17.04.2020 227/408/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2020 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Здоровиця О.В.,

за участю

секретаря с/з Сисенко Ю.В.

особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1

адвоката Макєєва О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративні матеріали, які надійшли від Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою АДРЕСА_1 ,

у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

24.01.2020 року о 07:15 годині в м.Добропілля біля буд.75 по вул.Першотравнева водій ОСОБА_1 керував автомобілем Suzuki Grand Vitara, з наявними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від продуття алкотестеру «Drager» та проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що він, 24.01.2020 року, вранці, керував своїм автомобілем Suzuki Grand Vitara н.з. НОМЕР_1 та зупинився на майданчику для парковки біля будівлі дитячої лікарні в м.Добропіллі по вул.Першотравнева буд.75. За ним слідом їхав автомобіль поліції. Поліцейський підійшов до нього та сказав, що від нього є запах алкоголю та вони пішли разом до службового автомобілю. Потім поліцейський написав протокол, в якому написав, що він відмовляється від продуття трубки алкотестера та від огляду в медичному закладі. На його запитання поліцейському, чому так записано в протоколі, йому відповіли, що в іншому разі у нього вони заберуть його водійське посвідчення, а автомобіль поставлять на штрафмайданчик. Також поліцейські сказали, щоб він повторив відмову при свідках. При свідках він відмовився від огляду. Трубку алкотестера йому продувати поліцейські не пропонували. Після складання протоколу йому повернули водійське посвідчення та від керування не відстороняли. Вся подія поліцейськими фіксувалась на відео. На запитання суду пояснив, що не поїхав до лікарні на огляд, оскільки вже був складений протокол, 23.01.2020 року біля 17.00 години випивав напій «глінтвейн». Пізніше, приблизно через годину, він за власною ініціативою здав аналізи на стан сп`яніння, 10.02.2020 року отримав висновок за яким він не був у стані алкогольного сп`яніння. Зазначив, що злякався того, що у нього заберуть водійські документи та автомобіль тому підписав протокол. На запитання суду пояснив, що з приводу психологічного впливу на нього з боку поліцейських під час складання протоколу він нікуди не звертався.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Макєєв О.В. вважав, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та просив закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, оскільки протокол про притягнення до адміністративної відповідальності складений з порушеннями шляхом обману, поліцейські залякали ОСОБА_1 тим, що заберуть у нього водійське посвідчення та автомобіль. Поліцейські не відсторонили його від керування шляхом вилучення у нього водійського посвідчення та надання тимчасового посвідчення на право керування авто.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 24.01.2020 року його запросили поліцейські бути свідком при відмові ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. В його присутності та ще одного свідка ОСОБА_1 поліцейський запропонував продути трубку алкотестера та пройти огляд в медичному закладі, але той відмовився. Після чого вони з іншим свідком засвідчили цей факт своїми підписами та він поїхав. На вигляд ОСОБА_1 був спокійним та адекватним, запах від нього він не чув, оскільки стояв від нього на відстані. Поліцейські проводили відео фіксацію події.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 24.01.2020 року був присутнім при тому, як біля дитячої лікарні ОСОБА_1 поліцейський пропонував проїхати на огляд в медичний заклад, але той відмовився. Після чого поліцейські записали його дані, він розписався в поясненнях та протоколі і поїхав на свою роботу. Свідок пояснив, що не може сказати, чи були ознаки сп`яніння у ОСОБА_1 чи ні, запах від нього він не чув, оскільки стояв від нього на відстані.

Крім того, до суду були викликані в якості свідків для їх допиту поліцейський СРПП Слов`янського ВП Пономарьов А.М., який складав протокол та інспектор СРПП Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області Мілушев М., який відбирав пояснення свідків. Але при достатньо вжитих судом заходів, свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до суду не з`явились.

Крім того, за клопотанням ОСОБА_1 та його захисника судом запитувалася зі Слов`янського відділу поліції ГУНП України в Донецькій області копія відеозапису, на якому зафіксовано 24.01.2020 року відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан його сп`яніння у встановленому законом порядку. Але вказаний запит суду залишився без виконання.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та адвоката Макєєва О.В., свідків, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у скоєні ним даного правопорушення підтверджується такими доказами:

протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №016672 від 24.01.2020 року, в якому є пояснення ОСОБА_1 , з яких вбачається, що він керував автомобілем, продувати алкотестр Драгер та їхати в наркологію не погодився;

повідомленням начальника сектору №1 РПП Слов`янського ВП ГУ НА в Донецькій області Рибальченко Р., з якої вбачається, що ОСОБА_1 моє посвідченя водія НОМЕР_2 від 29.08.2005 року, тобто є водієм в розумінні ПДР України, які затвердженні постановою КМУ №1306 від 10.10.2001р.;

письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 24.01.2020 року, з яких вбачається, що в їх присутності ОСОБА_1 , який керував автомобілем Suzuki Grand Vitara д.н. НОМЕР_1 , 24.01.2020 року відмовився від продуття алкотестера «Драгер» на місці та проходження медичного огляду для встановлення стану сп`яніння у встановленому Законом порядку;

поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які надані в судовому засіданні, з яких вбачається, що 24.01.2020 року у їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження оглядів на стан його сп`яніння як на місці зупинки та і в медичній установі, проходження яких йому було запропоновано поліцейським.

Щодо пояснень ОСОБА_1 з приводу того, що йому не пропонувалось поліцейським продути алкотестр на місці зупинки, суд до цих пояснень відноситься критично, так як вони спростовуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 24.01.2020 року та поясненнями свідка ОСОБА_2 , які були надані останнім в судовому засіданні.

На думку суду вказані доводи ОСОБА_1 є надуманими і є способом захисту останнього з метою не бути притягнутим до адміністративної відповідальності, враховуючи юридичні наслідки, що можуть настати внаслідок застосування до нього адміністративного стягнення.

Пунктами 6, 7, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, встановлено, що водій транспортного засобу, який відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до пунктів 3, 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція), ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

З протоколу серії БР №016672 від 24.01.2020 року вбачається, що у ОСОБА_1 під час його зупинки поліцейським були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тобто у поліцейських були підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, але внаслідок відмови останнього від проходження такого огляду на місці зупинки та проходження огляду в закладі охорони здоров`я, було складено протокол про адміністративне правопорушення в присутності двох свідків.

До доводів ОСОБА_1 та адвоката Макєєва О.В. про те, що ОСОБА_1 був заляканий поліцейськими та на нього з боку поліцейських здійснювався психологічний вплив, суд також відноситься критично, так як вони не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні і спростовані в судовому засіданні поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , які пояснили, що під час цієї події, ОСОБА_1 , в їх присутності та в присутності поліцейських не мав вигляду наляканої або запуганої людини, вів себе спокійно та адекватно. Крім того, з пояснень ОСОБА_1 судом встановлено, що по факту незаконних дій з боку поліцейських щодо нього (залякування, вчиненння психологічного тиску) він не звертався до правооїхоронних органів. Зазначені обставини дають суду підстави ставити під сумнів пояснення ОСОБА_1 щодо вчинення поліцейськими тиску на нього.

Вказані доводи ОСОБА_1 та адвоката Макєєва О.В. про психологічний вплив з боку поліцейських, суд вважає нічим іншим як способом захисту, який обраний з метою уникнути ОСОБА_1 відповідальності.

Крім того, суд звертає увагу на те, що в судовому засіданні встановлено, що місце де був зупинений ОСОБА_1 поліцейськими і місце де фіксувався поліцейськими факт відмови від проходження медичного огляду, знаходиться поряд з будівлею наркологічного відділення КНП "Добропільська лікарня інтенсивного лікування", у зв"язку з чим є не зрозумілим якими мотивами керувався ОСОБА_1 при відмові від проходження від огляду, який би не зайняв у нього тривалого часу, враховуючи встановлені обставини.

Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що він за власною ініціативою пройшов медичний огляд з метою виявлення стану сп`яніння та отримав висновок, за яким він не був у стані алкогольного сп`яніння, суд вказані доводи не приймає до уваги, оскільки дії ОСОБА_1 кваліфіковані як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, а не за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Крім того, дії ОСОБА_1 щодо власної ініціативи проходження огляду, на думку суду є не досить послідовними, бо взагалі є незрозумілим навіщо було в присутності двох свідків відмовлятися від проходження медичного огляду на стан сп"яніння, вважаючи себе тверезим.

Щодо не надання суду копії відеозапису, на якому зафіксовано 24.01.2020 року відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан його сп`яніння суд зазначає, що відсутність цього відео не може спростувати пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , надані останніми в судовому засіданні.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Тобто таким чином вбачається, що саме особа, яка складає протокол вирішує, які докази вона додає до матеріалів.

Суд же, при принятті рішення про винність особи, оцінює докази, які є у справі. за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об"єктивному дослідженні, як окремо так і їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв"язку.

Надаючи оцінку дослідженним в судовому засіданні доказам, приходжу до висновку, що дії ОСОБА_1 свідчать про недотримання останнім п.2.5 ПДР України і містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП (відмова особи. яка керує транспортним засобом, від проходження відпоідно до встановленого порядку огляду на стан сп"яніння).

При визначенні виду і розміру стягнення, суд, враховуючи характер скоєного правопорушення, наслідки правопорушення, що настали, особу правопорушника, який є водієм в розумінні ПДР України, ступінь його вини, вважає необхідним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, згідно ст..40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 38, 221, 247, 268, ч.1 ст.130 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200,00 грн. (десять тисяч двісті гривень 00 коп.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень 40 коп.).

У разі несплати правопорушником штрафу не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу, постанова про накладання штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Повний текст рішення буде виготовлений та проголошений 17 квітня 2020 року в приміщенні Добропільського міськрайонного суду Донецької області о 13.00 годині.

Суддя О.В. Здоровиця

13.04.20