Справа № 369/4880/20
Провадження № 3/369/2893/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

24.04.2020 року м. Київ

суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Хрипун Світлана Володимирівна, розглянувши матеріали Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Вірменії, проживає АДРЕСА_1 , працює ФОП, ІПН НОМЕР_1 ,

- за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

Встановив

Відповідно до протоколу АПР18 № 206711 про адміністративне правопорушення від 21.04.2020 року, передбачене ст. 44-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення 21.04.2020 приблизно о 15 годині 40 хвилин ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 , не забезпечив дотримання санітарних норм під час продажу кавових напоїв на розлив , чим порушив п.2 постанови КМУ від 11.03.2020 № 211, за що передбачена відповідальність за ст.. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання 24.04.2020 року ОСОБА_1 з`явився, пояснив, що прибирали у кав`ярні та зробили собі кави, прийшли працівники поліції склали протокол, не пояснили, які санітарні норми він не забезпечив.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 206711 від 21.04.2020 року, пояснення ОСОБА_1 від 21.04.2020 року, пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 21.04.2020 року, копію тимчасової посвідки на постійне проживання, копію свідоцтва про державну реєстрацію ФОП ОСОБА_1 , копію рішення Тарасівської сільської ради, копію договору від 03.01.2020 року, суд дійшов висновку про необхідність закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу вказаного правопорушення в діях ОСОБА_1 , з огляду на наступне.

Відповідальність за ст. 44-3 КУпАП встановлена за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Отже диспозиція вказаної норми є бланкетною, тобто такою, що відсилає до норм іншого нормативно-правового акта, тому, формулюючи суть правопорушення, вказівка на нормативний акт, вимоги якого порушені, є обов`язковою.

Закон України "Про захист населення від інфекційних хвороб" визначає правові, організаційні та фінансові засади діяльності органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, спрямованої на запобігання виникненню і поширенню інфекційних хвороб людини, локалізацію та ліквідацію їх спалахів та епідемій, встановлює права, обов`язки та відповідальність юридичних і фізичних осіб у сфері захисту населення від інфекційних хвороб.

Статтею1 вказаного Закону, яка регулює визначення термінів, визначено, що карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

За приписами ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" з 12 березня 2020 року на усій території України встановлено карантин.

Постановами Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 року № 215, від 25.03.2020 року № 239, від 20.03.2020 року № 242, від 29.03.2020 року № 241 " Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211" на період карантину на усій території України заборонено з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 року до 24 квітня 2020 року роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту (п. 2 вказаної Постанови в редакції від 29.03.2020 року).

Таким чином, зазначена заборона на певні види діяльності на період карантину поширюється на спеціальних суб`єктів - на суб`єктів господарювання. При цьому право для суб`єктів господарювання здійснювати в період карантину дозволені (перелічені вище) види господарської діяльності кореспондується з обов`язком таких суб`єктів господарювання створити для такої діяльності відповідні умови, а саме: забезпечити відповідний персонал засобами індивідуального захисту (якими саме - у постанові Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 року № 215 " Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211" - не конкретизовано).

Дільничним офіцером поліції Києво-Святошинського ВП ГУ НП у Київській області Андрусик П.С. відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія АПР18 № 206711 від 21.04.2020 інкриміновано ОСОБА_1 не забезпечення дотримання санітарних норм під час продажу кавових напоїв на розлив та порушення п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 211від 11.03.2020 року, при цьому не зазначивши, які саме санітарні норми повинен був забезпечити ОСОБА_1 та яким нормативно-правовим актом вони передбачені.

За приписами ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищезазначене суддя приходить до висновку, що необхідно закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 44-3, 247 п. 1, 251, 256, 280 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 , за відсутністю події і складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.В. Хрипун