БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/781/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2020 р. м. Борзна

20 жовтня 2020 року суддя Борзнянського районного суду Чернігівської області Ріхтер В.В., за участі адвоката Луєнка Ю.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від Борзнянського ВП Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Велика Загорівка Борзнянського району Чернігівської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого у 24 державній пожежно-рятувальній частині (м. Борзна) 4 державного пожежно-рятувального загону Управління ДСНС України в Чернігівській області водієм, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 18.09.2020 року приблизно о 00.45 год. по вул. Героїв Крут у м. Борзна Чернігівської області керував автомобілем «ГАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, незв`язна мова, нестійка хода, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку у присутності двох свідків, у зв`язку з чим своїми діями порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Оскільки дії водія ОСОБА_1 носять ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, справу направлено для розгляду до суду.

Відповідно до статті 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю та надав пояснення, які підтверджують обставини, що відповідають опису подій, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення. Додатково пояснив, що святкував День працівників цивільного захисту України (День рятівника), після чого поїхав за кермом автомобіля. Щиро розкаявся, обіцяє суду більше такого не робити, розуміє, що вчинив неправильно та підводить своїм вчинком як свою сім`ю, так і службу ДСНС України вцілому. Зазначив, що розуміє, що якщо він буде позбавлений права на керування транспортним засобом, то його буде звільнено, оскільки він працює водієм, та залишиться без засобів на існування, а також в нього не буде спеціальної пенсії.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у тому числі з урахуванням наданих в суді пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, щодо часу, місця, способу настання обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, та безпосередньо її ролі в їх настанні, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступних висновків.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктами 1.3. та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналогічні положення щодо порядку проведення огляду водіїв транспортних засобів про визначення стану сп`яніння закріплені у п.п. 3, 6, 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, та п.п. 6, 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ за № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Як убачається з матеріалів цієї справи, особа, що притягується до адміністративної відповідальності, будучи водієм, у вказаній дорожній обстановці, вимог наведених Правил не дотримався, оскільки його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, повністю доведена, у розумінні ст. 251 того ж Кодексу, належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення, який складений у максимальній відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема, щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України;

- поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо обставин події, які кореспондуються з даними протоколу в частині часу та місця її настання та вказують на те, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України.

Так, з указаних пояснень наведених свідків прямо слідує, що водій відмовився у їх присутності на пропозицію поліцейського пройти відповідний огляд на стан сп`яніння.

На переконання суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Досліджені та перевірені судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Згідно абз. 1, 4 п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, що відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюється шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись /згідно з Постановою Верховного Суду № 18 від 19.12.2008 року/.

Відповідно до ст. 10 КпАП України, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. The United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02 ECHR 29.06.2007 постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд, у відповідності до положень ст. 251 та ст. 252 КУпАП, вважає, що у діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Разом з цим, до суду надійшло клопотання від начальника 4 ДПРЗ Управління ДСНС України у Чернігівській області Степаненка В. про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі ст. 21 КУпАП з передачею матеріалів на розгляд Загальних зборів особового складу 24 державної пожежно-рятувальної частини (м. Борзна) 4 державного пожежно-рятувального загону Управління ДСНС України в Чернігівській області.

ОСОБА_1 та його захисник підтримали зазначене клопотання.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 21 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

Тобто, статтею 21 КУпАП передбачена можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності з передачею на поруки трудового колективу. Це питання вирішується судом з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника та є правом суду.

При цьому суд враховує, що відповідно до статті 252-1 Кодексу законів про працю України, трудовий колектив підприємства утворюють усі громадяни, які своєю працею беруть участь у його діяльності на основі трудового договору (контракту, угоди), а також інших форм, що регулюють трудові відносини працівника з підприємством.

В даному випадку для застосування положень статті 21 КУпАП до правопорушника начальником 4 ДПРЗ Управління ДСНС України у Чернігівській області до суду подано клопотання про звільнення від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд Загальних зборів особового складу 24 державної пожежно-рятувальної частини (м. Борзна) 4 державного пожежно-рятувального загону Управління ДСНС України в Чернігівській області та протокол №2 засідання Ради зборів рядового і начальницького складу 24 державної пожежно-рятувальної частини (м. Борзна) 4 державного пожежно-рятувального загону Управління ДСНС України в Чернігівській області.

Як убачається з вказаних документів, дане питання було обговорено на засіданні Ради і одноголосно вирішено внести вказане клопотання на розгляд суду.

За змістом клопотання та протоколу засідання Ради убачається, що трудовий колектив за місцем роботи порушника вважає, що оскільки останній скоїв правопорушення вперше, щиро розкаюється у скоєному, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, неодноразово заохочувався різним грамотами та подяками, тривалий термін працює в ДСНС, нагороджений нагрудним знаком «Знак пошани», то матеріали стосовно нього можливо передати на розгляд трудового колективу для здійснення заходів громадського впливу.

З огляду на вказані обставини, з метою досягнення виховного ефекту, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу винного, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, щиро розкаюється у вчиненому, виключно позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, беручи до уваги клопотання трудового колективу 24 державної пожежно-рятувальної частини (м. Борзна) 4 державного пожежно-рятувального загону Управління ДСНС України в Чернігівській області про передачу матеріалів щодо ОСОБА_1 на розгляд трудового колективу, суд вважає за доцільне дане клопотання задовольнити, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та передати матеріали на розгляд трудового колективу для застосування заходів громадського впливу.

Згідно ч. 2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься у разі передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу.

У зв`язку із тим, що провадження по справі підлягає закриттю, судовий збір з ОСОБА_1 не стягується.

Керуючись ст.ст. 21, ч. 1 ст. 130, 248-249, 251, 268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а матеріали передати на розгляд Загальних зборів особового складу 24 державної пожежно-рятувальної частини (м. Борзна) 4 державного пожежно-рятувального загону Управління ДСНС України в Чернігівській області для застосування заходів громадського впливу.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити.

Направити до 4 державного пожежно-рятувального загону Управління ДСНС України в Чернігівській області копію постанови для застосування заходів виховного впливу відносно ОСОБА_1 .

Зобов`язати начальника 4 державного пожежно-рятувального загону Управління ДСНС України в Чернігівській області повідомити про виконання вказаної постанови суду не пізніше як у десятиденний строк з дня її одержання про заходи громадського впливу, які були застосовані до ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні Закону України "Про виконавче провадження", відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані, згідно постанови Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц (провадження № 61-331св18), у розрізі ст. 18 указаного Закону, не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання (відмови у відкритті виконавчого провадження).

Суддя Ріхтер В.В.