Справа № 408/2315/20-п
Провадження № 3/408/1042/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2020 року смт. Біловодськ

Суддя Біловодського районного суду Луганської області Булгакова Г.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов із Станично-Луганського ВП ГУНП в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Щастя Жовтневого району міста Луганська, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 17 березня 2009 року Жовтневим РВ УМВС України в Луганській області,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

30 липня 2020 року о 18 годині 30 хвилин по вул. Зоряній смт. Петропавлівка Станично-Луганського району Луганської області, ОСОБА_1 керував скутером іноземного виробництва марки «Viper Stotrm-30», в стані алкогольного сп`яніння відповідно до результатів медичного огляду, чим порушив п. 2.9-а Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, у медичній установі, за допомогою алекотестеру «Алкофор-307», яким встановлено алкогольне сп`яніння у розмірі 1,9 ‰ (висновок № 3756 від 30 липня 2020 року КНП «Щастинська міська лікарня Новоайдарського району Луганськеої області»).

ОСОБА_1 до суду не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому порядку.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" розгляд справи про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись про судовий розгляд справи стосовно неї. В своїх рішеннях у справі "Олександр Шевченко проти України" та "Трух проти України" ЄСПЛ наголошує, що сторони в розумні інтервали часу мають вжити всіх заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм провадження.

Зважаючи на те, що судом вжиті всі можливі заходи для забезпечення права водія на доступ до правосуддя та можливості реалізувати своє право на захист, враховуючи правила ст.ст.268, 277 КУпАП, у зв`язку з тим, що в справі є достатні дані про його обізнаність зі своїми правами, про місце розгляду справи в суді, відсутні заяви, клопотання, які перешкоджають розгляду справи, суддя розглянув дану справу у відсутності водія, вважаючи, що за наведених обставин його право на захист порушено не буде.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, що узгоджуються між собою, є допустимими, належними та достатніми, та всі встановлені обставини, що мають значення для вирішення справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 встановлена, доведена та підтверджується: його поясненнями, протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 217941 від 30 липня 2020, який складено відповідно до вимог КУпАП, висновком № 3756 від 30 липня 2020 року КНП «Щастинська міська лікарня Новоайдарського району Луганськеої області», яким встановлено алкогольне сп`яніння, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та іншими письмовими матеріалами справи.

З довідки Станично-Луганського ВП ГУНП в Луганській області слідує, що ОСОБА_1 посвідчення на право керування транспортними засобами не отримував.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку що ОСОБА_1 дійсно порушив п. 2.9-а Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року та його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає різне покарання для водіїв (штраф з позбавленням права керування транспортними засобами) та інших осіб (штраф).

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії; водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до п.28 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

З огляду на вищевикладене та приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, ступінь вини ОСОБА_1 , взявши до уваги, що він не вперше притягується до адміністративної відповідальності, не працює, не отримував посвідчення водія, оцінивши обставини, передбачені ст. ст.34-35 КУпАП, суд вважає можливим застосувати відносно нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, відповідно до ч. 1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір»у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Керуючись ч.1 ст. 130, ст. 34-35, ст. 284, ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420,40 гривень.

Постанова може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Біловодський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Г.В. Булгакова