ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2020 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Дембіцька О.О., розглянувши провадження у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою в.о. начальника Буковинської митниці Держмитслужби Терещука Ю. на постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 17 вересня 2020 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 17 вересня 2020 року громадянин Молдови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,мешканець Республіки Молдова, Грігорипільський район, с. Бичок, визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 481 МК України та провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 467 МК України.

На таке судове рішення в.о. начальника Буковинської митниці Держмитслужби Терещук Ю. подав апеляційну скаргу із проханням змінити постанову судді в частині закриття провадження та накласти на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції ст. 481 ч.6 МК України.

Вимоги обґрунтовує тим, що громадянин Молдови ОСОБА_1 30.06.2017р. ввіз на митну територію України у режимі`тимчасового ввезення» автомобіль марки «Renault Clio» р/н Болгарії « НОМЕР_1 », VINкод№ НОМЕР_2 , у термін до одного року, допустимий строк ввезення якого закінчився 30.06.2018р. та станом на 16.08.2020р. за межі України не вивезений та продовжує перебувати на митній території України з порушенням чинного законодавства.

Вказує, що для обчислення строку, як умови притягнення до адміністративної відповідальності, повинен братися до уваги строк, на який порушено термін перебування транспортного засобу в режимі тимчасового ввезення з моменту вступу в законну силу змін до Митного кодексу України, встановлених Законом України №2725-VIII від 16.05.2019р.,тобто з 22.08.2019 року, а не строк перебування транспортного засобу на території України. Також твердить,що правопорушення, передбачене ст. 481 ч.6 МК України,є триваючим,було виявлене митницею та оформлено протоколом 16.08.2020 року,а тому вважає неправильним висновок суду про те,що строк накладення адміністративного стягнення закінчився.

Провадження №33/822/470/20 Головуючий у І інстанції: Іщенко І.В.

Категорія: ст. 481 ч.6 МК України Доповідач: Дембіцька О.О.

ОСОБА_1. та Буковинська митниця Держмитслужби належним чином повідомлені про час та місце апеляційного розгляду справи, клопотань про відкладення судового розгляду не надходило, а тому відповідно до ч.6 ст. 294 КУпАП неявка ОСОБА_1 та представника апелянта не перешкоджає апеляційному розгляду.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Згідно ст. 487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

За змістом ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чим винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 103 МК України,тимчасове ввезення - митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку буз будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Відповідно до ч.1 ст. 380 МК України,громадянам-нерезидентам надано право тимчасово ввозити на митну територію України транспортні засоби особистого користування на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.

Відповідно до ч.6 ст. 380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Як вбачається з протоколу про порушення митних правил №0563/40800/20 від 16 серпня 2020р., що 16.08.2020р., о 02 год. 08 хв. на територію міжнародного автомобільного пункту пропуску «Мамалига-Крива», митного поста «Кельменці» Буковинської митниці Держмитслужби, слідував громадянин Молдови ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) з Молдови в Україну у пішохідному порядку. Для здійснення митного контролю та митного оформлення громадянин Молдови ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) надав паспорт НОМЕР_3 .

Згідно інформації, яка міститься в ЄАІС ДМСУ було встановлено, що 30.06.2017р. громадянин Молдови ОСОБА_1 ввіз на митну територію України через митний пост «Аккерман» Одеської митниці ДФС, в режимі тимчасового ввезення терміном легковий автомобіль марки «Renault Clio», VIN код № НОМЕР_2 , у термін до одного року.

Станом на 16.08.2020 року вказаний транспортний засіб за межі митної території України вивезеним не значиться та продовжує перебувати на території України з перевищенням строку тимчасового ввезення.

Таким чином, згідно протоколу ОСОБА_1 перевищив встановлений відповідно до ст. 380 МК України строк перебування ввезеного автомобіля у митному режимі тимчасового ввезення на митній території України більше ніж на тридцять діб і вказані дії Буковинською митницею Держмитслужби кваліфіковано за ст. 481 ч. 6 МК України.

На момент ввезення транспортного засобу - 30.06.2017р., диспозицією ст. 481 МК України була передбачена відповідальність за перевищення встановленого відповідно до цього Кодексу строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України.

При цьому, санкція будь-якої із трьох частин цієї статті в тій редакції була більш м`якою, ніж санкція ч.6 ст. 481 МК України у діючій редакції.

Законом України №2612-VIII від 08 листопада 2018 року внесено зміни до ст. 481 МК України, яка наразі містить шість частин.

Редакція ч.6 ст. 481 МК України набула чинності 22 серпня 2019 року відповідно до Закону України №2725-VIII від 16 травня 2019 року,.

Диспозицією ч.6 ст. 481 МК України встановлена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Стягнення за такі порушення передбачено у виді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскації таких транспортних засобів.

Конституцією України (ст.58) встановлено,що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

За приписами ст. 3 МК України, при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, чинні на день прийняття митної декларації органом доходів і зборів України. У разі якщо законодавством України передбачена можливість виконання митних формальностей без подання митної декларації, застосовуються норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, чинні на день виконання таких формальностей.

Норми законів України, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів.

Норми законів України, які встановлюють або посилюють відповідальність за такі правопорушення, зворотної дії в часі не мають.

У рішенні №1-рп/99 від 09 лютого 1999 року у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів Конституційний Суд України вказує, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час якого вони настали або мали місце.

Акти адміністративного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності.

Відповідно до ч. 6 ст. 481 МК України передбачена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більш ніж на 30 діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Разом із тим, на час ввезення вказаного транспортного засобу такі дії як окремий склад правопорушення законом (МК України) не були передбачені.

Встановлено, що ОСОБА_3 30.06.2017р. ввіз на митну територію України автомобіль марки «Renault Clio», VIN код № НОМЕР_2 у митному режимі тимчасового ввезення терміном до 1-го року, тобто до 30.06.2018р. і після сплину річного терміну в термін більше ніж десять днів не вивіз цей автомобіль за митну територію України. Отже, його дії в редакції Закону, яка була чинна на час вчинення правопорушення, утворюють склад правопорушення, передбаченого ч.3 ст.481 МК України, а тому підстав для кваліфікації дій його за ч.6 у чинній наразі редакції ст.481 МК України районний суд не мав.

Однак,згідно ч.1 ст.522 МК України, справи про порушення митних правил, передбачені частинами першою - п`ятою статті 481 МК України, розглядаються органами доходів і зборів, а тому апеляційний суд позбавлений права розглядати справу про порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.481 МК України.

За приписами ч.7 ст. 294 КУпАП суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Обставини,наведені вище, свідчать про те, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального і процесуального права та прийшов до невірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 481 МК України, а відтак закрив провадження із нереабілітуючих особу підстав у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 467 МК України.

Отже,апеляційний суд, керуючись вимогами ч.7 ст. 294 КУпАП, оскільки цим покращується становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважає за необхідне постанову судді скасувати та провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 481 МК України.

У зв`язку із таким рішенням вимоги апеляційної скарги про накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 481 МК України задоволенню не підлягають.

Апеляційний суд також зауважує,що відповідно до ст.294 КУпАП до повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги належить:1) залишити апеляційну скаргу без задоволення,а постанову без змін;2)скасувати постанову та закрити провадження у справі;3)скасувати постанову та прийняти нову постанову;4) змінити постанову

Отже,накласти на особу адміністративне стягнення у провадженні,яке районним судом закрите, апеляційний суд може на підставі апеляційної скарги лише скасувавши постанову та прийнявши нову,оскільки це погіршує становище особи,яка притягається до адміністративної відповідальності .

Разом із тим,апелянт у апеляційній скарзі просить накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення шляхом зміни постанови,а не прийняття нової,а тому навіть за умови наявності у діях ОСОБА_1 складу правопорушення,передбаченого ст.481 ч.6 МК України ,вимоги апелянта із цих підстав також не можуть бути задоволені

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, ст. 529 МК України, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу в.о. начальника Буковинської митниці Держмитслужби Терещука Ю. залишити без задоволення.

Постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 17 вересня 2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 481 МК України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду О.О.Дембіцька