Справа № 496/3998/20
Провадження № 3/496/2353/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Пендюра Л.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч. 2 ст. 123, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Відносно ОСОБА_1 поліцейським взводу 1 роти 1 батальйону 1 УПП в Миколаївській області було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 287186 і ставиться йому в провину те, що він 19.09.2020 року о 23 год. 45 хв. на Херсонському шосе Інгульського району міста Миколаєва, керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz» з державним номерним знаком « НОМЕР_1 » виїхав на залізничний переїзд при увімкненому червоному сигналі світлофора, чим порушив п. 20.5 «в» Правил дорожнього руху України.

В цей ж день, 19.09.2020 року, відносно ОСОБА_1 поліцейським взводу № 2 роти № 3 батальйону 1 УПП в Миколаївській області було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 531519, згідно якого ОСОБА_1 по Херсонському шосе Інгульського району міста Миколаєва керував автомобілем марки «Mercedes-Benz» з державним номерним знаком « НОМЕР_1 » з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень не визнав. При цьому пояснив, що він здійснював рух через переїзд коли був піднятий шлагбаум. Після зупинки працівниками поліції не надавав працівникам поліції документи для перевірки так як вони не надали йому для огляду докази вчинення адміністративного правопорушення. Працівники поліції пропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці, на що він не погодився так як вважав, що вони упереджено до нього відносились.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 287186 та додані до нього матеріали, приходжу до наступного.

ОСОБА_1 у провину ставиться те, що він 19.09.2020 року о 23 год. 45 хв. на Херсонському шосе Інгульського району міста Миколаєва, керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz» з державним номерним знаком « НОМЕР_1 » виїхав на залізничний переїзд при увімкненому червоному сигналі світлофора, чим порушив п. 20.5 «в» Правил дорожнього руху України.

Пунктом 20.5. «в» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України, від 10.10.2001 року, встановлено, що рух через переїзд забороняється, якщо увімкнено заборонний сигнал світлофора чи звуковий сигнал незалежно від наявності та положення шлагбаума. За в`їзд на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений, передбачена відповідальність ч. 2 ст. 123 КУпАП.

Доказів того, що ОСОБА_1 проїхав залізничний переїзд на червоний сигнал світлофора до протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції не додано.

Частинами 1 3 ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 КпАП України встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, законною підставою для накладення на конкретну особу адміністративного стягнення є достатні дані про вчинення цією особою правопорушення, за яке і накладається дане стягнення.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Ст. 251 КУпАП зазначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так судом встановлено, що в якості доказу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП, поліцейським взводу 1 роти 1 батальйону 1 УПП в Миколаївській областінадано лише протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 287186, про те протокол не є доказом.

Отже, встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП не доведена, оскільки до протоколу про адміністративне правопорушення не додано будь-яких доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, які б в своїй сукупності підтвердили факт вчинення вказаного адміністративного правопорушення (фото чи відео фіксації, показань та пояснень свідків, тощо).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що матеріали справи не містять жодних доказів того, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz» з державним номерним знаком « НОМЕР_1 », виїхав на залізничний переїзд при увімкненому червоному сигналі світлофора, а суд не вправі збирати докази, а тому вважаю, що провадження у справі в цій частині підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 531519, складеному відносно ОСОБА_1 зазначено, що він, керував автомобілем марки «Mercedes-Benz» з державним номерним знаком « НОМЕР_1 » з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Дослідивши вказаний протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, приходжу до наступного.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці), а відтак підлягав огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у відповідності до п. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 р. № 1452/735 (надалі Інструкція) та п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМ України № 1103 від 17.12.2008 р. (надалі Порядок).

Огляд на місці та медичний огляд у медичному закладі з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 в порядку, передбаченому Інструкцією, проведений не був у зв`язку з його відмовою від проходження такого огляду у присутності двох свідків, про що поліцейським взводу № 2 роти № 3 батальйону 1 УПП в Миколаївській області було складено протокол про адміністративне правопорушення у відповідності до п. 8 Порядку.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується: актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» відмовився у присутності двох свідків; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.09.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_1 , направлявся на проходження медичного огляду до закладу охорони здоров`я «КПН МОЦПЗ МОР», з відміткою «відмовився від проходження»; письмовими поясненнями свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які вказали, що ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» та медичного огляду в медичній установі; відеозаписом, долученим до матеріалів справи, яким підтверджуються викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 531519 обставини.

01.07.2020 року набув чинності Закон України від 22.11.2018 року № 2617- VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі - Закон № 2617-VIII), який виклав ст. 130 КУпАП у новій редакції, яка не визначає керування транспортним, засобом, зокрема, в стані алкогольного сп`яніння, адміністративним правопорушенням, що іншими словами скасовує акт, який встановлює адміністративну відповідальність. Водночас, Законом № 2617-VIII вищезазначені дії було криміналізовано.

Законом України від 17.06.2020 року № 720-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі - Закон № 720-ІХ) внесені нові зміни до Закону № 2617-VІІІ, а саме, згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону № 720-ІХ:

-у пункті 1 Розділу І Закону № 2617-VIII виключено підпункт 4, який запровадивши нову редакцію ст.130 КУпАП, виключав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння - відтак відновлена адміністративна відповідальність за ці дії;

-у пункті 2 Розділу І Закону № 2617-VІІІ виключено підпункт 171, який доповнивши КК України ст. 286-1 криміналізував відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані сп`яніння - відтак відбулася декриміналізація цих /дій.

Акт, який до 01.07.2020 року встановлював адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння (ст. 130 КУпАП в редакції до 01.07.2020 року), з 01.07.2020 року був скасований Законом № 2617-VІІІ з одночасною криміналізацією цих дій у ст. 286-1 КК України.

Закон № 2617-VІІІ в цій частині зворотної дії не має. Проте, оскільки з 03.07.2020 року ці дії були декриміналізовані Законом № 720-ІХ з одночасним повторним запровадженням адміністративної відповідальності за їх вчинення у новій редакції ст. 130 КУпАП, Закон № 720-ІХ в цій частині в силу пом`якшення відповідальності має зворотну дію, але виключно на період існування ст. 286-1 КК України (з 01.07.2020 до 03.07.2020 року), і не поширюється на правовідносини, які регулювалися ст. 130 КУпАП в редакції до 01.07.2020 року, оскільки порівняно із цією нормою, яка була скасована з 01.07.2020 року, не пом`якшує відповідальності водіїв, не скасовує таку відповідальність та не покращує їх становище.

Згідно із ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КУпАП закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Таким чином, дії ОСОБА_1 кваліфікую за ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Враховуючи характер адміністративного правопорушення та особу ОСОБА_1 , вважаю можливим накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, а тому з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір на користь держави.

Керуючись ст. ст. 7, 40-1, ч. 2 ст. 123, ч. 1 ст. 130, 247 п. 1 ч. 1, 252, 280, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі відносно громадянина ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 123 КУпАП закрити на підставіп. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Громадянина ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави у розмірі шестиста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Л.О. Пендюра