КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/3794/2020 Головуючий суддя у 1-й інстанції: Хрипун С.В.
Категорія ст. 124 КУпАП. Суддя в апеляційній інстанції: Сітайло О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М. за участю ОСОБА_1 - особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 лютого 2020 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 лютого 2020 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладеного на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Судом першої інстанції встановлено, що 14 грудня 2019 року о 16 год. 50 хв. по вул. Житомирська в с. Михайлівська Рубежівка ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснюючи буксирування своїм автомобілем трактора, при виїзді з двору будинку не надав переваги в русі автомобілю «Равон» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по вул. Житомирська, в результаті чого відбулося зіткнення транспортного засобу «Равон» д.н.з. НОМЕР_2 з тросом, внаслідок чого транспортний засіб «Равон» отримав механічні пошкодження, тобто порушив п. 10.2 ПДР України.

Не погоджуючись із постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 лютого 2020 року, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, визнати ОСОБА_1 - винним другого учасника ДТП у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,-.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про незаконність та неправомірність постанови та складеного протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР187 №224812 від 14.12.2019 року. На думку апелянта, судом не взято до уваги численні порушення, допущені патрульними поліцейськими при складанні протоколу, зокрема оформлення протоколу про адміністративне правопорушення лише щодо нього та без врахування наявності вини іншого водія, дії якого полягали в недотриманні п.п.12.2, 12.3 та 12.4 Правил дорожнього руху України та слугували першопричиною зіткнення транспортних засобів.

Крім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 лютого 2020 року, мотивуючи тим, що копію оскаржуваної постанови отримав 26 червня 2020 року, що уможливило складання та подання апеляційної скарги на вказане рішення.

З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 лютого 2020 року як такий, що пропущений з поважних причин, оскільки у матеріалах справи відсутні дані, що спростовували би наведені апелянтом підстави.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 ,який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; пояснення ОСОБА_1 , який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 10.2 Правил дорожнього руху України виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №224812 від 14.12.2019 року, ОСОБА_2 14 грудня 2019 року о 16 год. 50 хв. по вул. Житомирська в с. Михайлівська Рубежівка, керуючи автомобілем «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснюючи буксирування при виїзді з двору будинку, не надав переваги в русі автомобілю «Равон» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по вул. Житомирська, в результаті чого відбулося зіткнення з транспортним засобом «Равон» д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 10.2 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що виїжджаючи із двору по вул. Житомирська буксирував трактор за допомогою тросу, побачив автомобіль, який рухається в його сторону, зупинився, автомобіль «Равон» виїхав на смугу зустрічного руху, перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки і вчинив зіткнення із буксировочним тросом.

У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що рухався по вул. Житомирська, раптово перед ним виїхав автомобіль «Фольксваген»; уникаючи зіткнення, він виїхав на зустрічну смугу руху де і зіткнувся із буксировочним тросом, який з урахуванням пори доби та відсутністю будь-яких позначень, не було видно.

Вислухавши пояснення учасників ДТП, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що пояснення ОСОБА_1 є послідовними, логічними та об`єктивно підтверджуються дослідженими доказами, зокрема фотознімками з місця ДТП, даними схеми ДТП (місце зіткнення, розташування автомобілів після ДТП); зафіксовані пошкодження автомобілів у результаті зіткнення: «Фольксваген» (зігнутий фаркоп), «Равон» (капот, права передня фара, праве переднє крило, передній бампер, решітка радіатора, ліва передня фара), з урахуванням їх локалізації, механізму утворення, - свідчать про наявність в діях водія ОСОБА_2 порушень п. 10.2 ПДР України, що знайшло своє підтвердження під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Згідно ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінивши докази як кожен окремо, так і у їх сукупності, вважаю, що висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, встановлених судом, законний і належним чином вмотивований, а доводи апеляційної скарги - необґрунтовані.

Переконливих доводів, які спростовували би висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 лютого 2020 року з наведених в апеляційній скарзі мотивів за наслідками апеляційного перегляду рішення судом не встановлено.

Доводи апелянта щодо необхідності до притягнення судом ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не узгоджується із вимогами Закону, оскільки суд перевіряє наявність, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, порушень ПДР України у діях ОСОБА_2 , тобто у межах протоколу серії ДПР18 №224812 від 14.12.2019 року, а складання протоколу щодо іншого учасника ДТП не входить до повноважень суду; функція збирання доказів та пред`явлення обвинувачення не властива суду. Згідно положень ст. 250 КУпАП складати протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП мають право уповноважені особи органів внутрішніх справ (Національної поліції).

Відповідно до змісту ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; скасувати постанову та закрити провадження у справі; скасувати постанову та прийняти нову постанову; змінити постанову.

Враховуючи викладене, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 лютого 2020 року як законну та обґрунтовану - без зміни.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП України, суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання ОСОБА_2 задовольнити, поновитиОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 лютого 2020 року.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 лютого 2020 року щодо ОСОБА_2 залишити без зміни, апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.М. Сітайло