ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2020 Справа №607/5991/20

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сташків Надія Михайлівна, розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , не працює, одружений, на утриманні двоє неповнолітніх дітей,

за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №548184 від 30 березня 2020 року, громадянин ОСОБА_1 24 березня 2020 року близько 18 години 00 хвилин, перебуваючи у дворі будинку №4 по вул. Протасевича у м. Тернополі, у громадському місці, висловлювався нецензурними словами в сторону ОСОБА_2 .

У судовому засіданні ОСОБА_1 , пояснивши, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, винним себе у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав. Пояснив, що 24 березня 2020 року близько 18 год. біля першого під`їзду будинку №4 по вул. Протасевича в м. Тернополі водій автомобіля «Фольксваген ОСОБА_3 » ОСОБА_2 вимагав підняти шлагбаум у дворі будинку, поводив себе зухвало, відкрив багажник, дістав молоток та почав погрожувати йому. Після цього він відкрив йому ворота, а водій стояв з молотком ззаду нього та продовжував йому погрожувати. Натомість, він, ОСОБА_1 , ніяких дій щодо порушення громадського порядку не вчиняв, нецензурними словами ні в сторону ОСОБА_2 , ні в сторону будь-яких інших осіб не висловлювався.

Для вирішення питання про те, чи було вчинено дане правопорушення, та чи винен ОСОБА_1 у його вчиненні, судом досліджено зібрані у справі докази.

Як убачається з рапорту інспектора ЧЧ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області Гутман Є.П. від 24 березня 2020 року, 24 березня 2020 року о 19 год. 10 хв. надійшло повідомлення від ОСОБА_4 про те, що по вул. Протасевича, 4 невідома особа, яка встановила шлагбаум, нанесла тілесні ушкодження її чоловіку ОСОБА_2 . Із зазначеного рапорту не вбачається, хто саме наніс тілесні ушкодження ОСОБА_2 .

Як слідує з письмової заяви ОСОБА_5 від 24 березня 2020 року, він просить притягнути до відповідальності особу, яка 24 березня 2020 року погрожувала йому, що закопає його та поб`є авто та вдарила його нижче пояса. Однак, із вказаної заяви не вбачається, яку саме особу просить притягнути до відповідальності ОСОБА_2 .

З письмових пояснень ОСОБА_2 від 24 березня 2020 року, аналогічного змісту, також не вбачається хто саме йому погрожував та наніс тілесні ушкодження.

Іншими доказами, які наявні у справі, цю особу не встановлено.

Положеннями ст. 173 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктивною стороною правопорушення є нецензурна лайка в громадських місцях, образливе ставлення до громадян та інші дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Найбільш розповсюдженою формою дрібного хуліганства є нецензурна лайка у громадських місцях. Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов`язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розв`язній манері. Це може бути: хапання за одяг, насильницьке утримання за руки, демонстративне зривання головного убору, тощо. Для всіх цих випадків характерним є ігнорування волі та бажання оточення, прагнення нав`язати свою волю, а точніше свавілля.

Аналізуючи наведені норми, можна дійти висновку, що протиправні дії, передбачені ст. 173 КУпАП вчиняються з метою самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Таким чином, вчинення даного правопорушення передбачає обов`язкову наявність потерпілих, громадський порядок і спокій яких порушено.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 КУПАП протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 №548184 від 30 березня 2020 року потерпілим зазначено ОСОБА_2 . Однак, протокол ним не підписаний.

Будь-яких доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, крім протоколу серії АПР18 №548184 від 30 березня 2020 року, матеріали справи не містять, інші належні та достатні докази, які б підтверджували обставини, викладені у протоколі, в матеріалах справи відсутні.

З пояснень ОСОБА_1 , які надані ним в судовому засіданні та його письмових пояснень, які знаходяться в матеріалах справи вбачається, що 24 березня 2020 року близько 18 год. 00 хв. саме відносно нього було вчинено дрібне хуліганство, і саме йому погрожували фізичною розправою та висловлювались в його сторону нецензурною лексикою.

Письмовими поясненнями ОСОБА_2 не підтверджується, що протиправні дії відносно нього вчиняв ОСОБА_1 .

Іншими доказами у справі також не підтверджено, що невідомою особою, про яку ОСОБА_2 зазначає у своїй заяві та письмових поясненнях, є ОСОБА_1 .

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, без наявних інших доказів, які б підтверджували обставини, викладені у ньому, не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Таким чином, з огляду на вказане сам по собі протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №548184 від 30 березня 2020 року не є доказом вини ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За вказаних обставин судом установлено, що докази вини ОСОБА_1 у вчиненні ним дрібного хуліганства, тобто нецензурної лайки в громадських місцях, образливого чіпляння до громадян та інших подібних дій, що порушують громадський порядок і спокій громадян, не є переконливими і достатніми та не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема, судом не встановлено жодного прямого доказу, на підставі якого суд міг би беззаперечно встановити, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

З цих підстав суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 173, 247, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяН. М. Сташків