Провадження № 3/127/7008/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суді Вінницької області Волошин С.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суді Вінницької області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ГП №140658 від 01.09.2020 року, водій ОСОБА_1 01.09.2020 року о 10.45 год. у м. Вінниці на А/ДМ 12 кв.380 керував автомобілем SETRA S 315HD, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснював перевезення пасажирів за маршрутом «Гдиня-Херсон» без засобів індивідуального захисту, а саме захисної маски чи респіратора, що закривають рот на ніс, зокрема, виготовлених самостійно, чим порушив п.п.1 п.10 постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020 року та вчинив правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 вкотре не з`явився, надіслав до суду клопотання, в якому він вказав, що постійно мешкає в м. Миколаїв, фізично прибути до Вінницького міського суду Вінницької області для участі в судовому засіданні не має можливості, просив направити адміністративний матеріал для розгляду до Ленінського районного суду м. Миколаїв.

З приводу клопотання ОСОБА_1 суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 91, 121-126, 127-1-129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Тобто, законодавець чітко визначив категорію правопорушень, які можуть розглядатися з альтернативною підсудністю. Серед даного переліку правопорушень, правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП не зазначено.

Таким чином, Вінницький міський суд Вінницької області є судом, який, в розумінні ст.276 КУпАП, уповноважений розглядати адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , оскільки протокол про вчинення правопорушення складено на території м. Вінниці, тобто його розгляд належить до територіальної юрисдикції даного суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_1 про передачу справи до суду за місцем його проживання задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Адміністративна відповідальність за ст.44-3 КУпАП настає у разі порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція статті 44-3 КУпАП має бланкетний (відсилочний) характер, тобто дана норма не містить чітких правил поведінки, а для розкриття їх змісту відсилає до інших законодавчих та підзаконних нормативно-правових актів, якими передбачено конкретні правила щодо карантину людей.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» № 1645 від 06.04.2000р. карантин це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Згідно ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645 від 06.04.2000 р. карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України; рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації; у рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, та відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається саме на особу, уповноважену на складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначену ст.255 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 КУпАП протоколи у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ст.44-3 КУпАП мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення зазначено, що на підтвердження провини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, додається «Камера АВ001441».

Разом з тим, зазначений доказ до матеріалів не додано, адміністративний матеріал щодо ОСОБА_1 , крім протоколу про адміністративне правопорушення, містить лише рапорт командиру взводу №2 роти №3 БУПП у Вінницькій області капітану поліції Чернова В.

Рапорт працівника поліції не може слугувати доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень (постанова Верховного Суду у справі справа №524/5741/16-а від 20.05.2020 року).

Будь-яких інших належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, адміністративний матеріал не містить.

Відповідно до ч.ч.1-2 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v.Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Враховуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять доказів порушення п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22 липня 2020 року, поза розумним сумнівом.

За таких обставин суд не встановив в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Згідно п.1 ч.1ст.247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Враховуючи викладене, керуючись ст.245, ст.247, 251, 276, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про передачу адміністративного матеріалу для розгляду до Ленінського районного суду м. Миколаїв - відмовити.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду впродовж 10 днів з дня її ухвалення.

Суддя: