Провадження № 3/702/48/20
Справа №702/97/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про закриття справи

24 квітня 2020 року м. Монастирище

Суддя Монастирищенського районного суду Черкаської області Мазай Н.В., розглянув матеріали, які надійшли від Монастирищенського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 5985479 від 04.02.2020 ОСОБА_1 04.02.2020 о 09:00 год в м. Монастирище Черкаської області не сплачував аліменти на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. На адресу суду надав заяву про розгляд справи у її відсутність. Зазначає, що сплатив частину боргу іншу частину зобов`язується сплатити.

У відповідності до ст. 268 КУпАП справи про адміністративне правопорушення розглядаються у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, або у її відсутність, коли є відомості про те, що її своєчасно сповіщено про дату, час та місце розгляду справи і від неї не надійшло заяви про відкладення розгляду справи.

Оскільки, суддя повідомляв особу, яка притягається до адміністративної відповідальності про дату, час та місце розгляду справи, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, суддя вважає, що є всі підстави для розгляду справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Станом на день розгляду адміністративної справи у суді, а саме 24.04.2020, протокол про адміністративне правопорушення № 5985479 від 04.02.2020 правопорушником не оскаржений, тобто є чинним.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків.

Згідно ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 - 1 КУпАП несплата аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, - тягне за собою виконання суспільно корисних робіт на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин.

Згідно абз. 1,2 ч. 4 Розділу ХІV «Відповідальність у виконавчому провадженні» Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень» (далі - Інструкція) у разі наявності в діях боржника ознак адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, чи порушення законних вимог виконавця фізичними, юридичними чи посадовими особами виконавець складає протокол про адміністративне правопорушення (далі - протокол) на бланку за встановленою формою (додаток 11).

Зміст протоколу повинен відповідати вимогам, викладеним у статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 256 КупАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Так, згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення № 5985479 від 04.02.2020 зазначено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 183 1 КУпАП. Разом з тим, не конкретизовано на чиє саме утримання ОСОБА_1 не сплачує аліменти, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Хоча матеріали справи і містять інші докази, щодо обов`язку ОСОБА_1 сплачувати аліменти саме на утримання дочки, разом з тим у судді відсутні повноваження самостійно корегувати фабулу протоколу про адміністративне правопорушення, що узгоджується із практикою ЄСПЛ.

Так, відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини («Лучанінова проти України» п. 39, «Тарасов проти України» п.п. 24, 25, «Надточій проти України» п. 20-22) справи про адміністративні правопорушення в Україні традиційно кваліфікуються Європейським судом як кримінальне обвинувачення, а отже на такі справи розповсюджуються гарантії права на справедливий судовий розгляд, гарантовані ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, відповідно до п. а ч. 3 ст. 6 Конвенції, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Відсутність у протоколі суті адміністративного правопорушення порушує право особи на захист і унеможливлює для суду усунути зазначені недоліки самостійно, адже розглядаючи справу, суд зберігає неупередженість і не може вийти за рамки пред`явленого обвинувачення (протоколу), і так само самостійно знаходити нові обставини та підстави для засудження особи, займаючи тим самим обвинувальну позицію у справі.

Згідно усталеної судової практики ЄСПЛ (рішення від 30 травня 2013 року у справі «Малофєєва проти Росії» (Malofeyeva v. Russia), заява № 36673/04); рішення від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії»(Karelin v. Russia), заява № 926/08) у випадку, «коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Крім цього, обов`язковою умовою наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183 1 КУпАП є наявність заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Згідно судового наказу, виданого 16.07.2019 Жашківським районним судом Черкаської області, із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі ј заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитини, щомісячно, починаючи з 15.07.2019 (з дня подачі заяви до суду) і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення № 5985479 від 04.02.2020 виконавчий лист було пред`явлено до виконання згідно заяви стягувачки 19.08.2019.

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження №59854797, виконавче провадження на підставі судового наказу №692/828/19 відкрито 20.08.2019.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, заборгованість станом на 01.02.2020 зі сплати аліментів ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за період із липня 2019 по січень 2020 становить 10 963,77 грн.

Оскільки, стягувач ОСОБА_2 пред`явила виконавчий документ до примусового виконання лише 19.08.2019, то про наявність заборгованості у ОСОБА_1 по сплаті аліментів на утримання доньки, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, можливо констатувати лише після 19.02.2020, а не станом на 01.02.2020, як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому суддя не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суддя не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч.1 ст.14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки, в матеріалах справи відсутні докази вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183 1 КУпАП суддя вважає, що провадження у даній справі підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 2, 7, 34, 35, 38, ч.1 ст. 13 - 1, 247, 254, 256, 283, 284, 287, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі № 702/97/20 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.183 1 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183 - 1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду. Скаргу на постанову у справі, може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, через районний суд. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу про апеляційне оскарження, не було подано.

Суддя Н.В. Мазай