Провадження № 3/679/484/2020
Справа № 679/659/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2020 року м.Нетішин

Суддя Нетішинського міського суду Хмельницької області Стасюк Р.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Нетішинського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Нетішинським МВ УМВС України в Хмельницькій області 02.01.2002 року, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , направлену за ст.44-3 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №229680 від 13.05.2020 року, 08 травня 2020 року близько 09 год. 10 хв. ОСОБА_1 , яка є контактною особою із ОСОБА_2 , якому 07.05.2020 року було підтверджено гостру респіраторну хворобу COVID-19, перебувала по вул.Шевченка, 10 в м.Нетішин, хоча мала пройти самоізоляцію, чим порушила пп.17 п.2 постанови КМУ від 11.03.2020 № 211, зі змінами №332 від 04.05.2020.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП заперечила, просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.44-3КУпАП. Пояснила, що про наявність у ОСОБА_2 гострої респіраторної хвороби COVID-19 вона не повідомлялася, строк самоізоляції ніхто їй не встановлював. Вранці 08.05.2020 року, дотримуючись вимог карантину, в масці, вийшла з квартири і пішла в магазин придбати мило та захисні маски. Мило придбала, а масок в продажі не було. Тому повертаючись додому, з метою придбання захисних масок, зайшла в магазин «Ломбард», але їх і там не було. Після цього пішла додому.

Захисник Бойко В.Ф. також просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу і події адміністративного правопорушення передбаченого ст.44-3 КУпАП. Зазначив, що станом на 08.05.2020 року діяли зміни, внесені в постанову КМУ від 11.03.2020 № 211, згідно яких особам, які потребують самоізоляції (крім осіб, які хворі на COVID-19) дозволяється відвідування місць торгівлі продуктами харчування, засобами гігієни, лікарськими засобами, медичними виробами, які розміщені на відстані не більше ніж 2 кілометри від місця самоізоляції, за умови використання засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок без клапану видиху. Таким чином ОСОБА_1 правомірно залишила місце проживання, оскільки мала необхідність придбати мило та захисні маски.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд враховує таке.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Згідно до ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративне правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.1 ст.280 КУпАП, орган, (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Щодо формулювання суті адміністративного правопорушення, то Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винність у скоєнні якого певною особою має доводитись в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винності особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який ... встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Як вказано у справах «Малофеева проти Росії » (рішення від 30 травня 2013 року заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії » (заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Крім того, відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Так, ст.44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 211 від 11 березня 2020 р. (в редакції, яка діяла станом на час складання протоколу про адміністративне правопорушення 08.05.2020 року), на всій території України з 22 березня 2020 року до 11 травня 2020 року встановлено карантин.

Підпунктом 17 п.2 зазначеної Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року встановлено заборону до 11 травня 2020 року самовільно залишати місця обсервації (ізоляції).

Згідно п.18 Порядку проведення протиепідемічних заходів, пов`язаних із самоізоляцією осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року, особам, які потребують самоізоляції (крім осіб, які мають лабораторно підтверджений діагноз COVID-19) та щодо яких органи соціального захисту внесли до системи відомості про неможливість їх соціального супроводу або щодо яких здійснюється поточний контроль за допомогою мобільного додатка, дозволяється: відвідування місць торгівлі продуктами харчування, засобами гігієни, лікарськими засобами, медичними виробами, які розміщені на відстані не більше ніж 2 кілометри від місця самоізоляції, щодня протягом двох годин на добу за умови використання засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або медичних масок без клапану видиху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що виходила за межі свого місця проживання з метою придбання мила та захисних масок. В матеріалах справи відсутні будь які докази того, що вона залишала місце самоізоляції з іншою метою.

Також відсутні відомості про те, що на період самоізоляції органи соціального захисту забезпечували соціальний супровід ОСОБА_1 .

Наведені обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 , перебуваючи на самоізоляції, як особа, що мала контакт з пацієнтом з підтвердженим випадком COVID-19, мала право відвідувати місця торгівлі продуктами харчування, засобами гігієни, лікарськими засобами, медичними виробами, які розміщені на відстані не більше ніж 2 кілометри від місця самоізоляції, щодня протягом двох годин на добу за умови використання засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або медичних масок без клапану видиху.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 обвинувачується лише в залишенні місця самоізоляції, а відомості про те перебувала вона медичній масці (респіраторі) чи ні відсутні.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вище викладеного, ст.ст.1, 9, 23, 33, 44-3 251, 252 КУпАП та керуючись ст.ст.40-1, 247, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Р.М. Стасюк