ун. № 759/5767/20
пр. № 3/759/2699/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2020 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду міста Києва Косик Л.Г., розглянувши у судовому засіданні матеріали адміністративної справи, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №250468 від 03.03.2020 року, вбачається, що 03.03.2020 року о 12 год. 06 хв., водій ОСОБА_1 , керував автомобілем "Chevrolet", реєстраіційний номер НОМЕР_1 , в м. Києві по пр. Перемоги 140, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу "Драгер" в присутності двох свідків. Результат тесту склав 0,51%(проміле).

Крім того, 03.03.2020 року ОСОБА_1 о 12 год. 06 хв. керував автомобілем "Chevrolet", реєстраіційний номер НОМЕР_1 , в м. Києві по пр. Перемоги 140, на вимогу працівника поліції про зупинення транспортного засобу подану жезлом та свистком не зупинився, шляхом переслідування на патрульному автомобілі державний номерний знак НОМЕР_2 був затриманий.

ОСОБА_1 у судовому засіданні, пояснив, що заперечує проти складених відносно нього протоколів про адміністративне правопорушення у зв`язку із тим, що в стані алкогольного сп`яніння не перебував, за день до цього з дружиною у ввечорі випив пляшку вина на двох. Зранку дуже сильно поспішав у лікарню, оскільки його дитина проковтнула батарейку та потребувала оперативного хірургічного втручання. Вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу проігнорував з тих же самих підстав.

Суд, вислухавши особу щодо якої складено протоколи про адміністративні правопорушення, дослідивши матеріали та надані докази, приходить до наступних висновків.

Пояснення, які надав ОСОБА_1 в судовому засіданні, дійсно вказують на те, що в момент зупинення працівниками поліції він перебував у стані крайньої необхідності.

За змістом ст. 17 КУпАП особа, яка діяла у стані крайньої необхідності, не підлягає адміністративні відповідальності. Статтею 18 КУпАП визначене поняття "стану крайньої необхідності". Відповідно до цієї норми закону станом крайньої необхідності є вчинення дії, що передбачена нормами КУпАП або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Матеріали справи вказують на те, що у момент коли ОСОБА_1 був зупинений поліцейськими він їхав по лікаря у зв`язку з тим, що його дитина була у важкому стані і потребувала невідкладної медичної допомоги та хірургічного втручання. Дана обставина підтверджується консультативним висновком з НДСЛ "Охматдит" МОЗ України та фото-рентгеном.

При цьому суд звертає увагу, що шкода яка могла настати через ненадання вчасної медичної допомоги дитині є набагато більшою від тієї яка настала внаслідок перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`янінні.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 перебував в стані крайньої необхідності, суд вважає, що провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку із перебуванням особи у стані крайньої необхідності.

Приймаючи до уваги викладене, дослідивши зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушеня за ст. 122-2 КУпАП за ознаками: невиконання водієм вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Обираючи вид і міру стягнення суд відповідно до ст.33 КУпАП враховує особу ОСОБА_1 , вважає за необхідне піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу за ст. 122-2 КУпАП.

Згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 27, 30, 33-36, 40-1, 124, 130, 245, 247, 268, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП суд,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження по справі відносно ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України на підставі п. 4 ст. 247 КУпАП у зв`язку з перебуванням особи в стані крайньої необхідності.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення: у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн. 00 коп. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва.

Суддя Л.Г. Косик