Справа № 201/8786/20
Провадження № 3/201/4157/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2020 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області ДПП НП України, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм ТОВ «Авторс», який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Інспектором патрульної поліції складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , відповідно до якого останній 31 серпня 2020 року о 17 годині 30 хвилин, керуючи транспортним засобом «Рено», д/н НОМЕР_1 , з напівпричепом «Самро», д/н НОМЕР_2 , рухався в районі буд. № 45 по вул. Запорізьке шосе в Соборному районі м. Дніпро, де, не врахувавши дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення із зупинившимся попереду автомобілем «Шкода», д/н НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , після чого автомобіль «Шкода» продовжив некерований рух вперед та здійснив наїзд на автомобіль «Ніссан», д/н НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_3 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав та пояснив, що він рухався зі швидкістю 50 км/год зі сторони аеропорту в напрямку пр. Гагаріна по вул. Запорізьке шосе в м. Дніпрі по другій смузі. Після проїзду перехрестя з вул. Панікахи він побачив попереду автомобіль «Ніссан», водій якого зупинився на першій смузі перед поворотом праворуч, іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди водія автомобіля «Шкода» він побачив перед собою лише безпосередньо перед зіткненням, оскільки до цього вказаний водій слідував позаду нього. На його думку водій ОСОБА_2 випередив його по третій смузі руху та різко перестроївся на другу смугу для того щоб повернути праворуч. При виникненні аварійної обстановки він став екстрено гальмувати та змінювати свій напрямок руху ліворуч для того щоб уникнути зіткнення, однак цього не вдалось зробити, оскільки гальмівний шлях на керованому ним великоваговому транспортному засобі значно більший аніж на іншому транспорті. Він вважає, що водій автомобіля «Шкода» різко загальмував після перестроювання, оскільки останній не очікував, що перед ним опиниться автомобіль «Ніссан», який стояв перед поворотом праворуч.

Водій ОСОБА_2 , будучи допитаним під час судового розгляду, пояснив, що 31 серпня 2020 року він рухався зі сторони м. Запоріжжя по вул. Запорізьке шосе в м. Дніпрі в потоці руху. При перетинанні перехрестя з вул. Панікахи він слідував за напрямком руху по дозволеній смузі, однак з точністю не може сказати по якій саме смузі, по другій або третій. В той же час він хоче звернути увагу, що відстань від вказаного перехрестя до місця зіткнення дорівнює десь 100 м. і на вказаній ділянці дороги не заборонено перестроювання. Так, він став рухатись за автомобілем «Ніссан», який рухався дуже повільно, після чого водій останнього подав сигнал правого покажчику повороту та зупинився, у зв`язку з чим він також повільно зупинився та почув звук гальм, затим відчув від зіткнення поштовх вперед. Лише після зіткнення він зрозумів, що керований ним автомобіль «Шкода» здійснив наїзд на автомобіль «Ніссан», який після цього опинився справа від нього.

Водій ОСОБА_3 під час розгляду справи суду пояснив, що 31 серпня 2020 року близько 17 години він рухався зі сторони ТЦ «Нова лінія» по вул. Запорізьке шосе в м. Дніпрі в потоці транспорту за великогабаритним транспортним засобом «Рено», яке слідувало попереду нього. Після відновлення руху на перехресті біля ТЦ «Метро», він випередив вказаний транспортний засіб «Рено», котрий став рухатись позаду нього, при цьому автомобіля «Шкода» між ними він не бачив. За перехрестям з вул. Панікахи він мав намір перестроїтись з другої в першу смуги для того щоб повернути праворуч, однак був вимушений загальмувати та чекати на той момент коли смуга руху справа буде вільною від іншого транспорту. Так, саме в той момент відбулось зіткнення, перед яким він почув звук гальм транспортного засобу «Рено».

Допитана за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що вона рухалась в якості пасажира на передньому місці автомобіля «Ніссан», котрим керував її чоловік ОСОБА_3 . Вони виїхали з ТЦ «Нова лінія» та стали рухатись по вул. Запорізьке шосе в м. Дніпрі, де, на світлофорі біля ТЦ «Метро» зупинились за транспортним засобом «Рено», який випередили перед перехрестя з вул. Панікахи. Таким чином вони рухались до зупинки громадського транспорту, за якою їм потрібно було повернути праворуч, однак із-за затору справа від маршрутних транспортних засобів вони не змогли виконати поворот та стали чекати, але несподівано пролунав гучний звук гальм і вона відчула удар від зіткнення. Вона, як і водій ОСОБА_3 , не бачила автомобіль «Шкода» до зіткнення, у зв`язку з чим не може пояснити звідки за ними з`явився останній, вона може з впевненістю лише сказати, що до цього позаду них рухався транспортний засіб «Рено».

Дослідивши безпосередньо у судовому засіданні показання учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить до висновку, що дана адміністративна справа підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки доказів зібраних в дану справу не достатньо для того щоб зробити однозначний висновок щодо наявності в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, при цьому обов`язок щодо збирання таких доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З метою збирання доказів на співробітників поліції покладається обов`язок, відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, долучати до протоколу про адміністративне правопорушення: схему місця ДТП, яку підписують учасники ДТП та поліцейський; пояснення учасників пригоди та свідків; показання технічних приладів; показання засобів фото- та/або відеоспостереження; інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 145232 від 31 серпня 2020 року дорожньо-транспортна пригода між учасниками дорожнього руху відбулась в результаті порушення особо, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, п. 13.1 Правил дорожнього руху України.

Однак, при дослідженні матеріалів цієї справи судом не було встановлено належних та допустимих доказів на підставі яких, поза розумним сумнівом, що є стандартом доведення, необхідним для визнання особи винною, може бути зроблений висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, що ставиться йому у провину складеним відносно нього протоколом, зокрема будь-яких доказів, які безпосередньо вказують на обставини, що підлягають доказування у даній справі та у своїй сукупності вказують на причинно-наслідковий зв`язок дій останнього з наслідками, що настали в результаті дорожньо-транспортної події, яка згідно відповідного протоколу про адміністративне правопорушення відбулась внаслідок не дотримання водієм ОСОБА_1 безпечної дистанції, немає. Тобто зібраними доказами у цій справі не спростовується позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, згідно якої іншим водієм автомобіля «Шкода» ОСОБА_2 йому було створено аварійну обстановку, у якій він був вимушений різко загальмувати та змінити напрямок руху ліворуч задля забезпечення безпеки учасників руху та мінімізації наслідків цієї пригоди, однак цього не вдалось зробити, оскільки вказаний водій перестроївся перед ним в безпосередній близькості та став різко гальмувати, що призвело до наслідків, які настали.

Про достовірність вказаних доводів сторони захисту також свідчать покази інших осіб, зокрема водія-учасника дорожньо-транспортної події ОСОБА_3 та пасажиру автомобіля «Ніссан» ОСОБА_4 , які разом пояснили суду, що не бачили автомобіля «Шкода» безпосередньо перед зіткненням, оскільки позаду них слідував великогабаритний транспортний засіб «Рено», що зіставляється з показами водія ОСОБА_1 , який вважав, що йому було створено аварійну ситуацію діями водія ОСОБА_2 , який різко перестроївся перед ним та став гальмувати. Отже можна обґрунтовано припустити, що водієві ОСОБА_1 внаслідок цих обставин дійсно було створено аварійну обстановку, у якій останній був вимушений різко змінити швидкість та напрямок руху, що в даному випадку не охоплюється вимогами правил дорожнього руху, оскільки ці правил розраховані на звичайні прийоми керування транспортним засобом, а не в умовах коли їх наражають на небезпеку інші водії своїми забороняючими діями. За таких обставин з упевненістю неможливо стверджувати, що водій ОСОБА_1 , не врахувавши дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції, а тому наявність сумніву про цей факт повинно трактуватись на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, так як протилежного не доведено матеріалами, зібраними уповноваженими посадовими особами.

Аргументи сторони захисту щодо порушення правил територіальної підсудності слід визнати неприйнятними, оскільки відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 145232 від 31 серпня 2020 року воно було вчинено в районі буд. № 45 по вул. Запорізьке шосе, що відноситься до території Соборного (раніше Жовтневого) району м. Дніпро, тобто провадження в цій справі здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції юрисдикція якого вчинено адміністративне правопорушення, що повністю ґрунтується на положення ч. 1 ст. 276 КУпАП.

Враховуючи, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється посадовою особою в рамках пред`явленого обвинувачення, в даному випадку в межах фактичних обставин викладених у відповідному протоколі, а також виходячи з матеріалів наданих для розгляду, які були попередньо зібрані та належним чином процесуально закріплені уповноваженою на те посадовою особою, суд позбавлений можливості самостійно усунути недоліки, що виникли у зв`язку з відсутністю відповідних матеріалів адміністративної справи, оскільки до повноважень суду не входить збирання доказів, їх вилучення або долучення іншим чином з інших матеріалів справ про адміністративні правопорушення, при цьому перекладання на себе повноважень посадової особи уповноваженої на складання протоколу про адміністративне правопорушення, в противному випадку, призведе до порушення судом принципу рівності сторін процесу.

В світлі даної ситуації, слід вважати, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину патрульною поліцією в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідальність за яке встановлюється за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , притягнутого за ст. 124 КУпАП закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала чинності:

Суддя: В.М. Гончаренко