Справа №: 398/979/20
провадження №: 3-зв/398/7/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

"07" квітня 2020 р. Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Бугайченко Т.А., розглянувши заяву судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Орловського Володимира Володимировича про самовідвід у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 квітня 2020 року справу № 398/979/20 (провадження № 3/398/470/20) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, розподілено судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Орловському В.В.

06 квітня 2020 року суддя Орловський В.В. подав заяву про самовідвід, яку обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 працює на посаді судового розпорядника Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області і його посадові обов`язки невід`ємно пов`язані з діяльністю суду, що може викликати сумнів у неупередженості судді при розгляді цієї справи.

У відповідності з ч. 1 ст. 47 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

Згідно вимог ст. 246 КпАП України порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії», тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня стаття, яка б передбачала самовідвід судді. Проте діючі Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України мають відповідні статті про відвід (самовідвід) судді, а тому, при розгляді даної заяви про самовідвід, слід застосувати аналогію права.

У своєму рішенні по справі ОСОБА_2 проти України від 9 січня 2013 року (остаточне 27/05/2013) Європейський суд з прав людини зазначив, що як правило, поняття «безсторонності» позначає відсутність упередженості чи необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має бути встановлена відповідно до: (і) суб`єктивного критерію, за яким слід звернутися до особистих переконань та поведінки окремого судді, тобто з`ясувати чи суддя суб`єктивно вільний від особистих упереджень або необ`єктивності у окремій справі; та (іі) об`єктивного критерію, згідно з яким слід переконатися, що власне суд за певними показниками, зокрема за його складом, надає достатні гарантії для виключення будь-якого обґрунтованого сумніву щодо його безсторонності. Однак немає чіткого поділу між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю, оскільки поведінка судді може не лише призвести до виникнення об`єктивних застережень щодо його безсторонності з точки зору зовнішнього спостерігача (об`єктивний критерій), але й може призвести до виникнення питання щодо особистих переконань судді (суб`єктивний критерій). Таким чином, у певних справах, у яких можуть виникати труднощі в отриманні доказів для спростування презумпції про суб`єктивну безсторонність судді, вимога об`єктивної безсторонності становить ще одну важливу гарантію. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певне значення або, іншими словами, «правосуддя не лише повинно здійснюватися, має бути видно, що здійснюється правосуддя». Важливою тут є довіра, яку суди у демократичному суспільстві повинні викликати у громадськості.

Застосовуючи принцип аналогії права, оскільки ОСОБА_1 дійсно є судовим розпорядником Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області, що може викликати сумнів у неупередженості судді Орловського В.В. при розгляді цієї справи, суд вважає, що заява про самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 280 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити заяву судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Орловського Володимира Володимировича про самовідвід у адміністративній справі № 398/979/20 (провадження № 3/398/470/20) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Олександрійського

міськрайонного суду Т.А. Бугайченко