ОСОБА_1 , керував автомобілем "ВАЗ 210934", реєстраційний номер НОМЕР_3 , що має несправність зовнішніх свіітлових приладів з якими відповідно до встановлених правил його експлуатація забороняється.

При цьому дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.7 ст.121 КУпАП.

При вирішенні питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.7 ст.121 КУпАП, суд виходить з наступного.

Частиною 7 ст.121 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною шостою цієї статті - керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Згідно із п.3 Розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015року №1395, повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП).

В матеріалах справи відсутні належні докази (копія постанови про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.6 ст.121 КупАП, якою має бути постанова поліції з огляду на положення ст.122 КУпАП) на підтвердження правильності кваліфікації правопорушення за ч.7 ст.121 КУпАП в частині повторності правопорушення.

Разом з тим ч.4 ст.121 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті, - зокрема, за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Отже, фабула адміністративного правопорушення викладена в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не відповідає кваліфікації його дій, що позбавляє суд можливості встановити, що саме вчинив ОСОБА_1 , оскільки згідно фабули протоколу він керував автомобілем з технічними несправностями, при цьому його дії інспектором поліції кваліфіковано за ч.7 ст.121 КУпАП.

Згідно зі ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Таким чином згідно положень ст.256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення повинен містити всю необхідну інформацію щодо неправомірних дій чи бездіяльності особи, що забезпечить правильну кваліфікацію та притягнення особи до відповідальності за належною статтею КУпАП.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Відповідно до ст.278 КУпАП, орган який розглядає справу про адміністративне правопорушення, вирішує також питання, чи правильно складено протокол про адміністративне правопорушення, та не вправі вийти за межі протоколу.

Суд не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст.ст.213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

При цьому суд наголошує, що не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Частиною 3 ст.62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Згідно п.2 ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно положень КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів по справі та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі викладеного, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення не відображено всіх істотних обставин справи, які мають відображати всі елементи складу правопорушення, а викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини суперечать кваліфікації дій особи, що вчинила правопорушення, суд дійшов до висновку, що в діях ОСОБА_7 відсутній подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.7 ст.121 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення, а тому справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.7 ст.121 КУпАП підлягає закриттю.

Застосовуючи вид адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч.1, 2 ст.130 КУпАП, судом враховуються вимоги ч.2 ст.36 КУпАП, згідно якої визначено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Одночасно, застосовуючи вид адміністративного стягнення, враховується характер вчинених правопорушень, особа порушника, ступінь його вини, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

При накладенні адміністративного стягнення судом взято до уваги те, що ОСОБА_1 за віком та станом здоров`я є працездатною особою, раніше притягувався до адміністративної відповідальності. Суд вважає, що для перевиховання ОСОБА_1 та запобігання вчиненню ним нових правопорушень, а також враховуючи вимоги ст.36 КУпАП, необхідним є накладення стягнення в межах санкції ч.2 ст.130 КУпАП, також суд враховує, що альтернативи відповідному стягненню, за вчинення даного правопорушення закон не передбачає.

Одночасно, застосовуючи такий вид адміністративного стягнення, судом враховується характер вчинених ОСОБА_1 правопорушень, те, що його дії характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпеку, становлять небезпеку дорожньому руху та несуть загрозу для його учасників.

Відповідно до ч.5 ст.283 КУпАП постанова судді про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Таким чином, відповідно до ст.40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 24, 221, 276, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

визнати ОСОБА_1 таким, що вчинив правопорушення, передбачені ч.1, 2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

У разі несплати штрафу в 15-ти денний термін, штраф підлягає примусовому стягненню з ОСОБА_1 в порядку ст.308 КУпАП у подвійному розмірі, а саме в сумі 40800 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.7 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складено 23.10.2020.

Суддя Острозького районного судуНазарук В.А.