П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

336/55/20

3/336/163/2020

м. Запоріжжя 7 квітня 2020 року

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Зарютін Павло Вікторович, за участю захисника адвоката Шевченко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр-на України, не працює, прож. АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 26.12.2019 року о 03-16 год. ОСОБА_1 в м. Запоріжжі по вул. Седовій, 16 керував автомобілем «Джиллі», держномер НОМЕР_1 , та на вимогу працівника поліції відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У судове засідання 7 квітня 2020 року ОСОБА_1 не прибув. У порядку ч.1 ст. 268 КУпАП справа розглядалася за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Раніше у судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав та врешті пояснив, що він лише знаходився у салоні вищевказаного автомобіля, не керуючи ним, а тому й відмовився від проходження будь-якого огляду, бо не бачив сенсу гаяти на це свій час. Наполягав на виклику свідків.

Заслухавши правопорушника, дослідивши надані по справі докази, суддя прийшов до переконання, що вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП не доведено належними та допустимими доказами, через що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

ОСОБА_1 ставиться за провину відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Обов`язковою ознакою складу цього адміністративного правопорушення є керування особою транспортним засобом.

Фактично на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом вказує протокол про адміністративне правопорушення, тоді як з доданого до нього відеозапису цього факту належно не випливає.

Інші наявні у справі докази на факт керування ОСОБА_1 автомобілем також не вказують.

Так, у протоколі в якості свідків вказано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,з письмових пояснень яких вбачається факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Власне, вказані обставини щодо відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння не оспорювалися в суді самим ОСОБА_1 , що й також підтверджено направленням та актом огляду. ОСОБА_1 лише наполягав у судовому засіданні на тому, що він не керував автомобілем, бо той був заздалегідь ним припаркований.

При цьому, такі твердження ОСОБА_1 на предмет того, що він не керував транспортним засобом, під час судового розгляду так спростовані й не були.

Так, з переглянутих відеоматеріалів випливає, що відбувається процедура оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 . При цьому, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом із відеоматеріалів не випливає, оскільки на одному з відео зафісковано зупинений співробітниками поліції автомобіль, але не вбачається, що за особа перебуває за кермом такого ТЗ, а на іншому дійсно вбачається в салоні автомобіля сам ОСОБА_1 , але останній при цьому ТЗ не керує. Отже, такими відеозаписами не відображено керування ТЗ ОСОБА_1 .

Крім того, судом не може бути покладений в підґрунтя звинувачувального судового рішення рапорт поліцейського ОСОБА_4 , оскільки викладені за рапортом останнього його письмові пояснення не можуть розцінюватися як показання свідка, та більш того, зважаючи на те, що ОСОБА_5 є працівником поліції та складав протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , він, на думку суду, не може вважатися стороннім спостерігачем в розумінні об`єктивності висвітлення подій порушення, яке ставиться за провину ОСОБА_1 .

Перелічені обставини в сукупності вказують на наявність сумнівів щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст. ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з положень ст.ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Спростувати вищевказане твердження ОСОБА_1 не має можливості, оскільки відеозапис події не містить всіх відомостей про подію, що відбулась 26.12.2019 року, чим ставиться під сумнів перебіг подій до зупинки траспортного засобу, яким, як зазначено у протоколі, керував ОСОБА_1 .

За положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як зазначалося судом , у протоколі в якості свідків вказано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . При цьому, навість з їх письмових пояснень не вбачається факт керування автомобілем, а ОСОБА_1 ними визначений лише як водій ТЗ.

Як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі. На виклик органу (посадової особи), у провадженні якого перебуває справа, свідок зобов`язаний з`явитися в зазначений час, дати правдиві пояснення, повідомити все відоме йому по справі і відповісти на поставлені запитання ( ст. 272 КУпАП).

Натомість, викликані в якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до суду не явилися, тому суд був позбавлений можливості отримати їх свідчення з приводу встановлення факту керування авто саме ОСОБА_1 , а тому не може покласти у підґрунтя обвинувального судового рішення навість їх письмові пояснення, з якими не погоджувався ОСОБА_1 , бо заперечував на те, що він був водієм ТЗ.

Таким чином, сукупність наведених обставин свідчить про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які безперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП поза розумним сумнівом, за таких обставин вважаю, що доводи особи, що притягається до адміністративної відповідальності не спростовані належними доказами.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Відповідно до ст.ст. 1 та 8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з положеннями ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вважає необхідним провадження у справі відносно останнього на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити.

Керуючись ч.1 ст.130, ст.ст.247, 279, 280, 283-285, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанову може бути оскаржено або опротестовано прокурором протягом 10 днів з моменту її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги, протесту прокурора в апеляційний суд Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя П.В. Зарютін

Постанова набрала законної чинності « »________________20__рік.

Дата видачі « »________________20___рік.