Справа № 308/5398/19
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

25.03.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., розглянувши клопотання, яке подала директорка фірми «SC LEMBECK STYLE & DESIGN SRL», про поновлення строку на апеляційне оскарження,

в с т а н о в и в :

постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 лютого 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 , гр. Румунії,

визнана винною і на неї накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 483 МК України у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, що складає 871 872,40 (вісімсот сімдесят одна тисяча вісімсот сімдесят дві гривні, 40 коп.), із конфіскацією цих товарів, а саме: чохли для подушок з тканини синтетичної без поролонового наповнювача, розміром 50?50 см., різних кольорів, на кожному виробі наявне маркування виробника "NOVEL" та товарний ярлик, у кількості 6166 штук.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн..

Згідно постанови, 25.03.2019 о 23 год. 06 хв. у зону митного контролю митного посту „Неветленфолу" Закарпатської митниці ДФС по вантажному напрямку на ділянку «в`їзд в Україну» заїхав вантажний автомобіль марки "Renault", реєстраційний номерний знак України НОМЕР_1 , з напівпричепом марки "Samro", реєстраційний номерний знак України НОМЕР_2 , під керуванням громадянина України ОСОБА_3 - водія ТЗОВ «Квадр Транспорт», який переміщує з Румунії до України товар для переробки на митній території України. Відправник - SC LEMBECK STYLE & DESIGN SRL ADRESA PESTISU MIC NR 44A HUNEDOARA RO. Отримувач - ТОВ "ЛЕМБЕК ДИЗАЙН" 89636, Закарпатська обл., Мукачівський р-н., смт. Кольчино, вул. Фрідяшівська, буд. 1 UA. До митного контролю та митного оформлення водій транспортного засобу ОСОБА_4 подав наступні документи: ЕМД № UA305200/2019/019663 та № UA305200/2019/019665, CMR БН від 25.03.2019, рахунок-фактуру № 24/25.03.2019. Згідно талону про зважування транспортного засобу з вантажем, встановлено невідповідність вагових показників з даними, зазначеними у товаро-супровідних документах та електронній копії ЕМД ЄАІС за результатами зважування на ваговому комплексі. Після чого, було прийнято рішення про проведення митного огляду вантажу, а саме: проведено повний митний огляд вантажного відсіку автомобіля та причепу шляхом повного вивантаження та огляду кожної товарної позиції. Встановлено, що у вантажному відсіку автомобіля серед товарів, вказаних у товарно-транспортних та товарно-супровідних документах наявні 6 (шість) вантажних місць, на яких розміщені 125 (сто двадцять п`ять) картонних коробок із вантажем «Чохли для подушок з тканини синтетичної без поролонового наповнювача» розмірами 50?50 см. у кількості 6166 штук та загальною вагою 1058,65 кг. різних кольорів. На кожному виробі наявне маркування виробника "NOVEL" та товарний ярлик. Зазначений вантаж не вказаний у товарно-транспортних та товарно-супровідних документах, а саме: ЕМД № UA305200/2019/019663 та № UA305200/2019/019665, CMR БН від 25.03.2019, рахунку-фактурі № 24/25.03.2019. Згідно наданого пояснення, громадянка Румунії ОСОБА_1 , вказала, що товар - «Чохли для подушок з тканини синтетичної без поролонового наповнювача» отримала в Румунії після переробки на митній території України як бракована продукція, і щоб виправити недоліки та доопрацювати товар, вона якнайшвидше відправила його на територію України тим самим транспортним засобом, який і доставив продукт переробки в Румунію й того ж дня, однак без оформлення товарно-супровідних документів на нього. Таким чином директор фірми відправника товару «SC LEMBECK STYLE & DESIGN SRL» вчинила дії, спрямовані на переміщення товару через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто шляхом подання документів, що містять неправдиві дані щодо найменування та кількості товару.

Не погоджуючись з указаною постановою, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій порушує питання про скасування постанови та закриття провадження у справі за відсутністю в її діях складу передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України порушення митних правил, а також повернення товарно-матеріальних цінностей та документів. Одночасно, ОСОБА_2 порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Вказує на те, що копію оскаржуваної постанови її представник - адвокат Калинич І. І. отримав тільки 19.03.2020.

Дослідивши матеріали справи про порушення митних правил та доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 529 МК України постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі. Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Частиною 2 статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів із дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений із поважних причин, і лише на підставі клопотання особи, яка подає апеляційну скаргу. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Вищевказана норма - ч. 2 ст. 294 КУпАП, забезпечує, за аналогією із правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права, а також свідчить про те, що початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, а не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення.

Апеляційний суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, якщо його порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).

Апеляційний суд виходить із того, що про поважність причин на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, які виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

З матеріалів справи про порушення митних правил вбачається, що оскаржувана постанова винесена 04.02.2020, що свідчить про те, що, відповідно до ст. 294 КУпАП, останнім днем подання на неї апеляційної скарги є 14.02.2020.

З матеріалів справи також убачається, що апеляційну скаргу, датою виготовлення якої є 20.03.2020, ОСОБА_2 подала за допомогою електронної скриньки до суду першої інстанції 23.03.2020, тобто із пропуском передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови від 04.02.2020.

Підстави, на які посилається ОСОБА_2 у підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження - отримання її представником копії оскаржуваної постанови 19.03.2020, апеляційний суд не може визнати поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження з огляду на наступне.

Так, у протоколі про порушення митних правил № 1709/30500/19 від 27.03.2019, підписаному ОСОБА_2 , зазначено, що розгляд справи відбудеться 24.04.2019 о 10:00 за адресою: м. Ужгород вул. Загорська 53 (адреса Ужгородського міськрайонного суду) і що ОСОБА_1 отримала примірник протоколу (а. с.1-4). Окремо нею подано заяву про розгляд справи без її участі із зазначенням повідомлення її про розгляд справи о 10:00 24.04.2019 у приміщенні Ужгородського міськрайонного суду за адресою: м. Ужгород вул. Загорська 53 (а.с. 29). Цього дня розгляд справи не відбувся, у подальшому її розгляд ще двічі переносився, щоразу - з повідомленням адвоката Калинича І.І. про час і місце її розгляду (а.с.45-62).

Ці обставини свідчать про те, що адвокат Калинич І. І., а відповідно й ОСОБА_2 були обізнані про рух справи. Востаннє її розгляд було призначено на 09:50 04.02.2020, повістка адвокату Калиничу І.І. вручена 10.01.2020 о 13:03 (а.с. 62).

Вищенаведене свідчить про те, що ОСОБА_2 та її представник - адвокат Калинич І. І. були належним чином повідомлені про час та місце розгляду судом першої інстанції справи, однак, у судове засідання не прибули, про причину неприбуття суд не повідомили, клопотань про перенесення розгляду справи на інший термін не подали.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Пономарьов проти України»).

Апеляційним судом не встановлено поважних причин, із яких ОСОБА_2 чи її представник не звернулися до суду першої інстанції з питанням про результат розгляду справи раніше ніж 14.02.2020, та з яких апеляційна скарга не подана в передбачений ч. 2 ст. 294 КУпАП строк.

При цьому, доводи клопотання про отримання адвокатом Калиничем І. І. копії оскаржуваної постанови 19.03.2020, з урахуванням вищенаведеного, не можуть слугувати підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження. При оцінці вказаних доводів, апеляційний суд враховує і те, що апеляційна скарга на постанову від 04.03.2020 разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вперше подана представником ОСОБА_2 - адвокатом Калиничем І. І., 18.02.2020 і постановою судді Закарпатського апеляційного суду від 21.02.2020 відмовлено адвокату Калиничу І. І. у поновленні строку на апеляційне оскарження, що в свою чергу свідчить про спростування тверджень про те, що про наявність оскаржуваної постанови стороні захисту стало відомо тільки 19.03.2020.

Вищенаведені обставини та положення ч. 2 ст. 294 КУпАП, відповідно до яких початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, свідчать про те, що причини, на які ОСОБА_2 посилається як на підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, - не являються поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження.

На будь-які інші обставини (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо) у підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_2 не вказує, що у свою чергу свідчить про те, що апелянтом не доведено поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення.

За таких обставин, наведені ОСОБА_2 в обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження доводи, на переконання апеляційного суду, не дають підстав для поновлення строку на оскарження судового рішення, у зв`язку із чим, апеляційна скарга, подана із пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню апелянту.

При прийнятті рішення про необхідність відмови ОСОБА_2 у поновленні строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд також враховує положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань не вправі витребовувати будь-які докази; те, що апелянтом не доведено поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення й не надано таких доказів, які б підтверджували поважність причин його пропуску; що пропущений строк є значним; що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

Разом із тим, апеляційний суд зазначає, що при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

подане ОСОБА_2 клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення залишити без задоволення та відмовити у поновленні пропущеного строку.

Апеляційну скаргу, яку подала директорка фірми «SC LEMBECK STYLE & DESIGN SRL» на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 лютого 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 КУпАП, - повернути ОСОБА_1 з усіма доданими до неї матеріалами, як особі, що їх подала, а також надіслати копію даної постанови.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан