Справа № 161/2430/20 Провадження №33/802/257/20 Головуючий у 1 інстанції:Ковтуненко В. В.
Категорія:ст.124 КпАП України Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2020 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Гапончук В.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 березня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців.

Також із ОСОБА_1 в дохід держави стягнуто 420 грн. 40 коп. судового збору.

Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 07 лютого 2020 року близько 09:00 год., керуючи автомобілем марки "Форд Транзіт", державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул.Окружній в с.Липини Луцького району Волинської області, і виконуючи маневр повороту ліворуч, в порушення п.16.13 ПДР України, не надав дорогу автомобілю марки "Тойота", державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого здійснив зіткнення з ним, та в подальшому, змінивши після удару напрямок руху, здійснив зіткнення з автомобілем марки "Фіат Добло", державний номерний знак НОМЕР_3 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КпАП України.

ОСОБА_1 не погоджуючись із вказаною постановою судді в частині накладення адміністративного стягнення, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність просить змінити в цій частині, наклавши на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Судове рішення про накладення на нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами вважає надто суворим. Вказує про те, що в ході розгляду справи судом першої інстанції він повністю визнавав свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення та щиро розкаювався, однак суддя за невідомих йому причин у своєму рішення вказав про невизнання ним вини. Зазначає також і про те, що обставини, які обтяжують відповідальність за вчинене правопорушення в даній справі відсутні. Крім того вказує про те, що на його утриманні перебуває його матір, яка проживає окремо він нього в іншому населеному пункті, і її вік та стан здоров`я унеможливлює забезпечення нею власних життєвих побутових потреб, у зв`язку з чим вона потребує його допомоги.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши думку ОСОБА_1 , який просив судове рішення в частині накладення адміністративного стягнення змінити, приходжу до висновку, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

У ході апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та вказав про недопущення в майбутньому правопорушень. Водночас вказав, що він не згідний з накладним на нього таким видом адміністративного стягнення як позбавлення керування транспортними засобами, оскільки воно є надто суворим. Просив змінити судове рішення в частині накладення адміністративного стягнення, а саме - з позбавлення спеціального права (керування транспортними засобами) на штраф.

Отже, фактичні обставини адміністративної справи, правильність кваліфікації дій ОСОБА_1 за ст.124 КпАП України та доведеність його винуватості, ним не оскаржуються, а тому судове рішення в цій частині апеляційний суд не переглядає.

Водночас, доводи ОСОБА_1 про те, що накладене на нього стягнення у виді позбавлення спеціального права (керування транспортними засобами) являється явно несправедливим є цілком слушними з огляду на наступне.

Так, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинені адміністративні правопорушення, суддя не в повній мірі дотримався вимог ст.ст.23, 33 КпАП України, відповідно до яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, у виді позбавлення спеціального права (керування транспортними засобами), суддя місцевого суду належним чином не врахував ряд обставин, які істотно знижують ступінь відповідальності правопорушника.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому, відповідно до матеріалів справи - раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання (с.Липини, Луцький район, Волинська область), а також має матір ОСОБА_2 , 1942 року народження, яка проживає в іншому населеному пункті (с.Березичі, Любешівський район, Волинська область) та відповідно до довідки органу місцевого самоврядування, потребує стороннього догляду.

Крім того, ОСОБА_1 вказав про те, що має намір в добровільному порядку і в повній мірі відшкодувати матеріальну шкоду іншим учасникам дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце за його участі.

Обставини, які обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення в даній справі - відсутні.

Таким чином, виходячи з принципу справедливості, який є одним із основних принципів правосуддя, вирішальним у визначенні як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права є пропорційність відповідальності вчиненому правопорушенню, вважаю, що в даному випадку, застосування щодо ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення спеціального права (керування транспортними засобами) є явно несправедливим.

За наведених вище обставин, оскаржуване судове рішення підлягає зміні в частині накладення адміністративного стягнення.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення ОСОБА_1 , апеляційний суд відповідно до вимог ст.33 КпАП України враховує характер вчиненого ним правопорушення, ступінь його вини, дані про особу винного, які наявні в матеріалах справи та встановлені судом, інші обставини справи, та призначає ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, адміністративне стягнення за санкцією цієї статті, у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідно становить 340 (триста сорок) грн.

На думку апеляційного суду таке стягнення буде необхідним і достатнім для виховання правопорушника в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.294 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 березня 2020 року в даній справі в частині накладення адміністративного стягнення змінити.

Застосувати до ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України адміністративне стягнення за санкцією цієї статті у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідно становить 340 (триста сорок) грн.

В іншій частині постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 березня 2020 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.В. Гапончук