Справа № 755/9203/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" вересня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Козачук О.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 154 , ст. 185 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Як вбачається з даних, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення від 10.06.2020 року, ОСОБА_1 , 10 червня 2020 року о 01 годині 10 хвилин, в м. Києві по вул. Запорожця, 20 вигулював собаку потенційно небезпечної породи Алабай, без намордника, своїми діями ОСОБА_1 порушив п.8г, п.8є, Правил утримання у м. Києві тварин, затверджене розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 23.02.1998 року № 379, чим порушив ч.2 ст. 154 КУпАП.

Як убачається з даних, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення від 10.06.2020 року, ОСОБА_1 , 09 червня 2020 року о 23 годині 31 хвилин в Київській області Броварському районі, а/д МД 179 км «Київ-Чернігів» не виконав вимогу закону, а саме: дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявних на те законних підстав п. 2.1В Правил дорожнього руху України, та ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію», чим порушив ст. 185 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 з обставинами, викладеними в протоколах про адміністративні правопорушення, не погодився та пояснив, що 10 червня 2020 року, керуючи транспортним засобом по а/д Київ-Чернігів, був змушений здійснити аварійну зупинку у зв`язку з технічними несправностями автомобіля, у зв`язку з тим, що в машині вийшла з ладу система розпізнавання ключа, при цьому він виконав вимоги п. 9.9 а Правил дорожнього руху України. Через деякий час, під`їхали працівники поліції, яким він повідомив, що зупинився в зоні виконання дорожніх робіт за 20 метрів. Після чого, працівники поліції, не висловлюючи жодних обгрунтувань, відразу почали вимагати вийти з автомобіля, так, як в машині можуть бути заборонені речі, на таку вимогу працівника поліції він спитав, які для цього причини, на що працівник поліції відповів: «Ви себе підозріло поводите», після чого працівники поліції повідомили, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння та запропонували пройти медичний огляд, на що він дав згоду. В медичному закладі КМНКЛ «Соціотерапія», в присутності працівників поліції, лікар провів огляд та надав висновок, що ознак сп`яніння не виявлено, після чого працівники поліції склали відносно нього адміністративний протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 122, ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 154, ст.185 КУпАП. Зокрема, в його автомобілі знаходилася дитина, в якої стався астматичний напад, після чого була викликана медична допомога.

Крім того, зазначив, що не вигулював собаку вночі біля медичного закладу, а був направлений на огляд працівниками поліції для виявлення ознак сп`яніння, під час проходження медичного огляду, дружина тримала собаку на повідку на вулиці.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали адміністративної справи, а саме: протоколи про адміністративні правопорушення, відеодиск з нагрудної камери працівника поліції, переглянувши відео з флеш носія, висновок Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотепапія», щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.06.2020 року, відповідно з якого вбачається, що в ОСОБА_1 , ознак сп`яніння не виявлено, письмові пояснення, копію постанови Дніпровського районного суду м. Києві від 14.04.2020 року, відповідно до якої провадження про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП було закрито у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративних правопорушень, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно зі ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Відповідно у ході судового розгляду суддя дослідивши матеріали справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у тому числі з урахуванням пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо часу, місця, способу настання обставин вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення та безпосередньо її ролі в їх настанні, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

З урахуванням того, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, у даному випадку, як вбачається з матеріалів справи, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП обґрунтовується УПП самим протоколом про адміністративне правопорушення та рапортами, однак в контексті наведеного слід вказати на таке.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З урахуванням того, що такі докази мають випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто бути такими, що не залишать місце сумнівав, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Так, як стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях

У цій ситуації зібрані матеріали, як докази, уповноваженою на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, особою, за своєю суттю залишать місце сумнівам, як наслідок, не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», з огляду на таке.

Статтею 185 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, у т.ч. за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Відповідно Конституції України виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями. КУпАП передбачає відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі працівника міліції, члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, військовослужбовця (стаття 185).

Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок (абзац другий пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 червня 1992 року N 8 «Про застосування судами законодавства, щопередбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів»).

Слово «непокора» означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги.

Системний аналіз норм указаного Кодексу дає підстави для висновку, що в ньому встановлена відповідальністьлише за злісну непокору законній вимозі працівника міліції (Рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2011 року N 10-рп/2011).

З урахуванням того, що ВСУ в узагальненні «Практика розгляду судами справ про адміністративні правопорушення, що посягають на встановлений порядок управління (статті 185-185-2 КпАП)» (надалі - Узагальнення) висловив позицію щодо того, що дане правопорушення обов`язково передбачає наявність правомірної вимоги поліцейського, саме законної, адже його вимоги та розпорядження - акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, - мають бути законодавчо обґрунтовані, зокрема, про перебування його при виконанні службових обов`язків мають свідчити установлена форма одягу, нагрудний знак, а також пред`явлене відповідне посвідчення, у зв`язку з чим у протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути відображені які саме законні вимоги були висунуті поліцейським, дані про те, що він знаходився при виконанні службових обов`язків.

Однак, у даному випадку, протокол вказаним вимогам не відповідає, оскільки не містить викладених даних щодо суті правопорушення з урахуванням вищезазначених обставин, адже з нього не можливо встановити, який саме поліцейський висував вимоги та які саме, й у зв`язку з чим, суд позбавлений змоги перевірити факт того чи є вони законними.

Відповідно до ч. 2 ст. 154 КУпАП ті самі дії, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну, а так само повторне протягом року вчинення порушення з числа передбачених частиною першою цієї статті - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від трьох до п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин і на посадових осіб - від чотирьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно диспозиції ч.2ст.154 КУпАП, адміністративне стягнення накладається за тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників чи в не відведених для цього місцях, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну, а так само повторне протягом року вчинення порушення з числа передбачених.

Всупереч вимог ст.256 КУпАП та «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 р. (п. 9), в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено (не розкрито) суть правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 , виходячи із диспозиції ч.2 ст.154 КУпАП, а саме які правила утримання тварин він порушив, в чому полягало таке порушення та які його наслідки (яка шкода заподіяна здоров`ю чи майну потерпілого).

Формулювання правопорушення у викладеній в протоколі формі не відображає усіх ознак правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП, що позбавляє особу, щодо якої складено протокол, можливості ефективно захищатися від пред`явленого (порушено право на захист) і робить неможливим об`єктивний розгляд справи.

Тобто, адміністративна відповідальність за ч.2 ст.154 КУпАП України настає у разі вчинення тих дій, передбачених ч.1 ст.154 КУпАП, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну, а так само повторне протягом року вчинення порушення з числа передбачених частиною першою цієї статті.

В свою чергу, ч.1 ст.154 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників чи в не відведених для цього місцях.

Таким чином, складаючи відносно особи протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.154 КУпАП, інспектор поліції повинен зазначити, які саме дії, передбачені ч.1 ст.154 КУпАП вчинила така особа, і яку шкоду здоров`ю людей або їх майну вони спричинили.

Наведені порушення закону є істотними і не можуть бути усунуті судом.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю події та складу адміністративних правопорушень у діях ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247 ч.1 п.1, ст. 154, ст.. 185, 252, 283-285, 289, 291, 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 154, ст. 185 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: