Справа № 643/631/20
Провадження № 3/643/1244/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2020 року м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Крівцов Д.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 05.01.2020 о 02-05 год. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «TOYOTA YARIS», державний номерний знак НОМЕР_1 , на перехресті вул. Гвардійців-Широнінців та вул. Героїв Праці в м. Харкові, на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою гучномовця та спеціальних сигналів синього та червоного кольору, не зупинилась. Водій ОСОБА_1 була зупинена шляхом переслідування на патрульному транспортному засобі «SKODA RAPID, державний номерний знак НОМЕР_2 , на вул. Валентинівська, 25 в м. Харкові.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, як порушення вимог п. 2.4 Правил дорожнього руху України та, відповідно, як вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП.

ОСОБА_1 , в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП не визнала. Зазначила, що як тільки почула вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, одразу зупинилась.

08.10.2020 ОСОБА_1 подала до суду клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення. На уточнююче запитання суду пояснила, що просить закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Крім протоколу про адміністративне правопорушення, особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 374673 від 05.01.2020, суду надано відеозапис, на якому зафіксований момент зупинки транспортного засобу.

Інших доказів суду не надано.

Вирішуючи питання щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, суд керується таким.

Пунктом 2.4 ПДР України передбачено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог ПДР України.

Статтею 122-4 КУпАП передбачено відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 року зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантований розгляд його справи незалежним і безстороннім судом.

Європейський суд з прав людини в остаточному рішенні від 06.06.2018 року у справі «Михайлова проти України» зазначав, що в ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду.

Розглядаючи справу на підставі наданих доказів, суд приходить до наступного.

Як пояснила ОСОБА_1 після відтворення відеозапису, першу вимогу працівника поліції щодо зупинки транспортного засобу вона не почула. Почувши другу вимогу, вона прохала пішохідний перехід, оскільки на ньому заборонена зупинка, та зупинила транспортний засіб.

З даних відеозапису вбачається, що автомобіль працівників поліції рухався за автомобілем під керуванням ОСОБА_1 . При цьому автомобіль під керуванням ОСОБА_1 швидкість руху не збільшував, рухався прямолінійно, будь-яких маневрів повороту тощо не виконував та не вчиняв будь-яких інших дій, які б могли свідчити, що ОСОБА_1 намагається уникнути переслідування з боку працівників поліції.

В подальшому, після того, як працівники поліції вдруге через гучномовець висловили вимогу зупинитись, автомобіль під керування ОСОБА_1 почав знижувати швидкість руху, включив сигнал правого повороту та зупинився.

З відеозапису також вбачається, що зниження швидкості руху автомобіля ОСОБА_1 та увімкнення сигналу правого повороту відбулось ще до того, як другий автомобіль патрульної поліції здійснив обгін автомобіля поліції, з якого здійснювався відеозапис, та з`явився в кадрі.

Таким чином, автомобіль під керуванням ОСОБА_1 здійснив зупинку без застосування з боку поліції будь-яких спеціальних заходів, таких як блокування автомобіля ОСОБА_1 автомобілями поліції, застосування спеціальних перешкод на шляху руху автомобіля ОСОБА_1 тощо.

З метою всебічного та повного з`ясування обставин справи, до суду неодноразово викликався працівник поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення, для його допиту в якості свідка. Незважаючи на отримання судових повісток, вказана особа до суду не з`явилась.

Зміст стандарту доведення поза розумним сумнівом надано, зокрема, в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі № 688/788/15-к, згідно якої вказаний стандарт означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

За таких обставин, розглядаючи справу на підставі наявних доказів, суд приходить до висновку, що доводи ОСОБА_1 відносно того, що першу вимогу працівника поліції щодо зупинки, висловлену за допомогою гучномовця, вона не почула, а почувши другу вимогу, як законослухняна особа зупинила транспортний засіб, не суперечать сукупності обставин справи, встановлених під час судового розгляду, і з достатнім ступенем розумності та переконливості пояснюють обставини події, яка є предметом судового розгляду.

Виниклі сумніви щодо наявності у ОСОБА_1 умислу на невиконання вимог поліцейського про зупинку та порушення вимог ПДР України, суд, керуючись принципом презумпції невинуватості, тлумачить на користь ОСОБА_1 та приходить до висновку щодо недоведеності події і складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд закриває провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-2 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 124, п. 1 ч. 1 ст. 247, 248-249, 279, 283-284 КУпАП

Керуючись ст. 33-35, 40-1, 124, 251-252, 279, 283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Д.А. Крівцов