ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/4370/20Головуючий у 1-й інстанції Марціцка І.Б.
Провадження № 33/817/298/20 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2020 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в місті Тернополі матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця с.Вербівці Теребовлянського району Тернопільської області, на постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 25 травня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста (600) неоподаткових мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1(один) рік.

З постанови судді слідує, що 28.02.2020 року о 21 год. 20 хв. в м.Тернопіль по вул.Замкова водій ОСОБА_1 керував транспорним засобом ЗАЗ ЛАНОС, н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спянінння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушенння мови, порушення координації рухів. В порушення вимог п.2.5 ПДР України від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки автомобіля за допомогою приладу Драгер Алкодест 6810 та їхати в медичний заклад водій відмовився в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі захисник Данилишин І.І. просить скасувати вказану постанову, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Мотивує вимоги тим, що свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не могли чути вимог працівників поліції щодо проходження ним огляду на стан алкогольного спяніння оскільки знаходились на значній віддалі від місця огляду, однак суд не перевірив його тверджень оскільки у задоволенні поданого ним клопотання про їх безпосередній допит у судовому засіданні відмовив. Також вказує на порушення судом вимог ст.256 КУпАП щодо змісту постанови та п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного спянінння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду затвердженого постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 року, якими визначено, що у разі відмови водія транпортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду, та п.6 розділу 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженого наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 року, згідно з яким у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухиленння від огляду. Однак, дій ОСОБА_4 щодо ухилення від огляду в закладі охорони здоровя у протоколі не зазначено.

Також вказує на те, що в оскаржуваній постанові відомості про серійний номер технічного засобу за допомогою якого здійснено відеозапис не зазанчено, а тому просить такий доказ не брати до уваги посилючись на практику Верховного Суду, зокрема, постанову КАС ВС від 15.11.2018 року у справі № 524/5536/17, провадження №К/9901/1403/17, у якій зроблено правовий висновок про те, що відеозапис, поданий поліцією на підтвердження факту порушення водієм правил дорожнього руху України, не може вважатись належним доказом у звязку з тим, що оскаржувана постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Крім того, зазначає що всупереч вимогам вищезгаданої Інструкції та ст.266 КУпАП у протоколі не вказано у який саме заклад охорони здоровя направлявся ОСОБА_1 для проведення огляду водія стан алкогольного спяніння, хоча у вищезгаданих нормативних актах містяться прямі вказівки на те, що огляд водія повинен проводитись в найближчому закладі охорони здоровя, який внесено до Переліку закладів, затвердженого управлінням охорони здоровя місцевих державних адміністрацій.

Просить поновити строк на апеляційне оскраження постанови суду у звязку з тим що через карантинні заходи запроваджені в Україні призупинив дію свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю, а тому не зміг надати ОСОБА_5 , з яким у нього був укладений договір, правову допомогу.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних міркувань.

Строк на оскарження постанови слід поновити з мотивів, викладених апелянтом.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з"ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

В оскаржуваній постанові визнано доведеним факт відмови ОСОБА_1 , який 28.02.2020 року о 21 год.20 хв. в м.Тернопіль по вул.Замкова керував транспорним засобом ЗАЗ ЛАНОС, н.з. НОМЕР_1 , від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Доказами, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до такого висновку слугували дані, зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДП № 312023 від 28.02.2020 року, письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відеозаписі з нагрудних камер відеоспостереження працівників патрульної поліції, постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 28.02.2020 року, зафіксованого не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, суд не в повній мірі дотримався даних вимог закону, зокрема, поза його увагою залишилось те, що поліцейські при проведенні огляду водія на стан алкогольного спяніння порушили встановлений законом порядок його проведення.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає, крім іншого, відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.5 ПДР України водій на вимогу поліцейського повинен пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до пункту 27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті судам слід ураховувати що відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Стан спяніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан спяніння в заклади охорони здоровя та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду то відповідні його дії та ознаки спяніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

В разі наявних підстав для проведення огляду на стан спяніння в закладі охорони здоровя, встановлених ч.3 ст.266 КУпАП, відповідно до п.6 Порядку направлення та огляду № 1103 водій траснпортного засобу, що відмовився від провдення огляду на місці зупинки траснпортного засобу абов исловив незгоду з йогорезультатами, направляється поліцейським для провдення огляду до відповідного закладу охорони здоровя.

Згідно п.п.2-4 р.1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 року № 1452/735 огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів щодо яких у поліцейського підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного спяніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Згідно п.6 Інструкції огляд водія на стан алкогольного спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоровя.

Порядок дій в таких ситуаціях врегульований розділом 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матреіалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України від 7 листопада 2015 року № 1395, та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1108(зі змінами)

В силу положень п.4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду затвердженого постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 року огляд водія на стан алкогольного спяніння проводиться на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків. Водій, що відмовився від проведення такого огляду направляється поліцейським для проведення відповідного огляду до відповідного закладу охорони здоровя. У відповідності до п.6 розділу 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 року поліцейський видає особі, яка підлягає огляду, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, в якому зазначає підстави такого огляду, якими, в свою чергу, є одна чи кілька ознак спяніння, визначених у п.3 вищевказаної Інструкції (запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці)). Форма такого направлення встановлена п.8 розділу 11 Інструкції наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Лише наявність вказаного направлення в матеріалах справи є відповідним доказом дотримання встановленої процедури огляду водія на стан спяніння.

ОСОБА_6 зміст направлення на огляд водія траснпортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, необхідно звернути увагу на обовязковість зазанчення/наявності в направленні:

- найменування закладу охорони здоровя куди направляється водій;

- час та дата видачі/заповнення направлення;

-прізвище, імя та по батькові водія, який направляється на огляд, з зазначенням дати народження та місця проживання/перебування;

-документа що посвідчує особу, серія та № документа/(за наявності), коли і ким виданий;

-виявлених ознак спяніння

-назви та серійного номеру спеціального технічного засобу, дозволеного до застосування МОЗ та Держспоживінспекцією України;

-результатів огляду з зазначенням кількісного показника;

-посади , найменування підрозділу

За відсутності відповідного направлення, передбаченого ст.266 КУпАП та п.8 розділу 11 Інструкції, вимога пройти огляд на стан спяніння у відповідному закладі охорони здоровя, не є законодавчо обгрунтованою, висунута не на підставах та з грубим порушення порядку процедури, встановленої чинним законодавством.

Отже, оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоровя є обовязковим, оскільки огляд водія у закладі охорони здоровя проводиться не поліцейськими, а лікарем, а тому водій не може відмовитись від огляду, який йому не запропонований у встановленому порядку. Якщо після оформлення направлення водій відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охоорони здоровя, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння водія і дії водія щодо ухилення від огляду( пункт 8 Порядку № 1108, пункт 6 розділу 9 Інструкції оформлення матеріалів № 1395)

Однак, у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного спяніння, що свідчить про те, що поліцейський у встанволеному законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоровя для проходження огляду на стан алкогольного спяніння, що є підставою для прийняття рішення про відсутність у діях водія складу адміністративного праворушненя та закриття провадження у справі.

Окрім того, слід врахувати що статтею 266 КУпАП встановлено пряму заборону на проведення такого огляду в інших закладах охорони здоровя, окрім затверджених управліннями охорони здоровя місцевих державних адміністрацій та недійсність процедури огляду особи на стан алкогольного спяніння, проведеної з порушенням вимог цієї статті. Оскільки в матеріалах справи не міститься доказів того що поліцейські повідомляли ОСОБА_5 у якому закладі охорони здоровя він буде проходити огляд на стан алкогольного спяніння, а також з огляду на відсутність вказаної інформації у протоколі про вчинення адміністративного правопорушенння та постанові суду, та не зазначення у них дій водія щодо ухилення від огляду на стан алкогольного спяніння у закладі охорони здоровя всупереч встановленому вищенаведеними нормативними актами порядку постанову місцевого суду підлягає до скасування.

Також слід зазначити що відповідно до п.6 ст.13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Так, відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Така постанова повинна містити найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити, крім іншого, відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року в рамках справи №524/5536/17, адміністративне провадження №К/9901/1403/17 зроблено правовий висновок, що відеозапис, поданий поліцією на підтвердження факту порушення водієм правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Як убачається з матеріалів справи, в постанові суду , якою ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто адміністративної відповідальності не зазначено відомості про технічний засіб, з усіма необхідними реквізитами, яким такий запис проводився, не дивлячиь на те що в протоколі про вчинення ним адмінправопорушенння такі дані зафіксовані.

Тому, не відображення в постанові імперативних вимог передбачених ст.283 КУпАП також є підставою для її скасування.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 25 травня 2020 року щодо ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу захисника Данилишина І.І. задовольнити частково.

Постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 25 травня 2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати, прийняти нову, якою провадження у адмінсправі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку відсутністю в його діях складу складу адмінправопорушення .

Постанова Тернопільського апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя