КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/3882/2020
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Павленко О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника Покутнього Олександра Михайловича на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 07 серпня 2020 року в справі про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 07 серпня 2020 року провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Як встановив суддя місцевого суду, 06 березня 2020 року о 05 год. 20 хв., ОСОБА_1 , рухаючись в м. Києві по вул. Генерала Алмазова, буд. 3, керувала автомобілем марки «Ауді», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, не виразна мова. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовилась в присутності двох свідків, чим порушила п. 2.5 ПДР України.

При цьому вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена доказами по справі.

В апеляційній скарзі захисник Покутній О.М. просить постанову Печерського районного суду м. Києва від 07 серпня 2020 року скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

За доводами захисника, встановивши, що на момент розгляду справи закінчився строк, передбачений ст. 38 КУпАП, суддя місцевого суду в постанові вказав про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, після чого закрив провадження в справі, але таке рішення суперечить змісту п. 7 ст. 247 КУпАП, практиці Верховного Суду та узагальненому науково-консультативного висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України від 07.11.2017, за змістом якого під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 38 КУпАП вина особи не встановлюється.

На електронну пошту Київського апеляційного суду 28 вересня 2020 року надійшло клопотання захисника, в якому він просить апеляційну скаргу задовольнити, справу про адміністративне правопорушення розглянути за його відсутності та за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга захисника Покутнього О.М. не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП.

Апеляційним переглядом не встановлено порушення процесуальних норм під час розгляду та прийняття суддею рішення в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , а також неправильного застосування матеріального закону.

Як убачається з матеріалів справи, щодо ОСОБА_1 06 березня 2020 року поліцейським було складено протокол про те, що остання 06 березня 2020 року о 05 год. 20 хв., рухаючись в м. Києві по вул. Генерала Алмазова, буд. 3, керувала автомобілем марки «Ауді», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, не виразна мова. Від проходження огляду на стан сп?яніння в установленому законом порядку відмовилась в присутності двох свідків, чим порушила п. 2.5 ПДР України.

Оскільки на час прийняття остаточного рішення в справі за вказаним протоколом закінчилися строки, передбачені ст. 38 КУпАП, провадження було закрито постановою судді місцевого суду від 07 серпня 2020 року на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП. При цьому суддя, дослідивши усі докази у справі та вислухавши позицію ОСОБА_1 , дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що вказав у мотивувальній частині постанови, з чим не погоджується в апеляційній скарзі захисник, але його доводи не стосуються оцінки доказів у справі, водночас твердження про те, що суддя фактично прийняв два взаємовиключних рішення є безпідставними.

За змістом ст. 284 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 КУпАП; про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 КУпАП.

Пунктом 7 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу. Водночас ч. 2 ст. 38 КУпАП передбачає, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Зі змісту наведених правових норм слідує, що закриття провадження на підставі ст. 38, п. 7 ст. 247 КУпАП можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом тримісячного строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення адміністративного правопорушення (при триваючому правопорушенні - з дня його виявлення).

При цьому для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження в справі у зв`язку з його спливом необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності.

Тобто закриття провадження в справі за п. 7 ст. 247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення. А наявність можливого адміністративного правопорушення, не доведеного та не підтвердженого належними та допустимими доказами, не може бути достатньою підставою для закриття провадження в справі відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП.

Закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення у зв?язку із закінченням на момент її розгляду строків накладення адміністративного стягнення не є реабілітуючою підставою, а відтак не звільняє суд обов`язку з`ясувати передбачені ст. 280 КУпАП обставини про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, та навести виклад установлених під час розгляду справи обставин у постанові.

Враховуючи наведене, відсутні підстави вважати, що суддя місцевого суду не повинен був досліджувати обставини справи та наводити у судовому рішенні висновки щодо винуватості особи у вчиненні правопорушення за наявності її вини. Отже, вимоги апеляційної скарги про скасування постанови судді місцевого суду та прийняття нового рішення про закриття провадження в справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП без встановлення вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, не підлягають задоволенню. При цьому посилання захисника на висновок Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України від 07.11.2017 є безпідставним, оскільки згаданий висновок не є джерелом права.

Перевіривши усі доводи апеляційної скарги, вважаю, що суддя місцевого суду, вирішуючи справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, правильно встановив фактичні обставини провадження та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Разом із цим, врахувавши, що подія правопорушення відбулася 06 березня 2020 року, а відповідно до ст. 38 КУпАП в справах про адміністративні правопорушення, підвідомчих суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше ніж через три місяці з дня вчинення правопорушення, і лише при триваючому правопорушенні - не пізніше ніж через три місяці з дня його виявлення, суддя місцевого суду обґрунтовано закрив провадження в справі відповідно до положень п. 7 ст. 247 КУпАП.

Таким чином, апеляційну скаргу захисника Покутнього О.М. слід залишити без задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Покутнього Олександра Михайловича залишити без задоволення, а постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 07 серпня 2020 року, якою провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду О.П. Павленко