Справа № 508/777/20

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.10.2020 суддя Миколаївського районного суду Одеської області Банташ Д.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення,які надійшли від Миколаївського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія та номер паспорту НОМЕР_1 виданий Миколаївським РВ УМВС України в Одеській області, 23 травня 2002 року, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого,

в порушенні ст. 44-3 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 26 серпня 2020 року серії ГП № 195077, ОСОБА_1 26.08.2020 року біля 17:11 годині знаходився на вулиці Шкільна в с.Антонюки, а саме перебував на вулиці без документів що засвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, чим порушив вимоги п.п. 2, п.10 постанови КМ України від 22.07.2020 року №641 та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав, просив до нього застосувати попередження.

Суддя, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Приписи статті 44-3 КУпАП передбачають адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма носить бланкетний характер, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Згідно з ст. 29 цього Закону України карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 641 постановлено: установити з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 1 серпня до 31 серпня 2020 р.

Зокрема підпункт 2 пункту 10 перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в Україні .

Об`єктивно вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, доводиться: протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП №195077 від 26.08.2020 року (а.с.1); письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (а.с.4,5), а також відеофіксацією адміністративного правопорушення.

Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому такі є належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.

На підставі наведеного, приходжу висновку, що в діях ОСОБА_3 вбачається склад правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно із ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Враховуючи обставини справи та вищевикладене, беручи до уваги особу правопорушника, відсутність будь-яких наслідків від вчиненого, обставини вчинення порушення, вважаю, що вчинене правопорушення слід визнати малозначним та на підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності, обмежившись щодо нього усним зауваженням.

Відповідно до ст.401 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Оскільки усне зауваження не є видом адміністративного стягнення відповідно до ст.24 КУпАП, тому стосовно ОСОБА_3 судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 22, 44-3, 283, 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, та звільнити його від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, обмежитись усним зауваженням.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Д.С. Банташ