НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

16 жовтня 2020 року Справа № 322/928/20 (Провадження № 3/322/401/20)

Суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Гасанбеков С.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла до суду з Новомиколаївського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області, за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно: ОСОБА_1 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП,

встановив:

27.09.2020, о 16 год. 45 хв., в с. Веселий Гай Новомиколаївського району Запорізької області, по вул. Першотравневій, ОСОБА_1 керував мопедом «Сабур», номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пп. «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху.

Зазначені обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення від 27.09.2020 серії ОБ № 101836 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, роздрукованими показниками газоаналізатора, згідно з яким показник рівня алкоголю в крові ОСОБА_1 становив 2,82 проміле, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , якими підписано протокол про адміністративне правопорушення, відеозаписом.

ОСОБА_1 підписав протокол, а під час розгляду справи визнав, що 27.09.2020 він перебував у стані алкогольного сп`яніння під час керування мопедом, у вчиненому щиро розкаявся. Водночас ОСОБА_1 , не оспорюючи фактичних обставин справи, заявив клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що чинною редакцією статті 130 КУпАП не передбачено відповідальності водіїв за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд виходить з такого.

Частиною першою статті 130 КУпАП в редакції, що була чинною станом на 30.06.2020, передбачалася адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з цим, 01.07.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII (далі Закон № 2617-VIII).

Згідно з пп. 4 пункту 1 розділу І Закону № 2617-VIII статтю 130 КУпАП викладено в новій редакції, а саме частиною першою цієї статті було передбачено адміністративну відповідальність за керування річковими, морськими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за передачу керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також за відмову осіб, які керують річковими, морськими або маломірними суднами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водночас пунктом 171 розділу І Закону № 2617-VIII Кримінальний кодекс України було доповнено статтею 286-1, частина перша якої передбачала кримінальну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, або за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного освідування з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого медичного освідування.

Проте, відповідно до підпункту 1 пункту 117 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 17.06.2020 № 720-ІХ (далі Закон № 720-ІХ), підпункт 4 пункту 1 розділу І Закону № 2617-VIII виключено.

Закон № 720-ІХ опубліковано в газеті «Голос України» від 03.07.2020 № 110, проте розділом ІІ цього Закону передбачено, що цей Закон набирає чинності з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, тобто з 01.07.2020.

Разом з цим, набрання чинності Законом № 720-ІХ, опублікованим 03.07.2020 з 01.07.2020 прямо суперечить положенням частини п`ятої статті 94 Конституції України, отже цей Закон набрав чинності з 03.07.2020, а відтак з 03.07.2020 відновлено вищезазначену редакцію статті 130 КУпАП, що була чинною по 30.06.2020 включно, та знову встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вищезазначені законодавчі зміни відображені в Єдиному державному реєстрі нормативно-правових актів (https://www.reestrnpa.gov.ua), що містить офіційні тексти нормативно-правових актів в контрольному стані (ст. 5 Указу Президента України «Про Єдиний державний реєстр нормативних актів» від 27.06.1996 № 468/96, п.п. 3, 8, 15 Порядку ведення Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів та користування ним, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.2001 № 376). Натомість база даних «Законодавство України» має інформаційний характер і не є офіційним друкованим виданням, про що зазначено на офіційному вебпорталі парламенту України (https://zakon.rada.gov.ua/laws/main/index), а відтак посилання ОСОБА_1 на відсутність вищенаведених законодавчих змін у тексті КУпАП, що міститься в цій базі даних, не є доказом їх відсутності в офіційному тексті цього Кодексу в контрольному стані.

Оцінивши перелічені докази у їх сукупності та дослідивши обставини даної справи, суддя дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 27.09.2020 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а зазначені ним підстави для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відсутні.

При обранні виду та розміру стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддею враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та майновий стан.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 , відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 34 КУпАП, є його щире розкаяння. Обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , передбачені ст. 35 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене, з метою виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень, суддя визнає за необхідне застосувати до порушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За правилом ст. 283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Згідно з ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, тобто 2 102,00 грн. (ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік»), що становить 2 102,00*0,2 = 420,40 грн.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 40-1, 221, 247, 283-285, 294, КУпАП, суддя

постановив:

1. Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 грн. (десять тисяч двісті гривень 00 коп.), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Роз`яснити, що відповідно до ст.ст. 307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений через установу банку України не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а вразі оскарження постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в зазначений строк, постанову буде надіслано судом для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень 40 коп.).

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.С. Гасанбеков