Провадження № 33/824/3891/2020 Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Гавриленка В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Гавриленка В.О.на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 19 серпня 2020 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 19 серпня 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він, 14 липня 2020 о 21 годині 57 хвилин керував автомобілем «Renault Kangoo», номерний знак НОМЕР_1 по вул. Кільцева дорога, 22-А в м. Києві з ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДРУкраїни.

У апеляційній скарзі захисника Гавриленко О.В. указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Вважав, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, оскільки в додатках до нього не указано про долучення відеозапису події знятої за допомогою нагрудної камери працівників поліції, а також відсутні будь-які відомості про те, що під час складання даного протоколу проводився відеозапис. Звернуто апелянтом також увагу і на відсутність в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, що в свою чергу спростовує ту обставину, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти даний огляд в закладі охорони здоров`я. Поряд з цим, захисник зазначив про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, а лише просив пройти даний огляд в присутності інших працівників поліції, оскільки вважав ставлення даного екіпажу патрульної поліції до нього упередженим. Указав, що оскільки працівниками поліції ОСОБА_1 був позбавлений можливості пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, останній був змушений пройти його самостійно, звернувшись до закладу охорони здоров`я. Просив оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника, які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили апеляційну скаргу задовольнити;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з огляду на таке.

Висновки судді місцевого суду про доведеність вини водія ОСОБА_1 у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння стверджуються наступними доказами:

письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відповідно до яких ОСОБА_1 дійсно відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння;

відеозаписом із нагрудної камери поліцейського, відповідно до якого ОСОБА_1 у присутності свідків відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння;

іншими доказами.

Дослідивши указані докази та надавши їм належну юридичну оцінку суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст. 130 КУпАП, необхідності накладення на нього стягнення та на законних підставах, із дотриманням вимог ст. 23 і 33 КУпАП наклав на нього стягнення у межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а лише висловив наміри пройти його в присутності інших працівників поліції, оскільки вважав ставлення даного екіпажу патрульної поліції до нього упередженим, не можуть бути взяті судом до уваги.

З об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП може проявлятись у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (в подальшому Інструкція). За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Наведене дає підстави стверджувати те, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак наркотичного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду. Лише при наявності усіх зазначених обставин поліцейських може складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП вчинене у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Суддя ухвалює рішення про притягнення особи до відповідальності у випадку наявності доказів, які доводять кожну із обставин, що в своїй сукупності утворюють об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення.

Цих вимог закону у ході провадження у справі, в тому числі і при ухваленні рішення щодо ОСОБА_1 дотримано у повній мірі. Так, ОСОБА_1 у ході з`ясування поліцейськими обставин правопорушення підтверджувався факт керування ним транспортним засобом та факт його зупинки поліцейськими. Не заперечувались вказані обставини і самим ОСОБА_1 в апеляційній скарзі.

Також ознаки наркотичного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння, поліцейськими викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. Суд при цьому зважає на те, що підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані наркотичного сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи ознак наркотичного сп`яніння, перелік яких визначений у п.4 розділу І Інструкції.

Із переглянутого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не погодився на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у лікаря нарколога.

Переглянутий відеозапис указує на те, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. При цьому, суд звертає увагу на те, що пропозиція поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння була неодноразовою і зрозумілою, а відмова ОСОБА_1 від проходження огляду була очевидною, тобто такою, яка не викликала сумніву щодо її дійсності.

При цьому суд вважає, що мотиви відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не мають значення для висновків про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Також у ході фіксації вчиненого адміністративного правопорушення були присутні свідки, відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 вчинив у присутності двох свідків. Ці свідки засвідчили таку відмову у протоколі про адміністративне правопорушення та надали письмові пояснення, які знаходяться у матеріалах адміністративної справи. Суд звертає увагу на те, що за своїм змістом письмові пояснення свідків відповідають фактичним обставинам події, об`єктивно зафіксованим на згаданому вище відеозаписі. У зв`язку із цим пояснення свідків визнаються судом належними та допустимими доказами.

Доводи щодо необґрунтованого визнання у якості доказу відеозапису, зробленого за допомогою нагрудної камери поліцейського є не обґрунтованими. Так, на даному відеозаписі об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та винності ОСОБА_1 у його вчиненні. Із цього відеозапису вбачається те, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. При цьому суд звертає увагу на те, що вимога про необхідність проходження огляду на стан саме наркотичного сп`яніння була доволі чіткою і зрозумілою для сприйняття, а відмова ОСОБА_1 була такою, яка не ставила під сумнів факт відмови. Із урахуванням викладеного суд приходить до висновку про те, що наданий відеозапис є належним та допустимим доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Доводи ОСОБА_1 про те, що йому не було повідомлено про проведення відеозапису спростовуються даними самого відеозапису, відповідно до якого ОСОБА_1 працівниками поліції було повідомлено про те, що здійснюється відеозапис на нагрудну камеру працівника поліції та будь - яких заперечень ОСОБА_1 з цього приводу висловлено не було. Вказана обставина була підтверджена ОСОБА_1 і в ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції. При цьому незазначення в додатках до протоколу про долучення відеозапису події, знятої за допомогою нагрудної камери працівників поліції, не тягне за собою визнання вказаного відеозапису недопустимим доказом.

Посилання у апеляційній скарзі на ту обставину, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу не є підставою для визнання незаконними дій поліцейських, пов`язаних із виявленням та фіксуванням адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Як зазначалось вище, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. За умови відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, що було вчинено останнім у присутності свідків, зафіксовано поліцейським за допомогою нагрудної відеокамери та шляхом відбирання пояснень у свідків, поліцейські взагалі позбавлялися обов`язку видавати відповідне направлення. Це узгоджується із п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17.12.2008 р. № 1103, відповідно до якого, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду у закладі охорони здоров`я поліцейський у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення. Аналіз положень пунктів 6 та 8 Порядку дає підстави стверджувати те, що направлення на проведення огляду видається водію, який виявив згоду на проведення такого огляду.

Не ґрунтуються на вимогах закону посилання ОСОБА_1 на висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння від 24.07.2020р., відповідно до якого у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено, а відтак, на його думку, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

За змістом ч.1 ст. 130 КупАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає, у тому числі, у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи те, що водій ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим допустив порушення вимог п.2.5 ПДР, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Наведене у свої сукупності вказує на те, що справа про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП була розглянута повно, всебічно та об`єктивно. Постанова Святошинського районного суду м. Києва від 19 серпня 2020 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для скасування чи зміни цієї постанови суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Гавриленка В.О. залишити без задоволення.

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 19 серпня 2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька