Номер провадження: 33/813/55/20
Головуючий у першій інстанції Єршова Л. С.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі судді судової колегії судової палати з розгляду цивільних справ Драгомерецького М.М.,

при секретарі: Фабіжевській Т.С.,

за участю: Мостового В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Шкрібляк Майї Іванівни в інтересах ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2019 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №155853 від 27.07.2019р., ОСОБА_1 27 липня 2019 року о 11.35 год. в м. Одесі по вул. Академічна, 28/4, керував автомобілем марки Infiniti Q45, д/н НОМЕР_1 , рухаючись по пров. Курортний, 30, при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Академічна, 28/4 не надав переваги в русі автомобілю Toyota Prado, д/н НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, та скоїв з ним зіткнення. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність згідно ст. 124 КУпАП (а. с. 2).

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2019 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень, та стягнуто судовий збір в розмірі 384,20 гривень (а. с. 26-28).

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, 07 жовтня 2019 року адвокат Шкрібляк М.І. в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що постанова Приморського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2019 року є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм процесуального права, тому просить її скасувати та прийняти нову, якою закрити провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а. с. 30-32).

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Визнаючи виним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладаючи на нього відповідне адміністративне стягнення, суд першої інстанції згідно вимог ст. ст. 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП належним чином встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясував всі фактичні обставини, що мають істотне значення для її розгляду, ухваливши законне та обґрунтоване рішення.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п. 16.11 ПДР України. Тому, розглядаючи дану категорію справ, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог п. 16.11 ПДР України, який зазначений в протоколі працівником поліції.

Згідно вимог п. 16.11 ПДР України, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 27 липня 2019 року о 11.35 год. в м. Одесі по вул. Академічна, 28/4, керував автомобілем марки Infiniti Q45, д/н НОМЕР_1 , рухаючись по пров. Курортний, 30, при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Академічна, 28/4 не надав переваги в русі автомобілю Toyota Prado, д/н НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, та скоїв з ним зіткнення. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , він 27 липня 2019 року в 11.35 год. їхав по пров. Курортному, при повороті на ліво на вул. Академічну зупинився щоб пропустити автомобілі. Після того як всі учасники руху подали світловий сигнал що його пропускають, він почав рух, однак при виїзді на праву смугу руху в сторону пл. 10 квітня він побачив швидкорухаючий по зустрічній смузі автомобіль Тойота. Він зупинився, а автомобіль Тойота звернув в ліво на бордюр все ж вдарив його автомобіль.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 , він їхав по вул. Академічна в сторону Французького бульвару на автомобілі Тойота, не доїхавши до Курортного провулку він об`їхав стоячі автомобілі і в бік його автомобіля, не уступивши дорогу в`їхав Інфініті. Було це на перехресті. По інерції він проїхав 20 м і став на тротуар.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Апеляційним судом було задоволено клопотання ОСОБА_1 про виклик в судове засідання свідка ОСОБА_3 та працівників поліції, які склали протокол про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП та схему місця ДТП.

17 грудня 2019 року в судовому засідання апеляційного суду був допитаний ОСОБА_3 , який зазначив, що він влітку 2019 року став свідком дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобілів Тойота та Інфініті під керуванням ОСОБА_1 .. ОСОБА_3 зазначив, що водій автомобіля Тойота виїхавши на зустрічну смугу руху вдарив автомобіль Інфініті, який з пров. Курортного виїжджав на праву смугу руху Французького бульвару в сторону пл. 10 квітня.

Однак, апеляційний суд критично відноситься до показань свідка ОСОБА_3 , оскільки вони суперечать з іншими доказами наявними в матеріалах справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП. Крім того, ОСОБА_3 не бачив всіх подій які передували зіткненню автомобілів.

10 березня 2020 року в судовому засідання апеляційного суду лейтенант поліції Малінов Д.С. та лейтенант поліції Кіров С.С. повністю підтвердили обставини, викладені ними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №155853 від 27.07.2019р., та схемі місця ДТП від 27.07.2019р..

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Слід зазначити, що жоден доказ не має наперед установленої сили, а також переваги перед іншими доказами і, як і всі вони, мають бути оцінені судом за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності та відповідно до закону.

Таким чином, суд апеляційної інстанції оцінивши докази наявні в матеріалах справи, в їх сукупності та керуючись законом та внутрішнім переконанням, а саме протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №155853 від 27.07.2019р., схему місця ДТП від 27.07.2019р., письмові пояснення учасників ДТП та пояснення наданні працівниками поліції, підстав сумніватися у правдивості яких у суду немає, оскільки вони є логічними, послідовними, дійшов висновку, що в діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за порушення ним вимог п. 16.11 ПДР.

Пункт 2.3 б ПДР України зобов`язує водія бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007р., Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, не зважаючи на те, що ОСОБА_1 свою винну у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнав, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за порушення ним вимог п. 16.11 ПДР України. Доводи апеляційної скарги правильності цього висновку не спростовують та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Отже, наведені обставини вказують на відсутність в апеляційного суду підстав для скасування постанови Приморського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2019 року.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, Одеський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Шкрібляк Майї Іванівни в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.М. Драгомерецький