Справа № 559/1606/20
Номер провадження 3/559/752/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2020 року місто Дубно Рівненська область

Cуддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Ралець Р.В. розглянувши матеріали, які надійшли від УПП в Рівненській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , жит. АДРЕСА_1 , згідно протоколу тимчасово не працюючого, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, роз`яснивши ст. 268 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

06.08.2020 з УПП в Рівненській області ДПП надійшли до Дубенського міськрайонного суду матеріали притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1

01.09.2020 згідно протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями, матеріали передано на розгляд судді Радлець Р.В.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення від 25.07.2020 серії БД №290331, 24.07.2020 о 23 год. 53 хв. на а/д Київ-Чоп, 363 км М06, водій ОСОБА_1 керував т.з ЗАЗ1102 д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager» та проведення такого огляду у медичному закладі, відмовився у присутності двох свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Своїми діями, що виразились в порушенні вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час складання протоколу йому роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП, та зміст ст. 63 Конституції України, зауважень до протоколу про адміністративне правопорушення він не надавав, дії працівників поліції не оскаржував.

В судовому засіданні 17.09.2020 ОСОБА_1 , пояснив, що він працював у поліції, має на меті поновлюватися, просив розгляд справи відкласти, оскільки він бажає скористатися послугами захисника.

З метою реалізації ОСОБА_1 права на захист, розгляд справи відкладено на 01.10.2020 08 год. 20 хв.

01.10.2020 на електронну адресу суду за вх..№ЕП1308/20-Вх, надійшло клопотання адвоката Мервінського В.В. від 30.09.2020, згідно якого останній повідомляє, що він є захисником ОСОБА_1 , у судове засідання з`явитися не зможе, оскільки приймає участь у розгляді кримінального провадження в Бродівському районному суді Львівської області де обвинувачений перебуває під вартою, підтверджуючі документи надасть у наступне судове засідання, у зв`язку із чим, розгляд справи просить відкласти на іншу дату(а.с.17-20).

В судовому засіданні 01.10.2020 ОСОБА_1 просив розгляд справи відкласти, оскільки його захисник не зможе з`явитися у судове засідання.

У зв`язку із неявкою захисника ОСОБА_1 адвоката Мервінського В.В., розгляд справи відкладено на 13.10.2020 08 год. 50 хв., Окрім того, ОСОБА_1 роз`яснено, що у наступне судове засідання, його захисник зобов`язаний надати докази підтверджуючі поважність його неявки у судове засідання.

13.10.2020 на електронну адресу суду за вх.№ЕП1370/20-Вх, надійшло клопотання адвоката Мервінського В.В. від 13.10.2020, згідно якого останній повідомляє, що він є захисником ОСОБА_1 , у судове засідання 13.10.2020 08 год. 50 хв. з`явитися не зможе, оскільки в той же час бере участь як захисник у розгляді провадження у Млинівському суді Рівненської області у зв`язку із чим, розгляд справи просить відкласти на іншу дату(а.с.28). Суд звертає увагу, що будь-яких доказів, що підтверджують наявність підстав, зазначених у даній заяві та у клопотанні від 30.09.2020 адвокатом Мервінським не долучено.

В судовому засіданні 13.10.2020 ОСОБА_1 , просив розгляд справи відкласти, у зв`язку із неявкою його захисника адвоката Мервінського В.В.

Ознайомившись із заявою захисника ОСОБА_1 адвоката Мервінського В.В. про відкладення розгляду справи, вважаю, що воно не підлягає до задоволення виходячи із наступного.

Законодавством встановлено строки здійснення провадження у справах про притягнення до адміністративної відповідальності з метою забезпечення учасникам процесу визначеності у часі, протягом якого суд розгляне справу. Передусім такі строки слугують інтересам особи, яка зазнає заходів впливу, оскільки наявність визначеного строку дає розуміння того, скільки триватиме такий вплив. Водночас протягом такого строку особу наділено процесуальними правами та обов`язками, що дає особі можливість, в тому числі з використанням адміністративного ресурсу (повноважень суду щодо витребування доказів, допиту свідків тощо), представити суду доводи на захист своєї правової позиції. Добросовісна участь особи у процесі вирішення її справи полягає в активній участі у розгляді її справи і недопущенні зловживань наданими їй правами.

Дотримання балансу між інтересами всіх сторін при розгляді справи покладено на суд, який, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін, також зобов`язаний дотримуватися встановлених законодавством правил та строків розгляду справи.

ОСОБА_1 судом була надана можливість скористатися правом на захист та укладення угоди із захисником.

Окрім того, 01.10.2020 судом було задоволено клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Мервінського В.В. про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятість ним у іншому судовому засіданні, однак, останній, не наддавши суду підтверджуючі поважність неявки у судове засідання 01.10.2020 документи, повторно подав 13.10.2020 заяву про відкладення розгляду справи до якої, знову ж таки, не долучив підтверджуючі поважність неявки у судове засідання документи

Отже, суд розцінює поведінку сторони захисту, яка виразилася у неодноразовому та поданні клопотань про відкладення розгляду справи, з причин, які не підтвердженні жодним доказом, як форму зловживання правом, маніпуляцією процесуальними нормами, спрямованою на штучне створення умов для закриття провадження у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить по умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

З огляду на викладене, суд вважає, що підстав для відкладення судового засідання немає.

Продовжуючи розгляд справи, суд виходить із змісту ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35рішеннявід 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v.Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1ст.6 даної Конвенції (§66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України")..

В судовому засіданні 13.10.2020 ОСОБА_1 , пояснив, що вину не визнає, протокол на нього складено безпідставно, він не перебував у русі, не їхав автомобілем, а стояв на АЗС «БРСМ», спочатку працівники поліції винесли відносно нього постанову за те, що він керував транспортним засобом із не пристебнутим ременем пасивної безпеки, а потім склали протокок за ст.. 130 ч. 1 КУпАП, так як думали, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння. В медичний заклад його не доставляли, а на місці проходити огляд відмовився, оскільки, з працівниками патрульної поліції «не дуже добре живе», дії працівників поліції не оскаржував, як і не оскаржував постанову про накладення на нього адміністративного стягнення за порушення 2.3 ПДР.

В судове засідання викликалися свідки, які зазначені у протоколі: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 однак, з невідомих суду причин не з`явилися, на їх повторному виклику до суду ОСОБА_1 не наполягав..

Ознайомившись із матеріалами справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , приходжу до наступного висновку.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст.251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. За правовим полем України, зокрема п.2.9 Правил дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001 року з подальшими змінами, ст. 130 КУпАП водіям забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння теж утворює склад правопорушення згідно п.2.5 зазначених Правил.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

З метою встановлення всіх обставин справи, в судовому засіданні, було оглянуто диск з відеозаписом подій та обставин, зазначених у протоколі серії БД №290331 від 25.07.2020(а.с.7).

При огляді диску встановлено, що він містить 7 файлів (відеозаписів).

При огляді файлу №1) встановлено, що його вмістом є відеозапис DSJX3ВК050_ВК0050, на якому зафіксовано, як працівник поліції, відрекомендувавшись водію ОСОБА_1 , роз`яснює йому причину зупинки (керування транспортним засобом будучи не пристебнутим ременем безпеки), просить надати документи, після ознайомлення із ними, просить водія, керуючись ст.. 34 ЗУ «Про національну поліцію», відкрити, багажник автомобіля для поверхневого огляду, на факт наявності заборонених предметів. ОСОБА_1 запитує поліцейського, чому він не зупиняє «ікс-5» та чи отримав він «коронавірусні гроші». Після чого, працівником поліції розпочато розгляд справи про порушення ОСОБА_1 п.2.3 ПДР, роз`яснено права передбачені ст. 63 Конституції України та ст.. 268 КУпАП, ОСОБА_1 розповідає працівнику поліції, що він виїхав із поля і заїхав на АЗС заправитися, а вони його спинили, на запитання працівника поліції, щодо наявності клопотань, ОСОБА_1 повідомив, що буде скаржитися ОСОБА_4 , працівники поліції не знають де він працює, по суті розгляду справи ОСОБА_1 клопотань не надав, за результатами розгляду справи відносно ОСОБА_1 винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 51 грн., працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 строки сплати штрафу та порядок оскарження постанови. В подальшому ОСОБА_1 працівники поліцію вручають копію вищезазначеної постанови, на що ОСОБА_1 повідомляє працівникам поліції, що подзвонить ОСОБА_4 , оскільки вони «не того» зупинили, запитує ПІП працівників поліції, та запитує працівника поліції ОСОБА_5 , чи він його впізнав.

При огляді файлу №2) встановлено, що його вмістом є відеозапис DSJX3ВК050_ВК0050, на якому зафіксовано, як працівники поліції вручають ОСОБА_1 під підпис копію постанови. В подальшому, працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 , що в ході спілкування у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення координації рухів, у зв`язку із чим, йому буде запропоновано у присутності двох свідків пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу чи у медичному закладі.

При огляді файлу №3) встановлено, що його вмістом є відеозапис DSJX3ВК050_ВК0050, на якому зафіксовано, як працівник поліції роз`яснює свідкам, чому їх запросили.

При огляді файлу №4) встановлено, що його вмістом є відеозапис DSJX300027_ВК0027, на якому зафіксовано рух автомобіля марки «Таврія», якого зупиняють працівники поліції, після зупинки останні підходять до даного автомобіля, представляються водієві, роз`яснюють йому причину зупинки просять надати документи, встановлюють особу.

При огляді файлу №5) встановлено, що його вмістом є відеозапис DSJX300027_ВК0025, на якому зафіксовано, як ОСОБА_1 питає, чому не зупиняють «ікс-5» та ті ж події, що і на відео, яке міститься у файлі №1.

При огляді файлу №6) встановлено, що його вмістом є відеозапис DSJX300027_ВК0027, на якому зафіксовано, як працівник поліції вручає копію постанови ОСОБА_1 та повідомляє йому, що в ході розмови у нього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння.

При огляді файлу №6) встановлено, що його вмістом є відеозапис DSJX300027_ВК0027, на якому зафіксовано, як працівник поліції роз`яснює свідкам, чому їх запрошено, що водієві ОСОБА_1 буде запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, оскільки в нього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Після чого, працівник поліції запитує у ОСОБА_1 , чи бажає він пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки, ОСОБА_1 , відмовився від такого огляду. В подальшому ОСОБА_1 запропоновано пройти медичний огляд у медичному закладі, ОСОБА_1 також відмовився від такого огляду. Після чого, працівник поліції роз`яснює, що буде складено акт, видано ОСОБА_1 направлення на огляд у медичний заклад, а від свідків відібрано пояснення.

Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.254 КУпАП.

В протоколі, відповідно до п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, в графі "дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення" викладена суть адміністративного правопорушення, яка відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у ч. 1 ст.130 КУпАП, за якою складено протокол.

Протокол про адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 складений на бланку відповідного зразка з серійним номером БД №290331 від 25.07.2020 уповноваженою на те особою інспектором роти №3 взводу 2 батальйону УПП в Рівненській області ДПП лейтенантом поліції Машкевич Олександром Сергійовичем, в ньому викладена суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин, він містить інформацію про свідків, підпис працівника поліції та ОСОБА_1 та відмітка, що автомобіль передано ОСОБА_6 /а.с.1/.

Відповідно до норм діючого законодавства, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Між тим, жодних клопотань щодо незгоди з діями працівників поліції з приводу незаконного складання протоколу під час складання протоколу, ОСОБА_1 не викладено та не заявлено.

Окрім того, вина ОСОБА_1 підтверджується іншими доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого, огляд проводився у зв`язку з виявленням у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння: запах алкоголю із порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук, від огляду ОСОБА_1 відмовився, що засвідчив своїм підписом, окрім того, акт огляду містить підписи свідків огляду, які зазначені у протоколі, а саме, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 /а.с.2/, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.10.2020 00 год. 45 хв., згідно якого ОСОБА_1 направлено до Дубенськой ЦРЛ /вул.Львівська, 53, м.Дубно/ у зв`язку із виявленням у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння: запах алкоголю із порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук. Огляд у медичному закладі не проводився, ОСОБА_1 /а.с.3/; власноручно написанні поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , в яких вони зазначили, що були свідками того, як працівники поліції пропонували водієві ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу чи у медичному закладі, водій ОСОБА_1 відмовився від такого огляду /а.с.4,5/.

За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами.

Розглянувши зазначену справу про адміністративне правопорушення та на підставі зібраних у справі доказів суд вважає, що при складанні зазначеного адміністративного матеріалу працівниками поліції не було допущено неповноту чи необ`єктивність в оцінюванні дій правопорушника. Судом не було виявлено порушень при зібранні матеріалів для складання протоколу про адміністративні правопорушення.

Зазначені в протоколі обставини узгоджуються з даними, викладеними в матеріалах справи, з яких ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил Дорожнього руху України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доводи викладені ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, а стояв, в повній мірі спростовуються дослідженими у судовому засіданні вищезазначеними доказами, та розцінюються судом як позицію захисту та намагання особи уникнути адміністративної відповідальності..

Керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням, а тому таке порушення не може бути визнано малозначним.

Так, водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

Згідно ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є, зокрема, охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частиною 1 ст. 6 КУпАП передбачено, що органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, громадські організації, трудові колективи розробляють і здійснюють заходи, спрямовані на запобігання адміністративним правопорушенням, виявлення й усунення причин та умов, які сприяють їх вчиненню, на виховання громадян у дусі високої свідомості і дисципліни, суворого додержання законів України.

Правопорушення, вчинене ОСОБА_1 є умисною, суспільно небезпечною дією, зважаючи на конкретні обставини справи, зокрема, місце де відбувалось керування транспортним засобом, а саме: а/д М-06 (автомобільний шлях міжнародного значення на території України, довжиною 863,8 км, на території України є частиною Європейського транспортного коридору №3 та №5), а також те, що ОСОБА_1 , як встановлено із його слів, під час подій, зазначених у протоколі, працював в органах поліції, тобто в повній мірі повинен був розуміти значення своїх дій, наслідки та відповідальність за їх вчинення.

Правопорушення, яке вчинене ОСОБА_1 є грубим порушенням Правил дорожнього руху України, що може суттєво впливати не тільки на можливість адекватно керувати транспортним засобом, а також, стосується безпеки інших учасників дорожнього руху.

При накладенні стягнення суд враховує: ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особу правопорушника, ступінь його провини, майновий та сімейний стан, а також те, що умисні дії правопорушника були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки автомобіля.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що для запобігання вчиненню нових правопорушень та виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття необхідно накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції статті Закону у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Інформація щодо наявності пільг встановлених законодавством України в ОСОБА_1 у суду немає, такої інформації він особисту суду не повідомляв.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 283, ст. 284, ст. 294 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір», суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , судовий збір в дохід держави в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області.

Суддя Р.В.Ралець