Справа№ 756/5585/20 Головуючий у 1 інстанції Андрейчук Т.В.
Провадження № 33/824/4131/2020 Головуючий у 2 інстанції Капічон О.М.
Категорія: ст. 44-3 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Капічон О.М., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 12 червня 2020 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Біла Церква Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді, 01 травня 2020 року ОСОБА_1 о 13 год. 43 хв. за адресою: м. Київ, пр-т Степана Бандери, 11-А знаходився у громадському місці, а саме - в приміщенні магазину "Епіцентр" без вдягнутих засобів індивідуального захисту (зокрема, маски), чим порушив пп. 1 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 443 КУпАП.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 12 червня 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок в дохід держави.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Оболонського районного суду м. Києва від 12 червня 2020 року скасувати та закрити провадження у справі.

Крім того, просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки про наявність оскаржуваної постанови дізнався лише 14 вересня 2020 року, коли отримав постанову про відкриття виконавчого провадження. Саму копію оскаржуваної постанови отримав 16 вересня 2020 року, тобто вже після спливу встановленого судом строку на оскарження.

Вивчивши матеріали справи та апеляційну скаргу, вважаю, що вона підлягає поверненню апелянту, разом з доданими до неї матеріалами, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 2 ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова судді може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Так, із матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова була винесена Оболонським районним судом м. Києва 12 червня 2020 року. Разом з тим, апеляційна скарга була подана до суду лише 22 вересня 2020 року, тобто вжепісля спливу 10-ти денного строку, встановленого Законом.

При цьому, вказані апелянтом обставини, в зв`язку з якими він пропустив строк на апеляційне оскарження не можутьбути визнані судом апеляційної інстанції як поважні, виходячи з наступного.

Так, з оскаржуваної постанови вбачається, що 12 червня 2020 року ОСОБА_1 не був присутнім під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції, однак, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку SMS за номером телефону, зазначеному ним при складанні протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 16).

Окрім того, ОСОБА_1 було відомо про наявність щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 357044 від 01 травня 2020 року та його було повідомлено, що розгляд справи щодо нього відбудеться за викликом Оболонського районного суду м. Києва, що засвідчено його особистим підписом /а. с. 1/, однак, він за відповідною інформацією щодо руху справи до суду не звертався, внаслідок чого, подав апеляційну скаргу з пропуском строку, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП.

Твердження ОСОБА_1 про те, що про наявність оскаржуваної постанови він дізнався лише 14 вересня 2020 року, коли отримав постанову про відкриття виконавчого провадження, а тому він з поважних причин пропустив строк на апеляційне оскарження - не заслуговують на увагу, оскільки з матеріалів справи не вбачається жодних об`єктивних причин, які перешкодили ОСОБА_1 цікавитися результатом руху його справи та подати апеляційну скаргу в строк, визначений ч. 2 ст. 294 КУпАП.

У рішенні ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що у разі якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що апелянтом не вказано об`єктивних причин пропуску строку на апеляційне оскарження та не наведено обставин, які б вказували на неможливість звернення з апеляційною скаргою у передбачений законом строк, у зв`язку з чим приходжу до висновку про відсутність підстав для його поновлення та необхідності повернення апеляційної скарги особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду м. Києва від 12 червня 2020 року щодо нього.

Апеляційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами, повернути особі, яка її подала.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Капічон