Справа № 203/3341/20
Провадження № 3/0203/2245/2020
ПОСТАНОВА

15 жовтня 2020 р. суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Підберезний Г.А.,

розглянувши матеріали, що надійшли з Дніпропетровської митниці про порушення митних правил у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 471 Митного кодексу України -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла адміністративна справа про порушення митних правил стосовно ОСОБА_1 з поданням, згідного якого 20.08.2020 о 14 год. 30 хвилин в зоні митного контролю залу «приліт» міжнародного аеропорту «Дніпро-аеропорт» під час оформлення у митному відношенні пасажирів рейсу № 3052 «Шарм-ель-Шейх - Дніпро» ОСОБА_1 обрала для проходження митного контролю «зелений коридор», де митний контроль здійснюється у спрошенному порядку. Після перетину громадянкою «зеленої смуги», під час проведення митного контролю за допомогою технічних засобів митного контролю скануючого пристрою RAPISCAN та службового собаки «Цербер» встановлено, що у дорожній валізі, серед особистих речей, знаходиться медичний препарат «1,2,3» у кількості 18 (вісімнадцять) блістерів по 10 пігулок в кожному, загалом 180 пігулок, що містить прекурсор «псевдоефедрин» вагою 5,4 г, який віднесений до списку 1 таблиці IV Постанови Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770. Довідка медичного закладу на дані препарати відсутня.

Так, на думку Дніпропетровської митниці, ОСОБА_1 порушила порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю, тобто перемістила через митний кордон України, обравши форму проходження «зелений коридор», товари переміщення яких через митний кордон України обмежено, чим вчинила порушення митних правил, передбачене ст. 471 МК України.

Представники митниці в судовому засіданні просили визнати ОСОБА_1 винною та накласти стягнення у вигляді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та конфіскації товару.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, але ж на адресу суду надіслала пояснення щодо відсутності умислу подальшого продажу препаратів і вони призначались виключно для лікування членів її родини та просила розглянути справу за її відсутності .

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 Митного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

Статтею 471 МК України передбачена відповідальність особи за порушення проходження митного контролю через «зелений коридор» при переміщенні товарів, переміщення яких або заборонено, або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковану норму переміщення через митний кордон України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 196 МК України не можуть бути пропущені через митний кордон України товари, на пропуск яких відповідно до закону потрібні дозволи інших державних органів, за відсутності цих дозволів.

Відповідно до ч.2, та ч.3, 5 ст. 366 МК України, канал, позначений символами зеленого кольору («зелений коридор»), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню. Канал, позначений символами червоного кольору («червоний коридор»), призначений для всіх інших громадян. Обрання «зеленого коридору» вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Ураховуючи вищенаведені норми митного законодавства, перевіривши наявні матеріали справи, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні встановленого порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, що підтверджується сукупністю зібраних й перевірених доказів, яким суд надав належну правову оцінку, та дії останнього вірно кваліфіковані за ст. 471 МК України.

Вирішуючи питання щодо застосування адміністративного стягнення суд враховує таке.

Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положення ст. 22 КУпАП регламентують, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням. При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам, юридичним та фізичним особам, дане порушення не потягло за собою будь-яких наслідків, що негативно вплинуло на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, внаслідок всіх конкретних обставин воно не відповідало тій суспільній небезпеці, яка є типовою для цього виду правопорушення.

При цьому, суд також враховує той факт, що орган, який складав протокол про адміністративне правопорушення, не надав суду доказів, які б спростовував наявність підстав щодо неможливості застосування положень ст.22 КУпАП.

Водночас аналіз та правова оцінка обставин справи, обстановки вчинення правопорушення, особистості ОСОБА_1 , яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, її ставлення до своїх дій та їх наслідків, відсутність суспільно небезпечних наслідків правопорушення, а також з урахуванням конкретних обставин даної справи, що свідчить про те, що ці дії не представляють реальної суспільної небезпечності - дають підстави визнати дії ОСОБА_1 малозначними у відповідності ст. 22 КУпАП та закрити провадження у справі, обмежившись усним зауваженням.

Суд вважає, що застосування такого заходу як усне зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень, беручи до уваги при цьому принцип справедливості, який є одним із основних принципів правосуддя, вирішальним у визначенні як регулятора суспільних відносин.

За таких обставин, ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, на підставі ст. 22, ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з малозначністю вчиненого нею адміністративного правопорушення

На підставі положень ст.520 МК України та п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» витрати митниці та судовий збір стягненню не підлягають.

Вилучені в даній справі предмети порушення митних правил слід конфіскувати, як товари переміщення яких через митний кордон України обмежено.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 3, 472, 486, 489, 495, 527, 529 МК України (в редакції 2012 року), ст.ст. 22, 33, 252, 283, 285, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 на підставі ст.22 КУпАП від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, звільнити та обмежитись усним зауваженням.

Провадження в справі закрити.

Предмети правопорушення товари вилучені, відповідно до протоколу про порушення митних 0256/11000/20 від 20.08.2020 конфіскувати.

На постанову може бути подана апеляційна скарга, протест прокурора до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Г.А. Підберезний