Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

9 листопада 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М. за участю ОСОБА_1 - особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника Чубко Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Чубко Ю.М. на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 4 вересня 2020 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 04.09.2020 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 4 липня 2020 року о 03 годині ОСОБА_1 , який на вул. Депутатській, 21 в м. Києві керував автомобілем "Volkswagen" д/н НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР).

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 зазначає про порушення суддею норм процесуального права. Так, 03.09.2020 між нею і ОСОБА_3 було укладено договір, того ж дня вона подала клопотання про відкладення розгляду справи та про ознайомлення з матеріалами справи. Суд відклав розгляд справи на 09 годину 09.09.2020, проте на 09 годину 55 хвилин було призначено судове засідання в іншій справі в Дарницькому районному суді м. Києва, про що вона одразу повідомила секретаря і 07.09.2020 подала клопотання про відкладення розгляду справи та про допит свідка. Всупереч вимогам ст.268 КУпАП суддя розглянув справу без її та ОСОБА_1 участі 04.09.2020, чим порушив право на доступ до суду та право захист.

Що стосується обставин справи, то ОСОБА_1 наполягає на тому, що транспортним засобом не керував і докази, які б підтверджували факт керування ним автомобілем, у справі відсутні. Долучені до протоколу пояснення свідків лише доводять факт відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння, оскільки про нібито керування її підзахисним транспортним засобом свідкам стало відомо зі слів працівників поліції, а пояснення ОСОБА_4 не містять підпису особи, у якої вони були відібрані. Також, як стверджує захисник, пояснення свідків суперечать обставинам, зафіксованим відеозаписом, оскільки пройти огляд у закладі охорони здоров`я, як це передбачено ст.266 КУпАП, п.7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015, п.п.6, 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008, ОСОБА_1 не пропонували. Права, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, як вказано в протоколі, ОСОБА_1 не роз`яснювали, і протокол містить підписи невідомих осіб у графі "Свідки чи потерпілі", що є неприпустимим.

З огляду на викладене, посилаючись на положення ст.62 Конституції України, згідно з якою обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення захисника ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що її належить задовольнити, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 252, 280 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно і об`єктивно в їх сукупності.

При цьому суд при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, і винести постанову, зміст якої має відповідати вимогам ст.283 КУпАП.

Згідно з ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Цих вимог закону суддею місцевого суду під час розгляду справи та при винесенні постанови дотримано не було.

Згідно з ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що після ознайомлення з нею захиснику було повідомлено, що наступне судове засідання відбудеться о 09 годині 09.09.2020, про що захисник розписалася в розписці (а.с.7). 07.09.2020 захисник подала клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з її зайнятістю в судовому засіданні в Дарницькому районному суді м. Києва, дата якого була узгоджена раніше, а також клопотання про допит свідка (а.с.14-15, 16).

Однак справа була розглянута раніше 04.09.2020, про що ні ОСОБА_1 , ні захисник повідомлені не були. Отже, доводи в апеляційній скарзі про порушення права на захист заслуговують на увагу.

Зазначаючи про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, письмових пояснень свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , записі відеореєстратора поліцейського, суд дійшов висновків, які не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки не підтверджуються цими доказами.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 4 липня 2020 року о 03 годині на вул. Депутатській, 21 у м. Києві ОСОБА_1 керував автомобілем "Volkswagen" д/н НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1).

З письмових пояснень свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 вбачається, що 4 липня 2020 року о 03 годині 05 хвилин на вул. Депутатській, 23 в м. Києві вони були запрошені співробітниками патрульної поліції в якості свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП щодо водія ОСОБА_1 , який в їх присутності відмовився у встановленому законом порядку пройти медичний огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу "Drager" та у лікаря-нарколога (а.с.2).

Також у справі міститься запис портативного відеореєстратора поліцейського, на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що, приїхавши пізно з роботи, зупинився біля магазину, купив пиво і зателефонував батьку. Почалася бійка і хтось кинув пляшку, а тому задля запобігання пошкодження нового автомобіля його батько сів за кермо, щоб перепаркувати його. Коли батько розпочав рух, під`їхав патрульний автомобіль. Він відмовився від огляду на стан сп`яніння, оскільки транспортним засобом не керував. Про вказані обставини він повідомляв поліцейських, але вони склали протокол про адміністративне правопорушення.

Про аналогічні обставини повідомив ОСОБА_6 в нотаріально посвідченій заяві.

Оцінюючи наявні в справі докази, в тому числі досліджені апеляційним судом, слід зауважити, що свідкам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про керування ОСОБА_1 автомобілем стало відомо виключно зі слів поліцейських, що зафіксовано відеозаписом.

Цим же відеозаписом підтверджуються пояснення ОСОБА_1 в тій частині, що він заперечував факт керування транспортним засобом, наполягаючи на тому, що автомобілем, коли під`їхав патрульний автомобіль, керував його батько. Посилання в постанові судді місцевого суду на те, що з першого відеозапису боді-камери працівника патрульної поліції вбачається, як ОСОБА_1 намагався уникнути відповідальності, пересів на заднє пасажирське сидіння, безпідставні, оскільки такі обставини відеозаписом не зафіксовані. Навпаки, коли працівники поліції підійшли до автомобіля, за кермом знаходився батько ОСОБА_1 , а останній вийшов через задні праві двері.

А тому апеляційний суд приймає до уваги пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_6 .

Згідно з п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до визначення термінів у п.1.10 ПДР водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Враховуючи те, що дані у протоколі про адміністративне правопорушення про керування ОСОБА_1 транспортним засобом нічим не підтверджуються, у нього не виникало обов`язку пройти огляд на стан сп`яніння.

Згідно з ч.2 ст.255 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином під час розгляду справи в апеляційному суді встановлено, що докази, які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення відсутні, а тому апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, а постанова судді - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 4 вересня 2020 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 /шестисот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Т.М. Тютюн