ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 550/626/19 Номер провадження 33/814/217/20Головуючий у 1-й інстанції Михайлюк О. І. Доповідач ап. інст. Рябішин А. О.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2020 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Рябішин А.О., з секретарем Журою Н.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Чутівського районного суду Полтавської області від 29 липня 2019 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, українки,-

про притягнення до адміністративної відповідальності , передбаченої ст.124 КУпАП.-

в с т а н о в и в:

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені суддею суду першої інстанції обставини

Постановою судді Чутівського районного суду Полтавської області від 29 липня 2019 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накладено на неї стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 384,20 грн. судового збору .

Згідно з постановою судді 16.05.2019р. о 11 год. 00 хв. в смт по вул. Набережній водій ОСОБА_1 , керуючи мопедом «Ямаха», виконуючи поворот праворуч, виїхала на смугу зустрічного руху та допустила зіткнення з автомобілем «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушила вимоги п. 10.5 Правил дорожнього руху та скоїла адміністративне правопорушення, за яке передбачена відповідальність, відповідно до ст. 124 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись з даним рішенням судді місцевого суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови , яку скасувати і провадження щодо неї закрити.

Апеляційні вимоги з приводу скасування постанови обґрунтовує тим , що починаючи рух чітко впевнилася в тому , що ні праворуч , ні ліворуч будь-якого транспортного засобу немає. В той момент , коли почала повертати на свою смугу , на шаленій швидкості без відповідного повороту ліворуч не притормозивши і не зменшивши швидкість , в неї в`їхав автомобіль ОСОБА_2 . Коли приїхали працівники поліції вони слухали тільки те , що їм розповідав ОСОБА_2 та його дружина. Після ДТП отримала численні травми , проте у зв`язку з відсутністю коштів вимушена була лікуватися вдома. Вважає винним у ДТП ОСОБА_2 . Також, апелянт зазначає , що судом порушено процесуальне законодавство при розгляд справи щодо неї , оскільки про останнє судове засідання вона не була належним чином повідомлення , як не була повідомлена і про призначену в ході судового розгляду експертизу.

Позиція апелянта в судовому засіданні апеляційного суду

В судове засідання ОСОБА_1 та її захисник - адвокат Ульянець О.В. , а також інший учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 не з`явилися , попередньо надавши заяви про розгляд справи без їхньої участі.

ОСОБА_1 в поданих до апеляційного суду заявах надавала пояснення , аналогічні змісту апеляційної скарги та поясненням, наданим письмово суду першої інстанції. Адвокат апеляційну скаргу підтримала та просила задовольнити , додаткових пояснень не надавала. Водій ОСОБА_2 просив відмовити у задоволенні апеляції.

Мотиви суду

Згідно положень частини 7 статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст .ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суддя суду першої інстанції в повній мірі дотримався зазначених положень закону , правильно встановив фактичні обставини по справі , обґрунтував їх належними та допустимими доказами і дав їм правильну юридичну оцінку.

Так, визнаючи ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП суддя послався на протокол про адміністративне правопорушення , від 16.05.2019 року щодо ОСОБА_1 із змісту якого вбачається про допущення нею під час керування мопедом п. 10.5 Правил дорожнього руху та допущення зіткнення з автомобілем "Toyota" д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження; схему ДТП від 16.05.2019; письмові пояснення ОСОБА_2 , свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ; висновок експерта № 339 від 11.07.2019 , з якого вбачається порушення ОСОБА_1 в заданій дорожній обстановці п.п. 10.1, 10.5 ПДР України.

Із вказаними висновками судді місцевого суду щодо винуватості ОСОБА_1 погоджується і апеляційний суд , та доводи апеляції вказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п.10.1 Правил дорожнього руху України , перед початком руху , перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися , що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху.

Згідно з п. 10.5 Правил дорожнього руху України поворот необхідно виконувати так, щоб при виїзді з перехрещення проїзних частин транспортний засіб не опинився на смузі зустрічного руху, а у разі повороту праворуч слід рухатися ближче до правого краю проїзної частини. Виїзд з перехрестя, де організовано круговий рух, може здійснюватися з будь-якої смуги, якщо напрямок руху не визначено дорожніми знаками чи розміткою і це не створить перешкод транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку праворуч (редакція від 15.11.2017).

Так , згідно з доводів апеляції ОСОБА_1, які тотожні її позиції , висловленої письмово в суді першої інстанції, вона , 16 травня 2029 року , керуючи скутером " Ямаха" і рухаючись по вул. Набережній , зупинилась із ввімкнутим правим поворотом , подивилась в ліву сторону , переконалась , що там немає транспорту праворуч , почала виїжджати праворуч. Коли ОСОБА_1 почала повертати праворуч , вона виїхала ліворуч , тобто на зустрічну смугу , бо інакше вона б злетіла у канаву , але при цьому , вона переконалася , що транспортних засобів ні з правав , ні з ліва не було і тільки після цього почала рух. В той момент , коли вона почала звертати на свою смугу , водій ОСОБА_2 на шаленій швидкості без відповідного повороту ліворуч , не зупиняючись збив ОСОБА_1 .

Тобто , сама ОСОБА_1 в своїх поясненнях не заперечувала недотримання з її боку правил дорожнього руху під час здійснення маневру , а саме: виїзду на зустрічну смугу.

Зміст цих пояснення прямо вказує на той факт , що нею було порушено вимоги п. 10.5 ПДР України.

Пояснення , надані іншим учасником дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 та свідками , в цілому не суперечать поясненням ОСОБА_1 щодо обставин , за яких трапилось зіткнення транспортних засобів.

Доводи апеляції ОСОБА_1 про упереджене ставлення до неї працівників поліції при складанні схеми ДТП та протоколу щодо неї та врахування виключно позиції водія ОСОБА_2 є необґрунтованими.

Так , судом першої інстанції , враховуючи наявні в матеріалах протиріччя та з метою повного , всебічного та об`єктивного з`ясування усіх обставин справи , було призначено автотехнічну експертизу.

При цьому , в розпорядження експертів були надані матеріали справи , які , окрім доказів , долучених органом , що склав протокол , містили письмові пояснення ОСОБА_1 , а відтак вони були враховані при виконанні експертизи.

Відповідно до висновку експерта № 339 від 11.07.2019 , в діях ОСОБА_1 в заданій дорожній обстановці вбачається порушення п.п. 10.1, 10.5 ПДР України , які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.

Доводи апеляції ОСОБА_1 щодо спростування висновку вказаної експертизи через те , що вона не знала про її призначення та про наявність висновку , є безпідставними , оскільки в матеріалах справи є заяви , в яких остання висловила позицію про неможливість приїзду в судове засідання. При цьому , про неможливість проведення судового розгляду без її участі , вона не зазначала.

Будь-яких інших доказів на спростування висновків судді суду першої інстанції автором апеляції в ході апеляційного перегляду судового рішення , не представлено.

В цілому , доводи апеляції зводяться лише до незгоди ОСОБА_1 з виною у ДТП. При цьому , нею викладаються обставини , які суттєво не різняться від тих , які зафіксовані у доказах , що були покладенні в основу рішення про її винуватість.

Та обставина , що судовий розгляд в суді першої інстанції відбувся за її відсутності сама по собі не є підставою для скасування судового рішення. В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 було відновлено її право на участь у судовому розгляді справи щодо неї , при цьому , було поновлено строк на апеляційне оскарження постанови суду , надано можливість обґрунтувати свою невинуватість відповідними доказами , вона користувалася допомогою захисника.

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи ОСОБА_1 про те, що вона не вчиняла адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Доводи апеляції ОСОБА_1 щодо отримання в результаті ДТП тілесних ушкоджень та ушкоджень її транспортного засобу не спростовують висновків суду першої інстанції та жодним чином не зменшують її винуватості.

Стягнення на ОСОБА_1 накладено у мінімальному розмірі , передбаченому санкцією статті , а тому підстав вважати призначене покарання суворим не вбачається.

Порушень законодавства , які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд доходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП є законною та обґрунтованою, і підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення , а постанову судді Чутівського районного суду Полтавської області від 29 липня 2019 року щодо неї - без змін;

Постанова набирає законної сили з моменту її винесення й оскарженню не підлягає

Суддя А.О.Рябішин