Справа № 132/3009/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2020 року м. Калинівка

Суддя Калинівського районного суду Вінницької області Ставнійчук С.В.,
за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
військового прокурора Запорожчука А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калинівка справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, заступника начальника навчального центру, начальник транспортно-технічної частини ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ), яка дислокується в м. Чернігів, РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,
встановила:
21 вересня 2020 року до Калинівського районного суду Вінницької області з Управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України на розгляд надійшов адміністративний матеріал № №132/3009/20 відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною1 статті 172-6 КУпАП.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією №350 від 10 вересня 2020 року ОСОБА_1 , будучи відповідно до підпункту «г» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія вказаного Закону, тобто особою, яка відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язана подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, таким чином відповідно до примітки до статті 172-6 КУпАП також суб`єктом відповідальності за порушення вимог фінансового контролю, абзацу другого частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», а саме: після припинення у 2018 році діяльності пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування на посаді заступника начальника навчального центру начальника транспортно-технічної частини 8 навчального центру Державної спеціалізованої служби транспорту (військова частина НОМЕР_1 ), 09 липня 2019 року о 10 год 32 хв несвоєчасно, без поважних причин подав, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію особи, що припинила діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування у формі декларації «після звільнення», чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 172-6 КУпАП.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст. 172-6 КУпАП - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
У судовому засіданні ОСОБА_1 обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення не заперечував, вину визнав. Пояснив, що несвоєчасно подав декларацію у зв`язку із заклопотаністю, пов`язаною із звільненням з військової служби та переїздом з міста Чернігова в м. Калинівку. Про неподання декларації « після звільнення» за 2018 рік у встановлений законом строк дізнався з листа НАЗК, після чого 09 липня 2019 року подав відповідну декларацію після звільнення.
Прокурор Запорожчук А.С. просив у зв`язку з тим, що дане правопорушення не завдало значної шкоди суспільним інтересам, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку з малозначністю правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності прокурора, суддя дійшла таких висновків.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Відповідно до витягу з наказу Голови адміністрації Державної спеціальної служби транспорту (по особовому складу) №19 від 07 квітня 2016 року підполковника ОСОБА_1 призначено заступником начальника навчального центру начальником транспортно-технічної частини 8 навчального центру Державної спеціальної служби транспорту, ВОС - 1700232 (а.с. 20).
Згідно з витягом із наказу Голови адміністрації Державної спеціальної служби транспорту (по особовому складу) №71 від 27 грудня 2018 року полковника ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас Збройних Сил України за підпунктом «б» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (за станом здоров`я) (а.с. 22).
Відповідно до п.п. «г» п.1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі-Закон №1700-VII) суб`єктами на яких поширюється дія цього Закону є військові посадові особи Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших утворених відповідно до законів військових формувань.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну спеціальну службу транспорту» державна спеціальна служба транспорту є спеціалізованим військовим формуванням, що входить до системи Міністерства оборони України, призначеним для забезпечення стійкого функціонування транспорту в мирний час та в особливий період.
За змістом ч. 13 ст. 5 Закону України «Про державну спеціальну службу транспорту» військові посадові особи Державної спеціальної служби транспорту, крім військових посадових осіб з числа військовослужбовців військової служби за контрактом осіб рядового складу, військової служби за контрактом осіб сержантського і старшинського складу, військовослужбовців молодшого офіцерського складу військової служби за контрактом осіб офіцерського складу, зобов`язані подавати щороку, до 1 квітня, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в порядку та на умовах, встановлених Законом України «Про запобігання корупції».
Згідно з абзацом 14 ч. 1 ст. 1 Закону суб`єкти декларування - особи, зазначені у п. 1, п.п. «а» і п.п. «в» п. 2, п. 4 і п. 5 ч. 1 ст. 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.
За змістом абзацом 2 частини 2 статті 45 Закону №1700-VII особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.
Згідно з ч.1 ст. 45 Закону №1700-VII особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною першою статті 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Згідно з приміткою до вказаної статті суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Отже, ОСОБА_1 припинивши діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування на посаді заступника начальника навчального центру начальника транспортно-технічної частини 8 навчального центру Державної спеціальної служби транспорту, будучи суб`єктом на якого поширюється дія Закону «Про запобігання корупції», в строк до 00 год 00 хв 1 квітня 2019 року зобов`язаний був подати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування декларацію за 2018 рік за формою, що визначається Національним агентством.
Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що правопорушення, пов`язане з корупцією - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони й обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону.
Суб`єктивна сторона корупційного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.
Відповідно до ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, яке полягає у несвоєчасному поданні декларації є відсутність на те поважних причин.
Згідно із ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.
З матеріалів справи, в тому числі протоколу про адміністративне правопорушення №350 від 10 вересня 2020 встановлено, що ОСОБА_1 ставиться у вину несвоєчасне, без поважних причин лише 09 липня 2019 року подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік «після звільнення».
Станом на зазначену дату (09 липня 2019 року) діяла норма ст. 38 КУпАП, яка передбачала, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
Законом України від 19.09.2019 № 114-IX «Про внесення змін до Закону України «Про публічні закупівлі» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення публічних закупівель» статтю 38 КпАП України викладено у редакції, згідно з якою якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій-п`ятій цієї статті (частина 2 ст. 38).
Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
Закон України № 114-IX набрав чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та введений в дію через шість місяців з дня його опублікування, крім розділу VI, який введений в дію через 12 місяців з дня його опублікування, а відтак відповідна редакція статті 38 введена в дію з 19 квітня 2020 року (через шість місяців з дня його опублікування в газеті Голос України, № 200 від 19.10.2019).
Отже, з часу вчинення правопорушення, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією (09 липня 2019 року) і до 19 квітня 2020 року адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією могло бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення, а з 19 квітня 2020 року строк накладення адміністративного стягнення збільшено до шести місяців з дня його виявлення.
При цьому особливістю правопорушень, пов`язаних з корупцією, є те, що початок перебігу строку для накладення адміністративного стягнення розпочинається з дня його виявлення незалежно від того, чи є зазначене порушення триваючим.
Відтак принципове значення для правильного вирішення даної справи має визначення точної дати (дня) виявлення зазначеного правопорушення, оскільки саме від цього часу відраховується відповідний строк.
Згідно із ч.2 ст. 13 Закону України «Про запобігання корупції» (в редакції станом на 09 липня 2019 року) уповноважені особи Національного агентства мали право відповідно до розподілу обов`язків складати протоколи про адміністративні правопорушення у справах, що належать до компетенції Національного агентства.
Аналогічні положення були закріплені у статті 255 КУпАП, а саме уповноважені особи Національного агентства з питань запобігання корупції були наділені правом складання протоколів про адміністративні правопорушення, передбачених статтями 172-4 - 172-9, 172-9-2, 188-46, 212-15, 212-21.
Статтею 49 Закону №1700-VII встановлено порядок перевірки Національним агентством дотримання строків своєчасності подання суб`єктами декларування декларацій. Так зазначеною статтею передбачено, що державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов`язані перевіряти факт подання суб`єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності, відповідних громадських рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.
Національне агентство перевіряє факт подання відповідно до цього Закону декларацій особами, зазначеними у пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону. Якщо за результатами контролю встановлено, що суб`єкт декларування не подав декларацію, Національне агентство письмово повідомляє такого суб`єкта про факт неподання декларації, і суб`єкт декларування повинен протягом десяти днів з дня отримання такого повідомлення подати декларацію в порядку, визначеному частиною першою статті 45 цього Закону.
Одночасно Національне агентство письмово повідомляє про факт неподання декларації спеціально уповноваженим суб`єктам у сфері протидії корупції, а також керівнику державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, вищому органу управління відповідного громадського об`єднання, іншого непідприємницького товариства про факт неподання декларації відповідним суб`єктом декларування.
Як вбачається з матеріалів справи, Уповноваженою особою з питань запобігання та виявлення корупції 8 навчального центру Державної спеціальної служби транспорту (військова частина НОМЕР_1 ) керівником уповноваженого підрозділу ОСОБА_2 12 квітня 2019 року за № 589 було направлено повідомлення до Національного агентства з питань запобігання корупції про факт неподання декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, а саме декларації після звільнення за минулий 2018 рік ОСОБА_1 (а.с. 14).
Таке повідомлення було зареєстровано в НАЗК за вх. № 07/45641/19 21 травня 2019 року.
Механізм проведення Національним агентством з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування встановлений у Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженому рішенням Національного
агентства з питань запобігання корупції 10.02.2017 № 56 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України13 лютого 2017 р.за № 201/30069 ( в редакції чинній станом на 09 липня 2019 року).
Так, в розділі ІІ Порядку встановлено, що відповідно до Закону Національне агентство проводить щодо декларацій такі види контролю: 1) щодо своєчасності подання; 2) щодо правильності та повноти заповнення; 3) логічний та арифметичний контроль.
Національне агентство здійснює контроль щодо своєчасності подання декларацій на підставі:
1) повідомлень, що надходять від державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, а також юридичних осіб публічного права, які у встановленому Національним агентством порядку відповідно до статті 49 Закону перевіряють факт подання декларацій суб`єктами декларування, які в них працюють (працювали);
2) інформації, що надходить до Національного агентства від осіб, які надають допомогу щодо запобігання і протидії корупції (викривачів), стосовно можливого факту неподання або несвоєчасного подання декларації суб`єктом декларування;
3) інформації, що оприлюднюється у засобах масової інформації, у мережі Інтернет та вказує на можливий факт неподання або несвоєчасного подання декларації суб`єктом декларування;
4) самостійного виявлення Національним агентством факту неподання або несвоєчасного подання декларації суб`єктом декларування відповідно до даних Реєстру;
5) інформації, що надходить до Національного агентства від правоохоронних органів;
6) інформації, що надходить до Національного агентства від громадських об`єднань, їх членів або уповноважених представників.
У разі отримання інформації (повідомлень), передбаченої (их) у підпунктах 1, 2 пункту 2 цього розділу, Національне агентство перевіряє факт неподання або несвоєчасного подання декларації суб`єктом декларування шляхом пошуку даних у Реєстрі.
У випадку встановлення факту неподання декларації суб`єктом декларування відповідно до вимог Закону Національне агентство письмово повідомляє про це суб`єкта декларування, керівника державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, вищому органу управління відповідного громадського об`єднання, іншого непідприємницького товариства, в якому працює (здійснює діяльність) суб`єкт декларування, та спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції у визначеному Національним агентством порядку.
Якщо за результатами контролю встановлено, що суб`єкт декларування несвоєчасно подав декларацію, Національне агентство направляє такому суб`єкту лист з проханням надати пояснення щодо причин несвоєчасного подання декларації. За наявності ознак адміністративного правопорушення уповноважена особа Національного агентства складає протокол про адміністративне правопорушення у встановленому законодавством порядку, який за рішенням Національного агентства направляється до суду.
Тобто, з часу реєстрації в НАЗК відомостей від уповноваженої особи з питань запобігання корупції про факт неподання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, а саме декларації після звільнення за минулий 2018 рік 21 травня 2019 року, органу уповноваженому на складання протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією стало відомо про конкретну особу, яка вчинила можливе правопорушення та конкретні обставини його вчинення.
Саме з цього часу (21 травня 2019 року) уповноваженими особами Національного агентства повинні були бути вчинені дії, спрямовані на встановлення факту неподання чи несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації, причин несвоєчасного подання та за результатами проведеного контролю щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення пов`язаного з корупцією.
Проте в матеріалах справи відсутні відомості про дотримання уповноваженими особами Національного агентства вищевказаних вимог.
Законом України від 02.10.2019 №140-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення ефективності інституційного механізму запобігання корупції», який набрав чинності 18.10.2019, було внесено зміни до ст. 255 КУпАП, згідно з якою уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції) наділені правом складати протоколи про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, передбачені статтями 172-4 172-9 КУпАП (за винятком правопорушень, вчинених службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище).
Цим же Законом №140-ІХ було доповнено статтею 13-1 Закон України «Про запобігання корупції» частиною першою якої передбачено, зокрема, утворення (визначення) в апаратах та територіальних органах міністерств уповноважених підрозділів (уповноважених осіб) з питань запобігання та виявлення корупції.
В системі МВС України таким уповноваженим підрозділом є ДСР Національної поліції України та його структурні підрозділи на місцях.
За змістом ч. 6 ст. 53 Закону «Про запобігання корупції» (в редакції Закону №198-ІХ від 17.10.2019, який набрав чинності з 01.01.2020) посадові і службові особи державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, посадові особи органів місцевого самоврядування, юридичних осіб публічного права, їх структурних підрозділів у разі виявлення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення чи одержання повідомлення про вчинення такого правопорушення працівниками відповідних державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб публічного права, їх структурних підрозділів, юридичних осіб, зазначених у частині другій статті 62 цього Закону, зобов`язані у межах своїх повноважень ужити заходів щодо припинення такого правопорушення та негайно, протягом 24 годин, письмово повідомити про його вчинення спеціально уповноважений суб`єкт у сфері протидії корупції.
Як видно з матеріалів справи, матеріали щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП, перебували у провадженні Управління стратегічних розслідувань в Чернігівській області Департаменту стратегічних розслідувань НПУ ще у квітні 2020 року.
Так, зокрема, Управлінням стратегічних розслідувань в Чернігівській області Департаменту стратегічних розслідувань НПУ 22 квітня 2020 року було направлено запит до військової частини НОМЕР_1 на отримання витягів з наказів про призначення (присвоєння військового звання, звільнення ) ОСОБА_1 (а.с. 16).
А 09 липня 2020 року матеріали щодо несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий (2018 ) рік ОСОБА_1 для організації розгляду та прийняття рішення відповідно до вимог законодавства, оскільки в діях останнього вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП, були направлені УСР в Чернігівській області до УСР у Вінницькій області, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 проживає на території Калинівського району.
Такі матеріали надійшли до УСР у Вінницькій області 22 липня 2020 року (а.с. 13).
За наслідками розгляду вищевказаних матеріалів, оперуповноваженим 1-го сектору (протидії корупції) УСР у Вінницькій області ДСР НПУ майором поліції Ткачуком С. щодо ОСОБА_1 було складено протокол за №350 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією за частиною 1 ст. 172-6 КУпАП від 10 вересня 2020 року (а.с.1-11).
При цьому, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що датою виявлення правопорушення є день складання протоколу, тобто 10 вересня 2020 року, оскільки він складається після встановлення достатніх доказів, що підтверджують вчинення особою правопорушення, тобто наявність в діянні особи всіх ознак адміністративного правопорушення.
Суд виходить із того, що момент виявлення порушення не можна ототожнювати з часом складення протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки останній є засобом не виявлення, а фіксації правопорушення. Факт виявлення порушення це окрема подія, яка завжди передує складанню протоколу про вчинення порушення.
В законодавстві чітко не визначено, що є моментом виявлення правопорушення, тоді як судова практика послідовно пов`язує цей момент з днем виявлення правопорушення саме органом, який уповноважений на складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, як початкового етапу процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності. Днем виявлення правопорушення слід вважати день, коли до уповноваженого органу надійшли будь-які відомості про можливе вчинення адміністративного правопорушення (постанова Верховного Суду від 28.02.2019 в справі №149/2498/17).
Як встановлено судом, повідомлення уповноваженої особи про наявність в діях ОСОБА_1 порушень антикорупційного законодавства, надійшла до НАЗК ще 21 травня 2019 року і містить пряму вказівку на можливе вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, дані як про суть порушення, так і про особу, яка їх вчинила.
Також відповідні матеріали щодо несвоєчасного подання декларації ОСОБА_1 перебували на розгляді УСР в Чернігівській області ще у квітні 2020 року.
Передача матеріалів між підрозділами Національної поліції України не може бути підставою для повторного початку перебігу строків, визначених ст. 38 КУпАП, з моменту отримання матеріалів цим органом.
Строк накладення адміністративного стягнення у справах про адміністративні правопорушення це певний період часу, протягом якого дія чи подія мають юридичне значення. Цей строк не поновлюється і не продовжується і є гарантією того, що будь-які дії щодо притягнення особи до відповідальності після його закінчення мають бути припинені.
Під час розгляду справи суд враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними.
З урахуванням наведеного, строк накладення адміністративного стягнення з дня виявлення адміністративного правопорушення сплив ще у липні 2020 року.
Адміністративні матеріали надійшли до Калинівського районного суду Вінницької області лише 21 вересня 2020 року, тобто після закінчення строку накладення адміністративного стягнення.
Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38цього Кодексу.
Отже, зазначеними положеннями КУпАП передбачено, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії, що унеможливлює здійснення будь-яких заходів, спрямованих на встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, притягнення особи до адміністративної відповідальності та відповідно, встановлення або не встановлення вини.
Логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.
Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року, справа №308/8763/15-а.
Враховуючи наведене, керуючись 38, 247, 294 КпАП, України, суддя, -

постановила:

Провадження у справі №132/3009/20 (адміністративний матеріал №350 від 10 вересня 2020 року) відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КпАП України у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Калинівський районний суд Вінницької області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.В. Ставнійчук