справа № 388/1109/20
провадження № 3/388/392/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2020м. Долинська

Долинський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді Кнурова О.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Долинського ВП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

12.09.2020 близько 11 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно доньки ОСОБА_2 , а саме: ображав словесно висловлюючись на адресу останньої нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, 173-2, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 42-2, частиною першою статті 44, статтями 44-1, 106-1, 10-2, 162, 172-10 - 172-20, 173, 173-1, 173-2, 178, 185, частиною першою статті 185-3, статтями 185-7, 185-10, 188-22, 203 - 206-1, розглядаються протягом доби.

Враховуючи положення вищевказаних правових норм судом було повідомлено Долинський ВП ГУНП в Кіровоградській області про необхідність забезпечення явки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності до Долинського районного суду Кіровоградської області на 15 год. 30 хв. 21.09.2020 для розгляду справи про адміністративне правопорушення, однак таке повідомлення залишено поза увагою зазначеним органом.

ОСОБА_1 , який про день, час та місце розгляду справи, що призначався на 12.10.2020 повідомлявся належним чином, в порядку передбаченому ст. 277-2 КУпАП, за адресою місця проживання останнього, зазначеною у протоколі про адміністративне правопорушення: АДРЕСА_1 , - в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотання від ОСОБА_1 про перенесення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності до суду не надходили. При цьому, поштове повідомлення (судова повістка про явку до суду), яка надсилалась ОСОБА_1 була повернута до суду без вручення адресату, з поміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Поряд з цим, судом відзначається, що ОСОБА_1 був належним чином обізнаний про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушень та наступний розгляд справи про адміністративне правопорушення судом, про що свідчить підпис останнього у зазначеному протоколі. Однак, до суду із запитом про рух даної справи про адміністративне правопорушення та її судовий розгляд ОСОБА_1 не звертався.

Крім того, судом відзначається, що інформація про день, час та місце розгляду даної справи завжди завчасно розміщувалась на офіційному сайті «Судова влада України» в розділі «Список судових справ, призначених до розгляду», інформація якого є відкритою та загальнодоступною.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, гарантує кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

При цьому, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі, в якій вона є стороною, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що незважаючи на всі, передбачені законом заходи, вжиті судом для повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про час, день та місце судових засідань, ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, що підтверджується підписом останнього в протоколі про адміністративне правопорушення та подальший розгляд справи судом, - в судові засідання не являвся та не звертався до суду із запитом про рух даної справи про адміністративне правопорушення та її судовий розгляд, що розцінюється судом, як навмисне затягування строків розгляду справи з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантує кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною. При цьому, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі, в якій вона є стороною, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За таких обставин, враховуючи обізнаності ОСОБА_1 про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та наступний його (протоколу) судовий розгляд, виходячи з положень ч. 1 ст. 277 КУпАП, суд приходить до висновку про розгляд даної справи за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності, оскільки зазначену вище поведінку особи, що притягується до адміністративної відповідальності, суд розцінює, як спосіб захисту з метою затягування строків розгляду справи та уникнення відповідальності.

Потерпілу ОСОБА_2 , враховуючи вимоги ч. 2 ст. 277 КУпАП, було повідомлено про день, час та місце розгляду справи засобами телефонного зв`язку (телефонограмою) на телефонний номер, зазначений у поясненнях останньої, долучених до матеріалів справи, однак, вона в судове засідання не з`явилась, в телефонному режимі повідомила, що прибути до суду не може оскільки перебуває у пологовому будинку, також повідомила, що з батьком помирилась, претензій до нього не має, просила суворо його не карати.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно встановивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія АПР18 № 572568 від 12.09.2020, в якому зафіксовано, що 12.09.2020 о 11 год. 00 хв. ОСОБА_1 за місцем свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї доньки ОСОБА_2 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягало у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_2 ;

- письмовими заявою та поясненнями ОСОБА_2 , від 12.09.2020, в яких остання зазначила обставини за яких відносно неї ОСОБА_1 було вчинено домашнє насильство, які відповідають обставинам, зазначеним в протоколі про адміністративне правопорушення та встановленим судом. При цьому, судом відзначається, що останньою не підтверджено погрозз фізичною розправою з боку ОСОБА_1 , як і не підтверджено перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , від 12.09.2020, в яких останній зазначив, що між ним та його донькою ОСОБА_2 за адресою його проживання виникла сварка в ході якої він виражався нецензурною лайкою в бік ОСОБА_2 , фізичну силу не застосовував.

Надаючи оцінку зазначеним письмовим поясненням правопорушника та потерпілої судом відзначається, що дані, які в них викладенні не суперечать іншим доказам по справі та повністю узгоджуються між собою та не суперечать дійсним обставинам справи, встановленим судом;

- рапортом за повідомленням та подією вчинення домашнього насильства від 12.09.2020, якими підтверджується, що саме 12.09.2020 близько 11 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , мало місце адміністративне правопорушення, за вчинення якого ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності;

Вказані докази є належними і допустимими та на їх основі у визначеному законом порядку в повній мірі встановлено наявність адміністративного правопорушення за ч. 1 ст.173-2 КУпАП та винність ОСОБА_1 у його вчиненні.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що:

- домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

- психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

Відповідно до положень ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за вчиненнядомашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Враховуючи викладене, суд приходить до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме: умисне вчинення дій психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілій.

Мірою відповідальності, яка застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами є адміністративне стягнення (ст. 23 КУпАП).

При цьому, враховуючи те, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення хоча й за своїм змістом є протиправною, винною дією, але не становить значної суспільної небезпеки, докази на підтвердження загрози спричинення діями останнього шкоди психічному здоров`ю потерпілої матеріали справи не містять, на підставі чого суд приходить до висновку, що дане правопорушення є малозначним.

Відповідно до положень ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Крім того, при вирішенні питання про застосування до особи, яка вчинила адміністративне правопорушення положень ст. 22 КУпАП крім малозначності вчиненого правопорушення суд також враховує, що ОСОБА_1 раніше, відповідно до матеріалів справи, до адміністративної відповідальності не притягувався, та докази про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення суду не надавалися. Також судом береться до уваги те, що ОСОБА_1 та потерпіла ОСОБА_2 примирилися та остання до нього претензій немає.

Згідно зі ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову, зокрема, про закриття справи, яка виноситься, крім іншого, при оголошенні усного зауваження.

За таких обставин, суд вважає за можливе у відповідності з вимогами ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності обмежившись усним зауваженням, закривши на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП провадження по даній справі.

Керуючись статтями 22, 283, 284, 287 КУпАП, -

постановив:

звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення.

Оголосити ОСОБА_1 усне зауваження.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП.

В порядку виконання даної постанови в частині застосування усного зауваження, після набрання постановою законної сили, направити її копію ОСОБА_1 , за місцем проживання останнього.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Долинський районний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови, - без змін, чи зміні постанови.

Суддя О.А. Кнуров