Дата документу Справа № 337/1952/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/619/20 Головуючий в 1-й інстанції Мурашова Н.А.
Єдиний унікальний № 334/1952/20 Доповідач в 2-й інстанції Гріпас Ю.О.
Категорія ст.122-4, ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Гріпас Ю.О. за участю захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Турчинського М.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за апеляційною скаргою останнього на постанову судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 30 липня 2020 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 30 липня 2020 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.122-4, ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, притягнуто

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, у сумі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк в 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Як зазначено в постанові, 20.05.2020 року в 00:54 годин в районі будинку №21 по вулиці Василя Сергієнка в м. Запоріжжі, водій ОСОБА_1 , керуючись транспортним засобом «KIA Carniwal», державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (почервоніння очей, зіниці ока погано реагують на світло, поведінка не відповідає обстановці), в порушення п. 2.5 ПДР України, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Крім того, 26.05.2020 року в 14:00 годин на виїзді з мосту Преображенського на о. Хортиця в бік Хортицького району м. Запоріжжя водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «KIA Carniwal», державний номер НОМЕР_1 , в порушення п. 10.1., 13.1 .ПДР України, при зміні напрямку руху не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Mitsubishi Outlander», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Крім того, водій ОСОБА_1 26.05.2020 року в 14:00 годин будучи учасником ДТП, в порушені вимог п.2.10 «а» ПДР України, покинув місце ДТП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення суддею вимог матеріального і процесуального права просить постанову суду про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124, ст.122-4 та ч.1 ст.130 КУпАП України скасувати і закрити провадження відповідно до п.6 ч.1 ст.247 КУпАП, оскільки скасовано акт, який встановлює адміністративне відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Обґрунтування своїх доводів зазначає, що відповідно до змін у законодавстві України, стаття 130 КУпАП щодо керування транспортними засобами виключена з КУпАП та з 01.07.2020 року є кримінальним проступком.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі скасування акта, який встановлює адміністративне відповідальність.

Окрім того, апелянт зазначає про те, що суд однобічно дослідив докази щодо винуватості ОСОБА_1 за ст.122-4 та ст.124 КУпАП, а саме визнав обставини вчинення правопорушення лише за поясненнями ОСОБА_2 та особи, яка складала протокол про адміністративне правопорушення. Вважає, що схема ДТП є неповною, складена з істотними порушеннями чинного законодавства України.

Таким чином, ОСОБА_1 просить суд скасувати постанову Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 30 липня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , закрити провадження у справі.

Заслухавши в судовому засіданні адвоката Турчинського М.І., який підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати постанову суду та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП; перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутись до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод (п.2 рішення Конституційного Суду України 25.12.1997 року по справі №9-зп).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутись до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

Аналізуючи наявні матеріали справи встановлено, що суд першої інстанції в порушення вищезазначених вимог закону належним чином не з`ясував обставини справи, та не надав належної оцінки наданим доказам, що потягло передчасний висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, передбачених саме за ч. 1 ст.130, ст.124, ст.122-4 КУпАП, а викладені в постанові висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Виходячи з фактичних обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №411251 від 20.05.2020, 20.05.2020 року в 00:54 годин в районі будинку №21 по вулиці Василя Сергієнка в м. Запоріжжі, водій ОСОБА_1 , керуючись транспортним засобом «KIA Carniwal», державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (почервоніння очей, зіниці ока погано реагують на світло, поведінка не відповідає обстановці), в порушення п.2.5 ПДР України, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Ці обставини визнані судом першої інстанції доведеними і покладені в основу оскаржуваної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Між тим, з такими висновками суду неможливо погодитися виходячи з наступного.

Суд першої інстанції не врахував ряд обставин, які мали значення для правильного вирішення справи.

Нормами ст.278 КУпАП на орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, покладений обов`язок на стадії підготовки справи для розгляду перевірити питання, перелічені у цьому законі. Одне з таких питань це питання правильності складання протоколу та інших матеріалів справи. Ці норми закону судом першої інстанції дотримані не були.

ОСОБА_1 інкримінувалось керування транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння та відмова від проходження огляду у встановленому порядку на стан сп`яніння у медичному закладі у лікаря нарколога у присутності двох свідків.

Натомість апелянт зазначає, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а лише заявив клопотання працівникам поліції про залучення захисника. Однак таке право водія забезпечено не було.

Відповідно до положення ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Суд апеляційної інстанції вважає помилковими посилання суду на ту підставу, що захисник може бути залучений лише під час судового розгляду.

Всупереч вимог ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за №1452/735, працівниками поліції в протоколі зафіксовано саме відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Суд апеляційної інстанції вважає, працівники поліції не дотримались вимог ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за №1452/735, а також Закону України «про національну поліцію». Оскільки особа, щодо якої складається протокол про адміністративне правопорушення має бути детально повідомлена про обсяг її прав та не помилятися у правильності свого сприйняття висунутих їй вимог.

За таких обставин слід констатувати відсутність такої ознаки правопорушення, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, як відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки особа щодо якої запропоновано такий огляд в медичній установі, а саме ОСОБА_1 , відмову не висловлювала та іншим чином не виказувала, наполягаючи лише на забезпеченні правової допомоги. Подальші дії працівників поліції суд тлумачить як неналежне виконання своїх обов`язків. Оскільки особи, що складали протокол про адміністративне правопорушення обрали спрощений варіант розв`язання ситуації та трактували законну вимогу ОСОБА_1 як відмову від проходження огляду.

Перелічені обставини в сукупності вказують на наявність сумнівів щодо наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 411488 від 29.05.2020, ОСОБА_1 за вчинення дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 26.05.2020, ставилось у провину порушення п. 10.1, п.13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП.

Також 29.05.2020 стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 411489 за те, що 26.05.2020 о 14-00 год. в м. Запоріжжя о. Хортиця виїзд на Хортицький район з моста ім. Преображенського водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «KIA Carniwal», д.з. НОМЕР_3 будучи учасником ДТП з місця пригоди поїхав.

На підставі вказаних протоколів, суддя суду першої інстанції дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124, ст.122-4 КУпАП за скоєння 26.05.2020 дорожньо-транспортної пригоди та залишення місця пришгоди.

Між тим з таким висновком судді погодитись неможливо з наступних підстав.

Враховуючи, що стаття 124 КУпАП є бланкетною, то при розгляді такої категорії справ, необхідно ретельно з`ясовувати і зазначати, у чому саме полягали порушення, норми яких правил, інструкцій інших нормативних актів не додержано, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та наслідками, які настали, на що зокрема було звернуто увагу і в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

Суд першої інстанції, постановляючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124, ст.122-4 КУпАП зазначив, що його вина підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, схемою ДТП з фотознімками, поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, при цьому не надаючи оцінки вказаним доказам.

За змістом ст.124 КУпАП адміністративна відповідальність особи настає у випадку порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження, з-поміж іншого, транспортних засобів.

Встановлення винуватості чи невинуватості особи здійснюється на підставі оцінки доказів, якими, згідно ст.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновками експерта, речовими доказами та ін.

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_1 щодо події ДТП 26.05.2020, він проїжджаючи під мостом, пропустив автомобілі з головної дороги, після чого здійснюючи маневр під мостом на право в правому ряду, був вдарений автомобілем «Mitsubishi Outlander» з лівого ряду. Після цього прийняв вправо та зупинився, в ході його розмови з водієм автомобіля «Mitsubishi Outlander», останній повідомив, що в нього страховий поліс відсутній, а тому він відмовився від оформлення Європротоколу та вказав, що оплатить збитки. Також водій автомобіля «Mitsubishi Outlander» повідомив, що у нього жодних претензій не має. Після вказаної розмови і ОСОБА_1 і водій автомобіля «Mitsubishi Outlander» залишили місце пригоди.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 та його захисник надали аналогічні пояснення.

З огляду на зміст оскаржуваної постанови, суддя для встановлення фактичних обставин справи не вжив належних заходів для встановлення обставин, які мають істотне значення для вирішення справи, не виклав, не врахував та не надав оцінку вказаним поясненням ОСОБА_1 щодо обставин події ДТП, яка сталась 26.05.2020.

В рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Таким чином, вважаю, що в матеріалах справи відсутні беззаперечні дані, які свідчать про наявність складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП в діях ОСОБА_1 . Тому стверджувати поза розумним сумнівом, що саме з вини ОСОБА_1 , сталась подія ДТП у суду апеляційної інстанції не має.

В той же час слід зазначити, що відповідно до п.3 Розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (Наказ Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 зі змінами), схема місця ДТП має містити відображення та фіксацію всіх об`єктів та обставини, що стосуються події та можуть мати значення для об`єктивного визначення її причин. Згідно з п.5 ч.4 Розділу VIII вказаної Інструкції - на схемі місця ДТП графічно зображуються та фіксуються такі об`єкти: інші сліди та предмети, що стосуються пригоди.

На схемі місця ДТП від 26.05.2020, в порушення пункту 4 розділу VIII Інструкції №1395, не зображено та не фіксовано всі необхідні об`єкти.

Схему підписано лише одним учасником ДТП.

Крім того, в порушення вимог ст.ст.254, 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №411488 про події які мали місце 26 травня 2020 року складено лише 29 травня 2020 року, тобто пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст.ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з положень ст.ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції під час розгляду справи були порушені вимоги процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права, а тому вважає за наслідками розгляду апеляційної скарги, відповідно до вимог п.2 ч.8 ст.294 КУпАП, скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі.

В силу допущених порушень судом першої інстанції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4, ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, не може бути визнана законною та обґрунтованою, тому вона підлягає скасуванню.

Таким чином, сукупність наведених обставин свідчить про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які безперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4, ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП поза розумним сумнівом, за таких обставин вважаю, що доводи особи, що притягається до адміністративної відповідальності не спростовані належними доказами.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачений ст.122-4, ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вважає необхідним постанову судді суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі відносно останнього на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 30 липня 2020 року, якою ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП скасувати.

Провадження в адміністративній справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду Ю.О. Гріпас