П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" жовтня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Левко Віра Богданівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

встановила:

12 липня 2020 року о 05 год 10 хв ОСОБА_2 керував автомобілем марки «Renault Megan», н/ НОМЕР_1 по вул. Марганецькій, в м. Києві, з явними ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря нарколога та на місці за допомогою приладу «Драгер» відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив пункт 2.5 правил дорожнього руху України.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, однак його інтереси в судовому засіданні підтримували захисники: Калашников Є.А. та Ступак А.Ю. , які зазначили, що до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не долучено жодних підтверджень того, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності дійсно здійснював керування автомобілем «Renault Megan», н/ НОМЕР_1 . Пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 від працівників поліції мала формальний характер та не вказано, яким саме способом чи за допомогою приладу «Драгер», чи у лікаря нарколога. Більше того, ОСОБА_2 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, однак працівниками поліції проігноровано бажання останнього пройти зазначений огляд. Також працівники поліції жодним чином не повідомили особі, яка притягається до адміністративної відповідальності можливість пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер», чим порушили вимоги Інструкції про порядок виявлення у водія транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року. У судовому засіданні сторона захисту просила закрити провадження по справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність, оскільки, ст. 130 КУпАП в частині керування транспортним засобом скасована Законом України №2617-VIII, який не має зворотної дії, як і Закон України №720-IX.

Суддя, дослідивши матеріали справи, заслухавши захисників особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважає, що в діях ОСОБА_2 наявні склади адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 12 липня 2020 року серії ДПР18 № 537226 зі змісту якого вбачається порушення водієм пункту 2.5 правил дорожнього руху України, письмовими поясненнями свідків, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12 липня 2020 року та відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції №АА00983, записаним на DVD диск.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. The United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR 29.06.2007, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Щодо тверджень сторони захисту про недоведеність матеріалами справи факту керування ОСОБА_1 автомобілем марки «RenaultMegan», н/ НОМЕР_1 , слід зазначити таке.

Як роз`яснено в абз. 3, 4 п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи, а саме з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 12 липня 2020 року керував автомобілем марки «Renault Megan», н/ НОМЕР_1 по вул. Марганецькій, у м. Києві. При цьому, з відеозапису нагрудної камери працівника поліції вбачається, що для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності доставлено за місцем знаходження КНП «КМНКЛ «Соціотерапія». Із зазначеного відеозапису не встановлено будь-яких заперечень ОСОБА_1 щодо факту керування ним транспортним засобом, він лише заперечував щодо оформлення протоколу про адміністративне правопорушення без участі свідків. В судове засідання останній не з`явився, показів, щодо спростування факту керування транспортним засобом не надав.

У зв`язку із чим твердження сторони захисту щодо не доведення працівниками поліції факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом є припущенням, яке не обґрунтоване стороною захисту та спростовується сукупністю доказів долучених до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Твердження сторони захисту про неналежну та формальну пропозицію ОСОБА_1 з боку працівника поліції на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не відповідають дійсності, оскільки з відеозапису нагрудної камери працівника поліції вбачається, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності декілька раз (як мінімум 3 рази) було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, як за допомогою приладу «Драгер», так і у лікаря нарколога в присутності двох свідків. Однак ОСОБА_1 , розмовляючи по телефону, не зважав на вимогу працівників поліції та жодним чином не реагував. Дану поведінку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя вважає такою, що свідчить про відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Також не відповідають дійсності твердження захисту про те, що в порушення Інструкції про порядок виявлення у водія транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року ОСОБА_1 працівники поліції не запропонували пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», оскільки з відеозапису нагрудної камери працівника поліції, вбачається, що йому пропонується пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та демонструється наявність самого приладу.

Жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП судді не надано.

Крім того, слід відзначити, що в даному випадку не вбачається підстав для закриття провадження у справі на підставі п. 6 ст. 247 КУпАП у зв`язку із скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність, з таких підстав.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно п. 6 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22 листопада 2018 року, який набрав чинності 01 липня 2020 року, частину 1 статті 130 КУпАП викладено у наступній редакції: «Керування річковими, морськими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими, морськими або маломірними суднами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Слід також зазначити, що 03 липня 2020 року в газеті «Голос України» опубліковано Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 17 червня 2020 року №720-IX, який, як зазначено у розділі ІІ цього закону, набирає чинності з дня набрання чинності Законом України від 22 листопада 2018 року №2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень»

Пунктом 117 Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 17 червня 2020 року №720-IX, у розділі I Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» виключено у пункті 1 підпункти 2-4, 7.

Вимоги Закону України від 17 червня 2020 року № 720-IX із врахуванням вимог ст. 94 Конституції України, набрали чинності лише з 03 липня 2020 року.

У зв`язку із чим з 03 липня 2020 року частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за аналогічні дії тим, які карались адміністративною відповідальністю до 01 липня 2020 року, а саме за: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення 12 липня 2020 року, тому застосувати вимоги п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП не вдається за можливе.

Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суддя вважає за необхідне ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафуз позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції інкримінованої статті.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_1 не відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 36, 41-1,130, 251, 283-285 КУпАП, суддя

постановила:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн 00 к. із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 (чотириста двадцять) грн 40 к. на користь держави.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя: В.Б. Левко