Справа№464/5001/20
пр.№ 3/464/2736/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2020 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Тімченко О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , голова правління Автогаражного кооперативу № 19 «Калина», особа з ІІІ групою інвалідності,

за ч.1 ст.139 КУАП,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , голова правління АГК № 19 «Калина», 18 серпня 2020 року о 10.00 год на вул.Зелена, 272 в м.Львові самовільно встановила заборонний дорожній знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості», чим порушила п.8.12 Правил дорожнього руху України та вчинила правопорушення, передбачена ч.1 ст.139 КУАП.

Учинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення стверджується зібраними по справі належними та допустимими доказами у відповідності до ст.251 КУАП, зокрема її визнавальними по суті поясненнями, даними в суді 23 вересня 2020 року, яка розкаялася у вчиненому; пояснила, що особисто дорожнього знаку не встановлювала, який знаходився на воротах гаражного кооперативу з моменту забудови 1995-1997 років. Уважає, що належним чином не проконтролювала правомірність наявності дорожнього знаку, який на даний час демонтовано.

У ст.22 КУАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. Під малозначністю вчинення адміністративного правопорушення слід розуміти такі дії, які в результаті їх вчинення, не спричинили значної шкоди охоронюваним законом інтересам.

При цьому враховуються особа порушниці, яка є особою з інвалідністю, мету застосування адміністративного стягнення та співрозмірність можливого виду та розміру передбачуваного стягнення вчиненому правопорушенню, тобто принципу розумності стягнення та пропорційності і адекватності такого, визнання вини, усвідомлення та розкаяння у вчиненому, відсутність відомостей про притягнення її до адміністративної відповідальності, обставин, що обтяжують відповідальність, не встановлено, ступінь вини та конкретні обставини справи, відсутність наслідків у вигляді заподіяння шкоди. Діяння, вчинене ОСОБА_1 , хоч і містить в собі усі юридичні і суб`єктивні ознаки, що характеризують правопорушення, передбачене ч.1 ст.139 КУАП, але внаслідок всіх конкретних обставин воно не відповідало тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення, зокрема, її дії суб`єктивно не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам, юридичним та фізичним особам.

Тому суддя вважає за можливе обмежитись усним зауваженням, оскільки скоєне правопорушення свідчить про незначну соціальну небезпечність особи правопорушниці. Застосування такого виховного заходу як усне зауваження буде достатнім для досягнення виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень, з врахуванням усвідомлення ОСОБА_1 на майбутнє значимості вчиненого правопорушення.

За умовами ч.2 ст.284 КУАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.

Керуючись ст.ст.22, 221, 283, 284 КУАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.139 КУАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через місцевий суд. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.В.Тімченко