Справа № 308/3883/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
02.10.2020 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., розглянувши клопотання, яке подав ОСОБА_1 ,
в с т а н о в и в :
постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 квітня 2020 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючий, громадянин України,
визнаний винним і на нього накладено адміністративне стягнення за ст. 471 МК України у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень із конфіскацією у дохід держави товарів безпосередніх предметів порушення митних правил, а саме: штани для чоловіків, нові, з текстильних матеріалів (бавовняні, з джинсової тканини), різних розмірів, торговельної марки - "IN FUORS", країна виробництва Китай, у загальній кількості 29 шт (17,3 кг); штани для чоловіків, нові, з текстильних матеріалів (бавовняні, з джинсової тканини), різних розмірів, торговельної марки -"LS.LUVANS", країна виробництва Китай, у загальній кількості 144 шт (55,2 кг).
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 гривень.
Згідно постанови, 09.03.2020 о 00 год. 44 хв. у зону митного контролю на ділянку В`їзд митного посту «Тиса» Закарпатської митниці Держмитслужби заїхав легковий автомобіль марки VOLKSWAGEN, моделі PASSAT, реєстраційний номерний знак України НОМЕР_1 , під керуванням гр. України ОСОБА_1 , який повертався в Україну з Угорщини, де перебував у приватних справах. Формою проходження митного контролю гр. ОСОБА_1 обрав порядок проходження митного контролю по смузі руху зелений коридор. Керуючись пунктом 6 Типової Технологічної Схеми здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 № 451, на підставі результатів аналізу та оцінки ризиків, транспортний засіб було виведено з загального потоку для проведення митного огляду. В ході митного контролю транспортного засобу були виявлені товари іноземного виробництва, а саме: штани для чоловіків, нові, з текстильних матеріалів (бавовняні, з джинсової тканини ), різних розмірів, країна виробництва Китай, торговельних марок "IN FUORS" та "LS.LUVANS", загальною кількістю 173 шт, загальною вагою 72,5 кг. Виявлений товар знаходився у багажному відсіку автомобіля у картонних коробках. Доступ до виявленого нічим не утруднювався та став можливим після відкриття багажного відсіку автомобіля. Виявлений товар гр. України ОСОБА_1 визнав своєю власністю. Отже, громадянин України ОСОБА_1 порушив встановлений порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто у гр. України ОСОБА_1 , під час митного контролю виявлено товари, які перевищують неоподатковану норму переміщення через митний кордон України, а саме: штани для чоловіків, нові, з текстильних матеріалів (бавовняні, з джинсової тканини), різних розмірів, країна виробництва Китай, торговельних марок "IN FUORS" та "LS.LUVANS", загальною кількістю 173 шт, загальною вагою 72,5 кг.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність постанови в частині накладення адміністративного стягнення, а саме, конфіскації товарів безпосередніх предметів порушення митних правил, порушує питання про її зміну шляхом накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу без конфіскації вилучених товарів. Одночасно, ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому вказує на те, що апеляційну скаргу на постанову місцевого суду від 28.04.2020 подав 08.05.2020 засобами поштового звязку, тобто в строк, установлений законодавством, однак апеляційний суд безпідставно повернув йому апеляційну скаргу з підстав пропуску строку на апеляційне оскарження та відсутності клопотання про його поновлення, що не відповідає дійсності, при цьому, констатувавши, що таку подано 12.05.2020 безпосередньо до суду першої інстанції, що не відповідає дійсності.
Дослідивши матеріали справи про порушення митних правил та доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд дійшов висновку про те, що клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення не може бути задоволено з таких підстав.
Відповідно до ч. 5 ст. 529 МК України постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі. Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.
Частиною 2 статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів із дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений із поважних причин, і лише на підставі клопотання особи, яка подає апеляційну скаргу. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.
Вищевказана норма - ч. 2 ст. 294 КУпАП, забезпечує, за аналогією із правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права, а також свідчить про те, що початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, а не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення.
З матеріалів справи про порушення митних правил вбачається, що оскаржувана постанова винесена 28.04.2020, що свідчить про те, що, відповідно до ст. 294 КУпАП, останнім днем подання на неї апеляційної скарги є 08.05.2020.
З матеріалів справи також убачається, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 подав (здав у поштове відділення) 17.06.2020, тобто із пропуском передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови від 28.04.2020.
Підстави, на які посилається ОСОБА_1 у підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд не може визнати поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження з огляду на таке.
Так, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що під час розгляду судом першої інстанції справи про порушення митних правил ОСОБА_1 приймав участь, що не заперечується і в апеляційній скарзі, і що в свою чергу свідчить про те, що про прийняте рішення йому стало відомо в момент його проголошення.
Доводи клопотання про те, що ОСОБА_1 подав первинну апеляційну скаргу 08.05.2020 засобами поштового зв`язку, не знаходять свого підтвердження, оскільки в матеріалах справи відсутній конверт чи інші докази, які б свідчили про те, що апеляційна скарга на постанову місцевого суду від 28.04.2020, подана саме ОСОБА_1 08.05.2020 засобами поштового зв`язку. При оцінці цих доводів також береться до уваги те, що переліком документів, що знаходяться у матеріалах справи про порушення митних правил не підтверджується надходження до Ужгородського міськрайонного суду 12.05.2020 апеляційної скарги у конверті чи в іншому поштовому відправленні. Вказане свідчить про те, що 18.05.2020 апеляційним судом постановлялось судове рішення виходячи з наявних у матеріалах справи про порушення митних правил офіційних документів та доказів, що містились у справі.
Додані до апеляційної скарги квитанція та роздруківка з офіційного сайту УДППЗ «Укрпошта» достовірно не підтверджують, що 08.05.2020 в поштове відділення було здано апеляційну скаргу саме ОСОБА_1 і саме на постанову Ужгородського міськрайонного суду від 28.04.2020.
При оцінці доводів клопотання про поновлення пропущеного строку також зазначається, що повторно подана ОСОБА_1 апеляційна скарга надійшла до апеляційного суду 23 червня 2020 року разом із конвертом, із приєднаними до нього додатками (опис поштового вкладення та фіскальний чек про оплату за пересилку поштового відправлення), що також підтверджується і вказаним вище переліком документів.
З огляду на викладене, апеляційним судом не встановлено поважних причин, із яких ОСОБА_1 не подав апеляційну скаргу в передбачений ч. 2 ст. 294 КУпАП строк (до 08.05.2020 включно), а зазначені ОСОБА_1 у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження обставини, із урахуванням наведеного вище, не можуть бути визнані поважними причинами пропуску такого строку.
Разом із тим, апеляційний суд враховує те, що, подаючи апеляційну скаргу вперше 12.05.2020, тобто також із пропуском строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 не клопотав про поновлення пропущеного строку, в зв`язку з чим, постановою судді Закарпатського апеляційного суду від 18.05.2020 таку йому повернуто.
При цьому, враховується і те, що незнання положень законодавства в частині вирішення питань щодо пропуску строку на апеляційне оскарження не може бути визнано поважною причиною для поновлення пропущеного строку.
Крім того, зі змісту апеляційної скарги вбачається, що апелянт не вказує на обставини (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо) у підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, що в свою чергу свідчить про те, що апелянтом не доведено поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення.
Зважаючи на наведене, викладене в апеляційній скарзі клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження є необґрунтованим, обставини, на які посилається ОСОБА_1 у підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, визнаються не підтвердженими й не визнаються поважними, у зв`язку з чим, підстав для поновлення пропущеного строку на оскарження судового рішення апеляційний суд не вбачає, а тому, апеляційну скаргу, подану із пропуском строку на апеляційне оскарження, необхідно повернути ОСОБА_1 ..
Приймаючи рішення про необхідність відмови ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд також бере до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань не вправі витребовувати будь-які докази; те, що апелянтом не доведено поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення й не надано таких доказів, які б підтверджували поважність причин його пропуску; що пропущений строк є значним; що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.
Разом із тим, апеляційний суд зазначає, що при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
Подане ОСОБА_1 клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення залишити без задоволення та відмовити у поновленні пропущеного строку.
Апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 квітня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 471 МК України, - повернути ОСОБА_1 з усіма доданими до неї матеріалами, як особі, що їх подала, а також надіслати йому копію даної постанови.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан