3/758/5787/20 Категорія 156
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2020 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Отвіновський П. Л., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в місті Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 19 серпня 2020 року о 01 годині 29 хвилин по проспекту Правди, 94 у м. Києві керував автомобілем марки «MITSUBISHI», державний номерний знак НОМЕР_1 , повторно протягом року з ознаками алкогольного сп`яніння (результат тесту склав 0, 52 ‰), чим порушив вимоги пп. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху.

До суду ОСОБА_1 не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки невідомі. Враховуючи скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП, а також практику Європейського суду з прав людини, приходжу до висновку про можливість проведення розгляду справи у його відсутність.

Зокрема, в рішенні від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України» зазначено, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, доведена повністю та підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 147386 (а.с.2); письмовими поясненнями свідків, в присутності яких ОСОБА_1 проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» (а.с. 4), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 6).

Аналізом зібраних по справі доказів у їх сукупності, встановлено, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке полягало в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги положення ст. 33 КУпАП, що при накладенні стягнення враховується особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне обрати ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки саме такі види адміністративних стягнень, передбачені санкцією ч. 2 ст. 130 КУпАП, зможуть виховати правопорушника та запобігти вчиненню ним нових правопорушень.

Обставин, що обтяжують або пом`якшують адміністративну відповідальність, відповідно до ст.ст. 34-35 КУпАП, про розгляді справи не встановлено.

Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення стягується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, та сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Таким чином з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі, встановленому на день вчинення адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», ст. ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, 291, 294, 307, 308 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративні стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 гривень 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником, протягом десяти днів з дня її винесення.

Скарга подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Штраф має бути сплачений добровільно не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а в разі оскарження постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Згідно ст. 308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу, та витрати на облік правопорушення.

В разі оскарження постанови, відповідно до ст. 291 КУпАП, перебіг строку давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови, відповідно до ст. 301 КУпАП, перебіг вказаного строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Строк пред`явлення постанови до виконання становить три місяці з моменту набрання нею законної сили.

Суддя П. Л. Отвіновський