ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2020 року Провадження № 3/425/183/20

Справа № 425/4124/19

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі головуючого судді Коваленка Дениса Сергійовича, секретар: Клименко А.С., за участю: ОСОБА_1 , його захисника: Прийми Романа Сергійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі судових засідань Рубіжанського міського суду Луганської області, справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Лисичанським МВУМВС України у Луганській області 28 січня 2006 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ),

в с т а н о в и в :

До Рубіжанського міського суду Луганської області, 03 лютого 2020 року надійшов протокол серії БД №192331 від 30 листопада 2019 року про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Лисичанським МВУМВС України у Луганській області 28 січня 2006 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі за текстом - КУпАП), з матеріалами.

ОСОБА_1 та його захисник з`являлись у судове засідання призначене на 10 березня 2020 року, в якому також було оголошено перерву до 01 квітня 2020 року 10 години. В судове засідання призначене на 01 квітня 2020 року на 10 годину, ОСОБА_1 та його захисник Прийма Роман Сергійович не з`явились.

У зв`язку із чим, суд розглянув справу без участі ОСОБА_1 та його захисника Прийми Романа Сергійовича. При цьому суд виходив із того, що на момент вирішення питання про можливість розгляду справи без їх участі, будь-яких клопотань від ОСОБА_2 та його захисника не надійшло.

Аргументи держави Україна, в особі поліцейського, який склав протокол, полягали у тому, що 30 листопада 2019 року о 04 годині 30 хвилин в місті Рубіжне по вулиці Східна, водій ОСОБА_1 керував авто FORD C-MAX, державний номерний знак НОМЕР_3 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки авто за допомогою газоаналізатора Drages 7510 та в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5. Правил дорожнього руху, за що частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

В судовому засіданні 10 березня 2020 року, ОСОБА_1 вказував на те, що із зазначеними в протоколі обставинами він не згоден, він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, і більш того, він сам просив взяти у нього біоматеріал для аналізу.

Його захисник, адвокат Прийма Роман Сергійович зазначав, що працівниками поліції була істотно порушена процедура огляду його клієнта на стан сп`яніння на місці зупинки автомобіля, і доказів дотримання процедури огляду водія на стан сп`яніння у лікарні, також не надано.

Свідки, у судове засідання не з`явились тричі поспіль, а ухвалою суду від 10 березня 2020 року, директора КНП "Рубіжанська центральна міська лікарня", серед іншого, було зобов`язано надати суду документи на підставі яких ОСОБА_1 було направлено на огляд на стан сп`яніння у цю лікарню, документи, що дають право лікарю здійснювати огляд водіїв на стан сп`яніння та документи, які підтверджують проходження повірки технічним засобом, який використовувався лікарем при проведенні огляду ОСОБА_2 на стан сп`яніння. Але жодного із цих документів надано не було. Суду було надано тільки витяг з журналу реєстрації медичних оглядів та інформація про технічний засіб, що був використаний при проведенні огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 (а.с.1-97).

І тому суд, на основі всебічного, повного та об`єктивного дослідження і оцінки кожного зібраного особою, яка склала протокол доказу, а також у їх сукупності, встановив наступні обставини:

Тридцятого листопада 2019 року заступник командира взводу № 2 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , зупинивши транспортний засіб, представився водію та пояснив причину зупинки, а також попросив пред`явити посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та страховий поліс (а.с.11 - диск).

Після отримання всіх документів, поліцейський запитав чи вживав водій, яким виявився ОСОБА_1 алкоголь та чи згоден він пройти огляд за допомогою «Drager», і той погодився, але поліцейський сказав, що зробить це в присутності свідків. Разом з цим під час розмови, водій зазначив, що трішки випивав (але не повідомив, у якому об`ємі та коли саме), а за день до цього пив водку (але в якому об`ємі з`ясовано не було). Але пізніше неодноразово наполягав на тому, що бажає здати кров на визначення наявності у нього стану сп`яніння (а.с. 11 диск).

В присутності двох людей (встановлення осіб яких не зафіксовано на аудіо-відеозаписі події), поліцейський запитав ОСОБА_1 чи згоден він, пройти медичне освідування на місці зупинки, за допомогою «Drager». На що, водій не погодився, але погоджувався поїхати в найближчий медичний заклад для сдачі крові, однак змінивши свою думку, погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та після 5 спроб дмухання в технічний засіб, і після попередження з боку поліцейських, що його дії будуть розцінені як відмова від проходження огляду на місці, забажав проїхати до медичного закладу для сдачі крові, тобто від проходження не відмовився (а.с. 11 диск).

Разом з цим суд відзначає, що аудіо-відеозапис події, що зафіксована на диску (а.с.11 - диск) не містить відомостей про те, що поліцейські встановлювали особи свідків, і що їх було четверо (про що піде мова далі), а також, що у присутності цих свідків були оголошені ознаки, за якими поліцейський встановив у ОСОБА_2 стан сп`яніння і саме алкогольного сп`яніння (а.с.11 - диск). Також наданий суду запис не містить будь-яких відомостей про складання поліцейським Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, з використанням спеціальних технічних засобів із залученням свідків, і що такий Акт було надано на ознайомлення і вручено ОСОБА_4 , а також, що поліцейські оформили будь-яким чином його відмову від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу шляхом виписки направлення на проведення медичного огляду водія на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі (а.с.11 - диск). І такого направлення не надано суду ні поліцейським разом із протоколом, ні лікарнею на запит суду (а.с.1-97). Цей же запис не містить відомостей і про те, що таке направлення було надано поліцейським лікарю для проведення огляду на стан сп`яніння (а.с.11 - диск).

Безпосередньо у медичному закладі, яким виявилось Комунальне некомерційне підприємство "Рубіжанська центральна міська лікарня", при проходженні медичного огляду, ОСОБА_1 також дмухав три рази в «Drager», однак лікар вважаючи, що він відмовився від проходження, припинила проводити медичний огляд на стан сп`яніння. При цьому прохання водія про сдачу крові, залишилось без розгляду лікарем та поліцейським.

Будь-яких свідків, як у момент проходження огляду у лікарні, так і у момент припинення лікарем огляду, за даними аудіо-відеозапису, не було (а.с.11 - диск).

Після цього, вже знаходячись на вулиці біля вказаного медичного закладу, вважаючи, що він пройшов медичний огляд, ОСОБА_5 відмовився їхати з поліцейськими на їхньому службовому транспорті до місця зупинки його транспортного засобу. Але вже в присутності двох невстановлених осіб, які були представлені ОСОБА_4 , як поняті, поліцейський знову запитав у нього чи згоден він пройти медичне освідування на місці, але той відмовився (а.с.11 - диск).

Через деякий час, після оголошення прав передбачених статтею 268 КУпАП, поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що у складеному протоколі за частиною 1 статті 130 КУпАП зазначено, що він відмовився від проходження медичного огляду за допомогою алкотестера «Drager» у найближчому медичному закладі (а.с. 11 диск).

І тут, суд одразу відзначає, що за даними протоколу серії БД №192331, який складено о 06 годині 20 хвилин відносно ОСОБА_1 , за відмову у присутності двох свідків від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки автомобіля та в закладі охорони здоров`я, свідками правопорушення зазначені: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.1 - протокол). Але свідками у Актах огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (Alcotest Drager 7510), що надані суду поліцейським (а.с.3 та 4) зазначені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , тобто інші особи і ці особи протокол не підписували (а.с. 3,4).

Наданий суду аудіо-відеозапис події, містить дані про те, що на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 , та біля медичного закладу були присутні якісь особи, однак в жодному випадку не зафіксовано встановлення їх осіб, повідомлення цих осіб про те, що у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (і озвучені ці конкретні ознаки), які зазначені в протоколі та в Актах. Як відбувалось спілкування свідків з поліцейським та які документи були ними складені та/або підписані, і як він встановлював особи свідків, суд встановити не може, оскільки будь-яких даних йому не надано (а.с.11-диск).

Суд враховує додані поліцейським до протоколу письмові поясненняОСОБА_7 та ОСОБА_6 від 30 листопада 2019 року за якими, кожен з них вказав, що був запрошений працівниками патрульної поліції в якості свідка при відмові від проходження водієм ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом FORD C-MAX державний номерний знак НОМЕР_3 , огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 7510, а також медичного огляду у медичному закладі. Але ці письмові пояснення не містять інформації про те, що саме в присутності цих осіб, у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, що вони мали змогу пересвідчитись у їх наявності, і, що саме такі ознаки стали підставою для його огляду спочатку на місці, а потім і для його направлення для огляду у медичний заклад (а.с. 5,6).

При цьому, наданий суду аудіо-відеозапис події, також не містить відомостей про те, що у присутності цих осіб, які вказані у протоколі як свідки, були встановлені і озвучені поліцейським ознаки сп`яніння та зроблена пропозиція пройти медичний огляд на стан саме алкогольного сп`яніння, і саме у комунальному некомерційному підприємстві "Рубіжанська центральна міська лікарня", як найближчому (а.с.11- диск).

І на підставі цих обставин, оцінюючи те, чи було вчинено ОСОБА_10 адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, застосовуючи наступні норми матеріального права, суд дійшов до таких висновків:

Положення пункту 22 частини 1 статті 92 Конституції України гарантують, що виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них.

Законодавство України про адміністративні правопорушення складається з Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі за текстом - КУпАП) та інших законів України (стаття 2 КУпАП).

І, серед іншого, в силу положень частини 1 статті 130 КУпАП, адміністративним правопорушенням являється відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Названі положення, корелюються із положеннями пункту 2.5. «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (надалі за текстом - Правила дорожнього руху) якими встановлений обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Разом з цим, вказані норми права, самі по собі не визначають того встановленого законодавством порядку, в якому водій повинен пройти медичний огляд на стан сп`яніння.

Положення статті 266 КУпАП визначають загальний порядок огляду водія на стан сп`яніння, у тому числі й алкогольного. Зокрема, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, у присутності двох свідків; а от, у разі незгоди водія на проведення огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, до того ж, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення; при цьому, перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій; огляд на стан сп`яніння в інших закладах забороняється.

Разом з цим, направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (частина 6 статті 266 КУпАП).

А в силу положень частини 5 статті 266 КУпАП, огляд особи на стан сп`яніння, у тому числі алкогольного, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Встановлений порядок огляду осіб, які керували транспортним засобом на стан сп`яніння, більш деталізовано у "Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103.

Зокрема, положеннями пункту 2 Порядку передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

А положення пункту 3 цього Порядку передбачають, що огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорону здоров`я. При цьому, в силу положень пункту 4, огляд водія на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків, якими не можуть бути працівники Національної поліції або особи щодо неупередженості яких є сумніви. І результат такого огляду, як це встановлено пунктом 5 Порядку, зазначається поліцейським, який проводив такий огляд в Акті огляду, форма якого затверджується МОЗ, за погодженням з МВС.

До того ж, як це унормовано пунктами 6 та 8 вказаного Порядку, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я; а у разі відмови водія від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Майже ідентичні положення, містяться й у пунктах 6 та 7 Розділу IX «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395. Зокрема, уразі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду; не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Аналогічні положення, але з уточненням, того, що водій направляється для огляду не до будь-якого закладу охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП, а саме до найближчого закладу охорони здоров`я, містяться й у пункті 7 Розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Разом з цим цією Інструкцією, у пункті 3 Розділу І прямо передбачені ознаки алкогольного сп`яніння за наявності яких поліцейський має право вимагати у водія проходження огляду на стан сп`яніння; пунктом 8 та 10 Розділу ІІ передбачені форми Акту огляду на стан сп`яніння та Направлення водія на медичний огляд на стан сп`яніння. Також Інструкцією передбачено, що у закладі охорони здоров`я огляд водія на стан сп`яніння проводиться лікарем, який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою, згідно з чинним законодавством (пункт 3 Розділу ІІІ); а будь-який висновок щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння, складений з порушенням вимог Інструкції, є недійсним.

Отже, встановлений діючим законодавством порядок огляду водіїв, що керували транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння, вказує на те, що тільки таке діяння, як відмова водія від проведення огляду на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, який внесено до переліку закладів охорони здоров`я, що затверджений для цього управлінням охорони здоров`я відповідної місцевої державної адміністрації (при дотриманні поліцейським усіх умов для проведення такого огляду) є адміністративним правопорушенням, передбаченим частиною 1 статті 130 КУпАП (якщо правопорушенням розглядається саме відмова водія від проходження огляду у встановленому законодавством порядку).

Відмова ж водія від його огляду на стан сп`яніння поліцейським, на місці зупинки транспортного засобу, з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом або ж незгода з результатами такого огляду, самі по собі, в силу положень пунктів 6 та 8 названого Порядку №1103 та пунктів 6 і 7 Розділу IX Інструкції №1452/735, не являються адміністративним правопорушенням, передбаченим частиною 1 статті 130 КУпАП, а є підставою для направлення водія на проведення огляду на стан сп`яніння у найближчий заклад охорони здоров`я, який внесено до переліку закладів охорони здоров`я, що затверджений управлінням охорони здоров`я відповідної місцевої державної адміністрації.

Тому суд не може погодитись із тим, що складом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП є відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу поліцейським, із застосуванням спеціальних технічних засобів, навіть і у присутності двох свідків.

Через, що суд констатує, що 30 листопада 2019 року, ОСОБА_1 хоча і фактично відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу поліцейським, із застосуванням спеціальних технічних засобів, у присутності двох невстановлених осіб та при не встановленні поліцейським ознак сп`яніння, така його дія не являється складом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Що стосується його відмови пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, то тут суд виходить з наступного.

Не кожна відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, буде вважатись правопорушенням, передбаченим частиною 1 статті 130 КУпАП, а тільки та, що мала місце у присутності двох свідків, щодо неупередженості яких не має сумніву, і у зв`язку із обґрунтованою (тобто за наявності ознак сп`яніння) та передбаченою вказаним порядком вимогою, зокрема вимогою поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, що входить у перелік закладів охорони здоров`я, що затверджений управлінням охорони здоров`я відповідної місцевої державної адміністрації, оскільки пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння не у найближчому закладі охорони здоров`я, що включений у цей перелік чи в закладі, який взагалі не включений у цей перелік, або за відсутності ознак сп`яніння, забороняється.

І, що дуже важливо, така пропозиція повинна мати місце у присутності двох свідків, яким будуть озвучені ознаки сп`яніння, погоджені МОЗ та МВС, які на думку поліцейського є у водія, а той повинен відмовити.

Тобто свідки, повинні стати очевидцем настання як мінімум чотирьох умов: оголошення поліцейським, погоджених МОЗ та МВС ознак конкретного сп`яніння у конкретного водія, та пересвідчитись у їх наявності у водія; почути висунуту водію поліцейським передбачену законодавством вимогу про проходження огляду на стан сп`яніння; почути або побачити (якщо мова іде про вчинення водієм певних дій з ухилення) відмову водія від проходження такого огляду.

Але надані суду докази у їх сукупності (а.с.1-97) вказують на те, що поліцейський жодного разу у присутності двох свідків, не оголошував будь-яких ознак сп`яніння, які на його думку були у ОСОБА_1 , а також не висував йому передбачену законодавством вимогу щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я. Суд не забезпечено доказами виконання поліцейським таких умов.

Також суд відзначає, що йому не надано будь-яких адекватних пояснень і доказів, що їх підтверджують про те, чому протокол про адміністративне правопорушення підписаний одними особами у якості свідків, а Акти огляду на стан сп`яніння іншими.

Доказова база надана суду, зокрема письмові пояснення двох осіб, які вказані у протоколі як свідки та аудіо-відеозапис події, не містять будь-яких відомостей які б вказували на те, що при них було встановлено ознаки сп`яніння ОСОБА_1 , і при них йому було висунуто передбачену законодавством вимогу про проходження огляду на стан сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я, від чого він відмовився. Більш того, ці докази спростовують наведені у протоколі відомості про відмову ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я (а.с.5,6,11).

Також суд відзначає, що в матеріалах справи відсутні й будь-які докази того, що поліцейським було виписано направлення ОСОБА_1 для огляду на стан сп`яніння, що Акт огляду на стан сп`яніння дійсно складався під час огляду у присутності саме тих свідків, які вказані у протоколі, що цей Акт було надано ОСОБА_11 . Більш того, аудіо-відеозапис події це прямо спростовує.

Суд враховує, надану Директором Комунального некомерційного підприємства «Рубіжанська центральна міська лікарня» Рубіжанської міської ради Луганської області, копію витягу з Журналу реєстрації медичних оглядів для встановлення факту вживання психоактичної речовини та стану сп`яніння, в якому міститься запис про те, що 30 листопада 2019 року водій ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час заповнення документації від освідчення категорично відмовся. Однак з аудіо-відеозапису події вбачається, що водій ОСОБА_5 здійснив три спроби пройти медичний огляд за допомогою драгера (Драгер Alcotest 3000 № 19270), який зазначений у вище зазначеному Журналі, але ж документів, запитуваних судом, про стан повірки цього технічного засобу, про проходження лікарем тематичного навчання та копія направлення на огляд, суду не надано (а.с. 11, а.с. 91,92-93).

Тож, зважаючи на усі встановлені судом обставини, презумпцію невинуватості будь-якої фізичної особи, та відсутністю дотримання поліцейським обов`язкових передумов висунення вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння, і відсутністю доведеної відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, який внесено до переліку закладів охорони здоров`я, що затверджений для цього управлінням охорони здоров`я відповідної місцевої державної адміністрації, суд вважає, що в діянні ОСОБА_1 , що мало місце 30 листопада 2019 року відсутня об`єктивна сторона, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП правопорушення.

Положення частини 1 статті 9 КУпАП передбачають, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, склад будь-якого адміністративного правопорушення, що передбачене законом, характеризується єдністю чотирьох елементів: об`єкт і об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона. При цьому, не доведення або відсутність в діянні конкретної особи будь-якого з цих елементів, виключає склад відповідного правопорушення, а значить і адміністративну відповідальність за вчинення такого діяння.

Як вже вказувалось об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, в частині відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, вважається відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Однак, встановлені судом обставини у цій справі, які викладені вище, вказують на те, що доказів того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду відповідно до встановленого порядку, суду не надано.

Відтак, в діянні ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки його діяння не охоплюється об`єктивною стороною складу означеного правопорушення.

В силу положень частини 2 статті 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

А згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Тому, оскільки в діянні ОСОБА_2 , склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною 1 статті 130 КУпАП відсутній, провадження у справі слід закрити.

Відповідно до положень статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Тому враховуючи, що судом прийнято постанова про закриття провадження, судовий збір стягненню не підлягає.

Отже, керуючись статтями 1,2,7,9,40-1,130,221,245-254,266,268,271,276,279,280,283-285,287,294 КУпАП, суд,

в и р і ш и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Лисичанським МВУМВС України у Луганській області 28 січня 2006 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) закрити.

Постанову може бути оскаржено ОСОБА_1 шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом 10 (десяти) днів, з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. А у разі подання апеляційної скарги у вказаний строк, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення.

Копію постанови направити ОСОБА_1 та Управлінню патрульної поліції в Луганській області.

Суддя Д.С.Коваленко