Справа № 357/8909/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.10.2020 суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ларіна О.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква управління патрульної поліції у Київській області департаменту патрульної поліції відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП, (в редакції Закону України від 17.06.2020),

за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Швачко О.В.,

У С Т А Н О В И В:

28.08.2020 о 03 год. 00 хв. водій ОСОБА_1 , під час руху в м. Біла Церква Київської області по вул. Леваневського 47/1, керував транспортним засобом марки Opel Vectra, державний номерний НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, не стійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці. На пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому порядку на місці зупинки транспортного засобу чи у медичному закладі водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Після чого, через 10 хвилин, ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу, огляд проводився в присутності двох свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , за допомогою приладу Alcotest 7510 ARLM 0401 тест № 51, проба позитивна 1,67 ‰, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП, (в редакції Закону України від 17.06.2020).

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вину не визнав та зазначив, що з висновком Драгера він не згоден, пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння іншим шляхом працівники поліції йому не пропонували, та він не наполягав на проходженні вказаного огляду в медичному закладі, працівники поліції запропонували йому пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу чи у медичному закладі, а також повідомили, що він може відмовитися від проходження вказаного огляду. Пояснив, що був втомлений, так як 12 годин перебував за кермом. Також вказав, що подія мала місце 28.08.2020 з 02.00 год. до 04.00 год.

В судовому засіданні захисник - адвокат Швачко О.В., який діяв в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 заявив клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування заявленого клопотання зазначив, що 01.07.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень"від 22.11.2018 (в редакції від 20.12.2019) відповідно до якого статтю 130 КУпАП викладено у новій редакції, а Кримінальний кодекс України доповнено статтею 286-1. Таким чином, ст. 130 КУпАП не є чинною. Крім того, зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 520066 від 28.08.2020 та матеріали справи складені працівниками поліції з порушеннями, а саме: в протоколі вказано, що 28.08.2020 о 03 год. 00 хв. водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки Opel Vectra, державний номерний НОМЕР_1 , в м. Біла Церква Київської області по вул. Леваневського 47/1, а 28.08.2020 о 02 год. 27 хв. водій ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння, та 28.08.2020 о 02 год. 00 хв. водій ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на визначення стану сп`яніння, з чого вбачається невідповідність часу інкримінованого адміністративного правопорушення. Крім того, в протоколі відсутні підписи свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та з пояснень останніх вбачається невідповідність назви технічного засобу використаного для освідування ОСОБА_1 з актом огляду. Крім того, прізвище особи, яка притягується до відповідальності, не відповідає прізвищу, вказаному у чеку до алкотестеру, а саме ОСОБА_7 і ОСОБА_8 . У акту огляду та розписці, відсутні прізвища ім`я по батькові відносно кого та ким складено документи, а тому вказані документи не можуть бути доказом вини ОСОБА_1 . Крім того, до матеріалів справи не додано доказів законності використання портативних відео реєстраторів а також не додано сертифікат відповідності технічного приладу Alcotest 7510. Також зазначив, що рапорт працівника поліції не є доказом по справі, від виклику свідків в судове засідання відмовився. Від витребування додаткових доказів відмовився, оскільки обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, вислухавши позицію адвоката, дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи, що суд застосовує до події, факту, той закон під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляд визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735

Так, відповідно до Інструкції від 09 листопада 2015 року № 1452/735 "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

При наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу 1 цієї інструкції поліцейський проводить огляд на стан сп`янніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Поліцейські застосовують технічні засоби, які мають сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого стану вимірювальної техніки. Поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду, про порядок застосування спеціального технічного засобу, та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого стану вимірювальної техніки.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 520066 від 28.08.2020 та доданих матеріалів вбачається, що 28.08.2020 о 03 год. 00 хв. водій ОСОБА_1 , під час руху в м. Біла Церква Київської області по вул. Леваневського 47/1, керував транспортним засобом марки Opel Vectra, державний номерний НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Водій відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому порядку. Однак через 10 хвилин, в присутності двох свідків з власної згоди погодився пройти огляд за допомогою приладу Alcotest 7510 ARLM 0401 тест № 51, проба позитивна 1,67 ‰.

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння від 28.08.2020 вбачається, що у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, не стійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці, в якому особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 висловив незгоду, вважав, що має стійку ходу, адекватний, що засвідчив власним підписом, що вказує на допустиність акту огляду як доказу у справі.

Суддя зазначає, що рапорт є внутрішнім документом та не може слугувати доказом у справі, оскільки механізм складання рапорту не врегульований законодавцем.

Дана позиція викладена зокрема у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 року № 489/4827/16-а вбачається, що свідчення службової особи інспектора патрульної поліції не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю.

Також, пояснення свідків, які не були допитані в судовому засіданні та не були попереджені про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України і безпосередньо не підтвердили надані ними письмові пояснення в суді, не приймаються суддею, як допустимі докази винуватості особи.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Швачко О.В. від виклику свідків в судове засідання відмовився.

Однак, з урахуванням того, що подія адміністративного правопорушення зафіксована на нагрудну камеру поліцейського, вважаю, що відповідно до ст. 251 КУпАП є доказом у справі, а тому суддя вважає можливим розглянути справу про адміністративне правопорушення у відсутність свідків.

З матеріалів справи та дослідженого в судовому засіданні диску з відеозаписом з боді-камери працівника поліції № 520066 від 28.08.2020 встановлено, що працівниками поліції встановлено у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, які відповідають Інструкції, та в присутності двох свідків запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу чи медичному закладі, останній спочатку відмовився пройти вказаний огляд, однак приблизно через 10 хвилин пройшов огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , за допомогою приладу Alcotest 7510 ARLM 0401 тест № 51, проба позитивна 1,67 ‰, після чого останній ознайомився з вказаним висновком, що засвідчив власним підписом. При цьому користувався правовою допомогою в телефонному режимі. Після чого ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом, та автомобіль евакуювали на штраф майданчик. Крім того, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не висловлював вимогу працівникам поліції надати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого стану вимірювальної техніки.

При цьому, твердження особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про те, що він не згоден з висновком приладу Alcotest 7510 ARLM 0401, так як не мав ознак алкогольного сп`яніння, а був втомлений, оскільки перебував за кермом транспортного засобу 12 годин, суддя до уваги не приймає, як такі, що мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а будь-яких інших доказів щодо відсутності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП (в редакції Закону України від 17.06.2020), матеріалами справи не знайшли свого підтвердження.

Доводи захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Швачко О.В. про наявність у матеріалах справи про адміністративне правопорушення розбіжностей за часом та букви "е", "є" в прізвищі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя вважає їх опискою та сприймає їх як такі, що не заслуговують на увагу, однак виходить з того, що сама по собі описка, тобто зроблена працівником поліції механічна (випадкова, мимовільна) граматична помилка, яка допущена під час його письмово-вербального викладу, не указує на недопустимість такого документу та на суть правопорушення не впливає.

Посилання сторони захисту на невідповідність назви технічного засобу використаного для освідування ОСОБА_1 з актом огляду, суддя не приймає до уваги та зазначає, що "Drager" - це назва вимірювального приладу, а "Alcotest 7510 ARLM 0401" - модель та номер вказаного приладу.

Отже, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, суддя приходить до висновку, що обрана позиція захисту ОСОБА_1 має мету ухилення від адміністративної відповідальності.

Всі інші доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника мають суто формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, однак не спростовують встановлених обставин того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП (в редакції Закону України від 17.06.2020).

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Згідно зі ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши наведені докази в їх сукупності, приходжу до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції Закону України від 17.06.2020) - керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Вина ОСОБА_1 в порушенні п. 2.9 а Правил дорожнього руху України встановлена матеріалами адміністративної справи, а саме: відомостями, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 520066 від 28.08.2020, висновком Alcotest 7510 ARLM 0401 тест № 51, згідно з яким ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат тесту 1,67 ‰, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, диском з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського № 520066 від 28.08.2020.

Суддя вважає доведеним керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та зазначає, що адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинено умисно та є грубим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами.

Обираючи вид та розмір адміністративного стягнення суддя враховує характер вчиненого правопорушення, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння є грубим порушенням та має підвищену спільну небезпеку, а також враховуючи особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя вважає, що обране стягнення буде мірою відповідальності, поваги до правил співжиття, та запобігати вчиненню нових правопорушень, як самим порушником, так і іншими особами.

Суддя вважає, що ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП (в редакції Закону України від 17.06.2020) слід піддати адміністративному стягненню у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції, передбаченої ст. 130 ч. 1 КУпАП (в редакції Закону України від 17.06.2020).

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Виходячи з викладеного, керуючись статтями 40-1, 221, 276, 283, 284, 294 КУпАП та відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції Закону України від 17.06.2020), суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП (в редакції Закону України від 17.06.2020) і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 10200 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420, 40 грн.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

СуддяО. В. Ларіна