Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/658/20
Провадження № 3/935/522/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 квітня 2020 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Щербаченко І. В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Городське Коростишівського району Житомирської області, громадянина України, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

До Коростишівського районного суду Житомирської області 10.04.2020 від Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №389329 від 20.03.2020 ОСОБА_1 15.03.2020 близько 07:40 години в АДРЕСА_1 , порушив правила тримання собак, внаслідок чого ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження відповідно до довідки Коростишівської ЦРЛ №221 від 16.03.2020 вкушені рани правої гомілки, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 2 статті 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, останнім подано заяву про розгляд протоколу без його участі у зв`язку з поширенням короно вірусу, з протоколом ознайомлений та згоден, вину визнає повністю, у подальшому більш уважніше буде дивитися за своїм собакою.

Вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно положень статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №389329 від 20.03.2020 ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за те, що він порушив правила тримання собак, внаслідок чого ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження.

Диспозиція цієї норми закону є бланкетною і лише описує безпосередньо саме правопорушення, але для повного визначення ознак цього правопорушення відсилає до інших галузей права, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки осіб щодо тримання собак, встановлені відповідними правилами на адміністративній території певного населеного пункту. Зокрема, така норма має загальний і конкретизований зміст. Загальний зміст бланкетної диспозиції передається словесно-документною формою відповідної статті КУпАП і в обов`язковому порядку включає положення інших нормативно-правових актів. Із загальним змістом бланкетної диспозиції пов`язане визначення діяння як правопорушення певного виду та встановлення за нього адміністративної відповідальності, а конкретизований зміст цієї диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює адміністративно-правову норму більш конкретним змістом.

У вищевказаному протоколі не вказано які саме правила утримання собак ОСОБА_1 порушено. Більше того, у протоколі не зазначено повного викладу суті правопорушення, адже відсутній виклад обставин, що підтверджує причинно-наслідковий зв`язок між вчиненими ОСОБА_1 діями та наслідком у виді отримання ОСОБА_2 тілесних ушкоджень.

На національному рівні КСУ в своєму рішенні від 29.06.2010 у справі №17-рп/2010 за конституційним поданням Уповноваженого ВРУ з прав людини зазначив, що «одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями» (абз. 3 п.п. 3.1 п. 3), а у рішенні від 22.09.2005 року №5-рп/2005 той же Суд вказав, що «із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі» (абз. 2 п.п. 5.4 п. 5).

Згідно усталеної судової практики ЄСПЛ (рішення від 30.05.2013 у справі «Малофєєва проти Росії» (Malofeyeva v. Russia), заява № 36673/04), рішення від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії» (Karelin v. Russia), заява № 926/08) у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, звертаючи увагу на встановлені під час розгляду обставини, керуючись у тому числі ст. 62 Конституції України, приходжу до переконання, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 слід закрити у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись статтями 7, 9, 154, 245-247, 251-252, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення 15.03.2020 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення. у зв`язку відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. В. Щербаченко