ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" жовтня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Метелешко О.В. розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 102537, ОСОБА_1 , 03 вересня 2020 року, о 20 годині 15 хвилин, керуючи автомобілем «Suzuki SX-4», д/н НОМЕР_1 , у м. Києві, по вул. Харківське шосе, 19-А, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого, здійснив зіткнення з автомобілем «Peugeot 301», д/н НОМЕР_2 , який зупинився попереду, що призвело до пошкодження транспортних засобів, заподіяння матеріальних збитків і порушення п. 13.1 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_2 , 03 вересня 2020 року, о 20 годині 15 хвилин, керуючи автомобілем «Peugeot 301», д/н НОМЕР_2 , у м. Києві, по Харківське шосе, 19-А, рухаючись заднім ходом, не впевнився у безпечності руху та скоїв наїзд на автомобіль «Suzuki SX-4», д/н НОМЕР_1 , який зупинився позаду, що призвело до пошкодження транспортних засобів, заподіяння матеріальних збитків та порушення п. 10.9 Правил дорожнього руху України.

У судове засідання ОСОБА_1 з`явився, вину не визнав та пояснив, що 03 вересня 2020 року, приблизно 20 годині 15 хвилин, він заїхав у двір, де на повороті стояв автомобіль «Peugeot 301», д/н НОМЕР_2 . Він під`їхав до даного автомобіля та зупинився. Через декілька секунд, він побачив як в автомобілі «Peugeot 301» загорілися ліхтарі заднього ходу і він почав здавати назад. У той момент, він почав подавати звуковий сигнал водію автомобіля «Peugeot 301», але той зупинитися не встиг, внаслідок чого, відбулося зіткнення. Вважає, що ДТП сталася саме з вини водія ОСОБА_2 . Зокрема, просив долучити до матеріалів справи відеозапис із камери зовнішнього відеоспостереження.

У судове засідання ОСОБА_2 з`явився, вину визнав та пояснив, що дана ДТП сталася саме з його вини, оскільки рухався лише його автомобіль, а автомобіль «Suzuki SX-4», д/н НОМЕР_1 - стояв, а він не впевнився у безпечності руху та скоїв наїзд на даний автомобіль.

Зокрема, у судовому засіданні, за участю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було переглянуто наданий ОСОБА_1 відеозапис із камери зовнішнього відеоспостереження.

Дослідивши наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення в їх сукупності, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відповідно до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Як роз`яснено в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Зокрема, згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Дослідивши наявні матеріали справи, докази в їх сукупності, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , переглянувши відеозапис із камери зовнішнього відеоспостереження, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку з чим, провадження відносно нього, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю, оскільки, відповідно до ст. 124 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, однак, зазначених порушень ПДР України зі сторони останнього судом не виявлено, зокрема, і не вбачається порушень останнім п. 13.1 ПДР України.

У той же час, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 102538 від 03 вересня 2020 року; схемою місця ДТП, поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , наданими у судовому засіданні та відеозаписом із камери зовнішнього відеоспостереження.

За таких обставин, враховуючи характер вчиненого правопорушення, вважаю, що на ОСОБА_2 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення ОСОБА_2 від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. ст. 23, 24, 40-1, 124, 247, 283, 284 КУпАП, Законом України «Про судовий збір»,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП - закрити, на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя: