Справа № 177/1085/20
Провадження № 3/177/567/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 жовтня 2020 року

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Березюк М. В. за участі прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 3 Стороженко С.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, що надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який народився в с. Чкалівка Криворізького району Дніпропетровської області,

працюючого на посаді начальника служби спецтранспорту КП «Міжнародний аеропорт Кривий Ріг»,

який зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

РНОКПП НОМЕР_1

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

07.10.2020 матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП надійшли до суду після дооформлення.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , будучи керівником служби спецтранспорту КП «Міжнародний аеропорт Кривий Ріг», матеріально відповідальною особою та особою, в підпорядкуванні якого 11 співробітників КП «Міжнародний аеропорт Кривий Ріг», тобто будучи посадовою особою юридичної особи публічного права та суб`єктом відповідальності за вчинення корупційних правопорушень і порушень, пов`язаних з корупцією, відповідно до підпункту «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», будучи суб`єктом декларування, у порушення вимог ч. 1 ст. 45, п. 2.1 розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», будучи зобов`язаним подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік до 01.06.2020, без поважних причин, своєчасно не подав вказану декларацію, фактично подав декларацію за 2019 рік лише 30.06.2020, тобто поза межами строку встановленого законом для подачі щорічної декларації за 2019 рік, чим, вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме: несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав. Суду пояснив, що з 2004 року він працює керівником служби спецтранспорту КП «Міжнародний аеропорт Кривий Ріг», та протягом вказаного періоду жодного разу не подавав декларацію. Його посада законодавством прямо не віднесена до суб`єктів декларування, а про те, що його доходи необхідно декларувати у зв`язку з виконанням адміністративно-господарчих чи організаційно-розпорядчих функцій він не знав. На оперативних нарадах колективу ні керівництво, ні кадрова служба підприємства не повідомляла про такий обов`язок, жоден із керівників служб вказаного підприємства не подавав декларацію. Пояснив, що якби він був обізнаним про віднесення його посади до суб`єктів декларування та відповідно обов`язок подання електронної декларації, то він обов`язково подав би її, оскільки приховувати йому нічого. Як тільки кадрова служба повідомила його про обов`язок подання такої декларації, що мало місце вже в кінці червня 2020 року, він одразу виготовив електронно-цифровий підпис та подав декларацію.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , думку прокурора, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. ст. 251, 252, 280 КУпАП суддя зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням вказаного кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Частинами 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Водночас стаття 280 КУпАП покладає обов`язок на орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними, допустимими, достовірними й достатніми доказами, які отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як у цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Згідно із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Судом встановлено, що 22.11.2004 наказом директора КП «Міжнародний аеропорт Кривий Ріг» № 132-к ОСОБА_1 призначений на посаду начальника служби спецтранспорту КП «Міжнародний аеропорт Кривий Ріг», засновником якого є орган місцевого самоврядування в особі Криворізької міської ради та яке відповідно до ч.3 ст. 81 ЦК України є юридичною особою публічного права (а.с. 25-27).

ОСОБА_1 працюючи керівником служби спецтранспорту, є матеріально відповідальною особою та має у своєму підпорядкуванні 11 співробітників КП «Міжнародний аеропорт Кривий Ріг», що не заперечував сам ОСОБА_1 та підтверджується довідкою КП «Міжнародний аеропорт Кривий Ріг» № 1.7.-77 від 25.08.2020 (а.с. 24).

Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», до суб`єктів декларування віднесено також осіб, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в тому числі посадових осіб юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті.

Відповідно до «Роз`яснень щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю», затвердженого рішенням НАЗК № 1 від 13.02.2020 під «посадовими особами юридичних осіб публічного права» (відповідно до п. «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону) слід розуміти працівників юридичних осіб публічного права, які наділені посадовими повноваженнями здійснювати організаційно-розпорядчі чи адміністративно-господарчі функції. Визначальним при цьому є обсяг функцій (обов`язків) відповідного працівника.

Адміністративно-господарські функції (обов`язки) це обов`язки з управління або розпорядження державним, комунальним майном (установлення порядку його зберігання), переробки, реалізації забезпечення контролю за цими операціями тощо). Такі повноваження в тому чи іншому обсязі є у начальників планово-господарських, постачальницьких, фінансових відділів і служб, завідуючих складами, магазинами, майстернями, ательє, їх заступників, керівників відділів підприємств, відомчих ревізорів та контролерів тощо.

Організаційно-розпорядчі функції (обов`язки) це обов`язки щодо здійснення керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форм власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, комунальних підприємств, установ або організацій, їхні заступники, керівники структурних підрозділів (начальники цехів, завідуючі відділами, лабораторіями, кафедрами), їхні заступники, особи, які керують ділянками робіт (майстри, виконроби, бригадири тощо). Дані визначення містяться також у постанові Пленуму ВС України № 5 від 26.04.2002 «Про судову практику у справах про хабарництво».

Із посадової інструкції начальника служби спецтранспорту встановлено, що останній наділений певними організаційно-розпорядчими функціями, оскільки має в підпорядкуванні 11 працівників, діяльністю яких уповноважений керувати.

Разом з тим, суб`єктивна сторона правопорушень, пов`язаних з корупцією, характеризується наявністю вини у формі прямого чи не прямого умислу та настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на несвоєчасне подання декларації. Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, при розгляді даної категорії справ обов`язково має встановлюватись умисний характер вчиненого діяння.

У зв`язку з цим орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, та прокурор, який бере участь у розгляді такого протоколу судом, зобов`язані довести суду наявність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за вчинення цього правопорушення, умислу на несвоєчасне подання декларації, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Однак, матеріали справи не містять достовірних, переконливих і безсумнівних доказів на підтвердження наявності у відповідних діях ОСОБА_1 умислу на несвоєчасне подання декларації, тобто суб`єктивної сторони інкримінованого йому правопорушення.

Як стверджував ОСОБА_1 в ході судового засідання та аналогічні письмові пояснення додано до протоколу про адміністративне правопорушення, причиною несвоєчасного подання ним декларації за 2019 рік стало те, що він не був обізнаний про віднесення його посади до суб`єктів декларування та відповідно обов`язок декларування, адже протягом 15 років роботи на вказаны посаді він жодного разу такої декларації не подавав, як і решта керівників служб підприємства. Будучи повідомленим про такий обов`язок, він одразу його виконав, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 13-16, 23).

Незважаючи на отримання таких пояснень при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, компетентний орган не зібрав та не надав суду доказів на спростування вказаних обставин.

Отже, оцінивши наявні у цій справі докази відповідно до положень ст. 252 КУпАП, суд приходить до висновку, що вони беззаперечно не свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Беручи до уваги все вищевикладене, суд приходить до висновку, що матеріалами справи, поза розумним сумнівом, не доведено наявності умислу (прямого чи непрямого), як обов`язкового елементу складу інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, що виключає адміністративну відповідальність за вказаною правовою кваліфікацією, оскільки відповідно до вимог ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 9, ч. 1 ст. 172-6, 245, 247, 251, 252, 279, 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Повний текст постанови складено та оголошено о 09:00 год 15.10.2020.

Суддя М.В.Березюк