Справа № 461/4827/20 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 33/811/1336/20 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі судді Партики І. В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Галицького районного суду м. Львова від 21 серпня 2020 року щодо останнього за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

постановою Галицького районного суду м. Львова від 21 серпня 2020 року у задоволенні клопотання голови правління житлово-будівельного кооперативу №4 Личаківського району Наконечного О.С. від 21.08.2020 року про звільнення від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд трудового та клопотання керівника Громадської організації «Об`єднання нумізматів «АВЕРС» Наконечного О. від 13.08.2020 року про звільнення від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації відмовлено. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Згідно з оскарженою постановою, ОСОБА_1 , 06.06.2020 року о 22 годині 53 хвилин у м. Львові, вул. Шпитальна, 1 керував транспортним засобом «Mitsubishi», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнин рота, нестійка хода, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння, в т.ч. медичному закладі, категорично відмовився у присутності двох свідків чим порушив вимоги п.2.5 Правил Дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

На зазначену постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить поновити пропущений строк на подання апеляційної скарги на постанову Галицького районного суду м. Львова від 21 серпня 2020 року, скасувати постанову та закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови зазначив, що не був обізнаний з тим, що винесена постанова, не був повідомлений про рішення в день розгляду справи, хоча був присутній в судовому засіданні. Станом на 07.09.2020 року на його адресу рішення судді не надходило. Про результати розгляду адміністративних матеріалів дізнався 06.09.2020 з Єдиного державного реєстру судових рішень.

По суті апеляційних вимог зазначає, що постанова винесена з порушенням норм процесуального права, при цьому суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване та суворе застосування стягнення як вид покарання за адміністративне правопорушення, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною, не обґрунтованою та підлягає скасуванню. Зазначає, що інспектором не виконано вимоги Наказу Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, не скеровано його на огляд на стан алкогольного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення такої перевірки, а також не роз`яснено права.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги і доводи своєї апеляційної скарги підтримав повністю та просив такі задоволити, підтвердив факт, що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 та ч. 2 ст. 122 КУпАП постановою інспектора патрульної поліції від 06.06.2020 року, оскільки керував транспортним засобом без посвідчення водія та під час руху користувався мобільним телефоном.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови слід поновити, як такий, що пропущений з поважних причин, а у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, детально дослідивши матеріали та обставини справи, давши їм належну оцінку, прийшов до обґрунтованого і вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові судді обставин, підтверджується належними та допустимими доказами, зокрема: даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення від 06.06.2020 року, серії ДПР18 №526263; відеоматеріалі, долученому до матеріалів справи; письмових поясненях ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтверджують факт відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Дані докази повністю узгоджуються між собою.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, приходжу до висновку, що вина громадянина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена повністю. Окрім того, в суді першої інстанції ОСОБА_1 факт вчинення адміністративного правопорушення не заперечив, пояснивши необдуманістю свого вчинку, просив звільнити його від адміністративної відповідальності та передати матеріали справи на розгляд Громадської організації «Об`єднання нумізматів «АВЕРС» та Житлово-будівельного кооперативу.

Жодних порушень прав ОСОБА_1 , у тому числі і права на захист та справедливий суд, ні під час складання і оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, ні під час розгляду адміністративної справи судом першої інстанції, апеляційним судом не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про незаконність, необґрунтованість постанови суду першої інстанції та невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи апеляційним судом не беруться до уваги, оскільки такі не знайшли свого підтвердження.

Накладене адміністративне стягнення відповідає вимогам ст.33 КУпАП та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

За таких умов постанову судді першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП

постановив:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Галицького районного суду м. Львова від 21 серпня 2020 року щодо останнього за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Галицького районного суду м. Львова від 21 серпня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І. В.