Справа № 502/462/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2020 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області Балан М.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Відділу прикордонної служби «Вилкове» Ізмаїльського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 185-10 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №306827 від 20.03.2020 року зазначено наступне.

«20.03.2020 року о 07 годині 15 хвилині прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» від впс «Вилкове» в р-ні п/зн 1423 на відстані 200 м. від п/зн 1423 500 м. до лінії ДКУ в прикордонній смузі було виявлено гр-на України ОСОБА_1 , який на неодноразові законні вимоги, а саме 3 (тричі), здійснив перешкоджання збереження життєдіяльності червонокнижної породи риби виду «Білуга», тобто вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 185-10 КУпАП.»

Також вказано, що свідками адміністративного правопорушення є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

На думку суду протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №306827 від 20.03.2020 року не відповідає вимогам ст. 278 КУпАП оскільки у ньому:

- відсутні письмові пояснення та підписи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при цьому не зазначено про відмову;

- відсутні адреси місця проживання вказаних свідків, що позбавляє суд можливості належним чином викликати вказаних осіб у судове засідання.

Частина 1 статті 185-10 КУпАП передбачає відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.

Однак у протоколі про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №306827 від 20.03.2020 року не зазначено якому саме законному розпорядженню чи вимозі та яким саме чином чинив злісну непокору ОСОБА_1 .

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Європейський суду з прав людини у рішенні від 20.09.2016 року у справі «Karelin v.Russia» заява № 926/08 зазначив, що за умови наявності певної неточності чи суперечностей у фабулі адміністративного правопорушення, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому у ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

За правилами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справахпро адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Зі статті 251 КУпАП вбачається, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками… Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 256 КпАП України, в протоколі про адміністративне правопорушення повинні зазначатися: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

До матеріалів адміністративної справи не долучені письмові пояснення свідків адміністративного правопорушення та копія документу, що посвідчує особу правопорушника. Долучене свідоцтво про сплату єдиного податку є недійсним без документа, що посвідчує особу.

За правилами ст. 278 КпАП України орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали та інше.

Згідно ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган, який притягує до адміністративної відповідальності правопорушника, зобов`язаний з`ясувати всі обставини по справі, що мають значення для правильного вирішення справи.

У даному випадку таке з`ясування не можливе у зв`язку з вищенаведеними обставинами, що дає підстави суду повернути матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 для належного оформлення.

Керуючись ст.ст. 245, 256, 280 КпАП України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Матеріали адміністративної справи № 502/462/20 про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 185-10 ч. 1 КпАП України, повернути до Відділу прикордонної служби «Вилкове» Ізмаїльського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України для належного оформлення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан