Провадження № 33/811/586/20 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Маліновської-Микич О.В., за участі представника Галицької митниці Держмитслужби Васецького Є.І., та захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Костюка М.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 05 березня 2020 року,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 744 325,18 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Державної судової адміністрації України 420,40 гривень судового збору.

Згідно з постановою судді, 04.11.2019 в адресу Львівської митниці ДФС надійшов лист ДФС України від 28.10.2019 № 30331/ 7/ 99-99-20-02-01-17, яким в адресу митниці скеровано копії документів, отриманих від митних органів Польщі, що стосуються факту затримання митними органами Польщі валюти, а саме: - 13 500 злотих РП; - 14 000 доларів США; - 10 500 Євро (станом на 26.07.2019 згідно курсу НБУ становить 744 325,18 гривень), в дату 26.07.2019 у громадянина України ОСОБА_3 , після перетину ним в пішому порядку державного кордону між Україною та Польщею, в пункті пропуску через державний кордон України «Шегині - Медика». Перевіркою інформації, що міститься в АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України підтверджено, що гр. ОСОБА_1 , 26.07.2019 через пункт пропуску «Шегині Медика» митного поста «Мостиська» митниці, переміщувався з митної території України на митну територію Польщі в пішому порядку, без товарів, каналом спрощеного митного контролю «зелений коридор». Листом Львівської митниці ДФС № 4566/ ДЗН/ 13-70-20/ 38 гр. ОСОБА_1 , викликано до Львівської митниці ДФС для надання пояснень за фактом переміщення ним за межі митної території України в пішому порядку валюти, а саме: - 13 500 злотих РП; - 14 000 доларів США; - 10 500 Євро (станом на 26.07.2019 згідно курсу НБУ становить 744 325,18 гривень), з приховуванням від митного контролю, а також для участі у складенні в його відношенні протоколу про порушення митних правил. Станом на 20.11.2019, гр. ОСОБА_1 , до митниці не прибув та відповідних пояснень не надав.

Не погоджуючись із рішенням судді, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 05 березня 2020 року, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_1 покликається на те, що суддею першої інстанції не встановлено особу порушника, адже з постанови чітко не випливає хто вчинив правопорушення ОСОБА_1 чи ОСОБА_2 , водночас власником паспорту КВ391899 від 29 березня 2000 року є ОСОБА_1 .

На переконання ОСОБА_1 , суддею не встановлено будь-яких дій, які б були спрямовані на приховування від митного контролю та утворювали об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, адже в матеріалах справи відсутній будь-який доказ, який би підтверджував переміщення ОСОБА_1 товарів або дії, спрямовані на переміщення товарів, через митних кордон України з приховуванням від митного контролю.

В обґрунтування поважності пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 покликається на те, що він не отримував судові повістки та не був присутній при розгляді справи у суді першої інстанції, а копію оскаржуваної постанови отримав 03 квітня 2020 року.

Заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Костюка М.Д. на підтримання поданої апеляційної скарги, представника Галицької митниці Держмитслужби, який заперечив проти апеляційних вимог, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така підлягає до задоволення.

З огляду на те, що судове засідання, на якому прийнято оскаржувану постанову, проводилося у відсутності ОСОБА_1 , такий отримав копію судового рішення 03 квітня 2020 року та того ж дня мав змогу ознайомитися зі змістом прийнятого рішення, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та такий підлягає поновленню.

За змістом ст.489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, висновки судді, що викладаються у постанові, в силу вимог ст.283 КУпАП повинні ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, та підтверджуватися не лише належними, допустимими доказами, але й у своїй сукупності та взаємозв`язку незаперечними та достатніми доказами.

Відповідно до ч.1 ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

На митний орган, як на особу, уповноважену на складання протоколів про адміністративне правопорушення, покладено імперативний обов`язок щодо збирання доказів та доведення фактів й обставин, викладених в протоколі. Натомість суд обмежений доводами та доказами, наданими сторонами у справі, та приймає рішення на основі проведеного їх аналізу на оцінки.

Як вбачається з матеріалів справи, митним органом ставиться у провину ОСОБА_1 вчинення порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, в обґрунтування чого надано суду протокол про порушення митних правил від 25 листопада 2019 року № 4496/20900/19 (а.с.4-6), доповідну записку (а.с.7), лист митного органу Республіка Польща від 15.10.2019 № 51867 (а.с.9-10), які покладені суддею першої інстанції в основу прийнятого рішення.

Частиною першою ст.483 МК України передбачена відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Таким чином, задля встановлення наявності у діях особи складу порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, необхідно встановити факт переміщення нею товарів через митний кордон України з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові від 03 червня 2005 р. №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» у п.5, під використанням інших засобів чи способів, що утруднюють виявлення предметів, можуть визнаватися, зокрема, приховування останніх у валізах, одязі, взутті, головному вбранні, речах особистого користування, на тілі або в організмі людини чи тварини, а також надання одним предметам вигляду інших (зміна їхніх зовнішніх ознак - форми та стану, упаковки, ярликів, етикеток тощо).

При цьому, зі системного аналізу норм митного законодавства вбачається, що розміщений товар, зокрема, у валізі, може визнаватися таким, що переміщується через митний кордон способом, який утруднює його виявлення, лише у тому разі, коли товар приховано таким чином, що позбавляє службову особу митного органу можливості його виявлення шляхом звичайного візуального огляду або без застосування технічних засобів контролю.

Згідно з протоколом про порушення митних правил від 25 листопада 2019 року № 4496/20900/19 (а.с.4-6), 04.11.2019 в адресу Львівської митниці ДФС надійшов лист ДФС України від 28.10.2019 № 30331/ 7/ 99-99-20-02-01-17, яким в адресу митниці скеровано копії документів, отриманих від митних органів Польщі, що стосуються факту затримання митними органами Польщі валюти, а саме: - 13 500 злотих РП; - 14 000 доларів США; - 10 500 Євро (станом на 26.07.2019 згідно курсу НБУ становить 744 325,18 гривень), в дату 26.07.2019 у громадянина України ОСОБА_3 , після перетину ним в пішому порядку державного кордону між Україною та Польщею, в пункті пропуску через державний кордон України «Шегині - Медика». Перевіркою інформації, що міститься в АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України підтверджено, що гр. ОСОБА_1 , 26.07.2019 через пункт пропуску «Шегині Медика» митного поста «Мостиська» митниці, переміщувався з митної території України на митну територію Польщі в пішому порядку, без товарів, каналом спрощеного митного контролю «зелений коридор». Листом Львівської митниці ДФС № 4566/ ДЗН/ 13-70-20/ 38 гр. ОСОБА_1 , викликано до Львівської митниці ДФС для надання пояснень за фактом переміщення ним за межі митної території України в пішому порядку валюти, а саме: - 13 500 злотих РП; - 14 000 доларів США; - 10 500 Євро (станом на 26.07.2019 згідно курсу НБУ становить 744 325,18 гривень), з приховуванням від митного контролю, а також для участі у складенні в його відношенні протоколу про порушення митних правил. Станом на 20.11.2019, гр. ОСОБА_1 , до митниці не прибув та відповідних пояснень не надав. Нормами ст.491 Митного кодексу України визначено, що підставами для порушення справи про порушення митних правил є:1) безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил; 2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що проводять заходи офіційного контролю; 3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.

Таким чином, на переконання автора протоколу, сукупність і взаємозв`язок одержаних митницею даних і документів від ДФС України безпосередньо вказують на факт переміщення гр. ОСОБА_1 в дату з 26.07.2019р., через митний кордон України в пункті пропуску «Шегині Медика» митного поста «Мостиська» митниці, валюти, а саме: - 13 500 злотих РП; - 14 000 доларів США; - 10 500 Євро, (станом на 26.07.2019 згідно курсу НБУ становить 744 325,18 гривень) з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням інших засобів або способів, що утруднюють виявлення товарів. Таким чином, гр. ОСОБА_1 перемістив валюту, а саме: - 13 500 злотих РП; - 14 000 доларів США; - 10 500 Євро (станом на 26.07.2019 згідно курсу НБУ становить 744 325,18 гривень), через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів.

В підтвердження обставин, викладених у протоколі, митним органом долучено лише лист митного органу Республіки Польща від 15.10.2019 № 51867 (а.с.9-10), викладеного на російській мові без належного на те перекладу, з якого вбачається, що громадянин ОСОБА_4 № паспорта НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , переміщував пішим переходом грошові кошти, які були сховані в особистому багажі в кількості 13 500 злотих, 14 000 доларів США та 10 500 Євро. При цьому, зазначено, що фотографії відсутні.

Жодних інших документів на підтвердження обставин, викладених у вказаному листі, зокрема акт огляду багажу, фотокопії з відомостями про місце розташування виявлених грошових коштів, а також відомості щодо перетину Taras Shtokalo митного кордону України, до матеріалів справи не було долучено та митним органом України не здобуто.

На переконання апеляційного суду, зміст листа митного органу Республіки Польща від 15.10.2019 № 51867 (а.с.9-10) сам по собі не може свідчити про наявність порушення митних правил, оскільки такий не містить достатніх даних, які б давали можливість беззаперечно стверджувати, у тому числі, що саме при перетині митної території України мало місце переміщення товару грошових коштів із використанням засобів або способів, що утруднюють їх виявлення.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп / 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідна позиція Конституційного Суду України узгоджується з правовим позиціям Європейського Суду з прав людини, практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини ». Зокрема, у рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібемон проти Франції», Європейський Суд зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкове не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Практика Європейського Суду вказує на те, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

На переконання апеляційного суду, представниками митного органу не надано суду достатніх доказів на доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, поза розумним сумнівом.

З огляду на це, взявши до уваги єдиним і беззаперечним доказом документ польських митних органів, суддя першої інстанції в повній мірі не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам в частині їх достатності для підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, що призвело до його поспішних висновків.

Окрім цього, апеляційний суд вважає слушними доводи апеляційної скарги і в тій частині, що в оскаржуваній постанові суддею першої інстанції помилково вказано по батькові особи, щодо якої складено протокол, а саме зазначено « ОСОБА_5 », замість « ОСОБА_6 ».

Ураховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що оскаржувана постанова судді Галицького районного суду м. Львова від 05 березня 2020 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, слід скасувати та на підставі п.1 ч. 1 ст. 531 МК України, а провадження по справі - закрити у зв`язку з відсутністю в діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил.

Керуючись ст.294 КУпАП, ст. 529 МК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження, його апеляційну скаргу задоволити.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 05 березня 2020 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, на підставі п.1 ст.247 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду О.В.Маліновська-Микич