Справа№938/505/20
Провадження № 3/938/237/20
ПОСТАНОВА

про повернення на дооформлення

15 жовтня 2020 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Джус Р.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов із Карпатського національного природного парку

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно даних протоколу: зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.91 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

без участі сторін по справі

в с т а н о в и в:

30.09.2020 на розгляд Верховинського районного суду Івано-Франківської області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.91 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 21.09.2020 №000246/05, ОСОБА_1 , 21 вересня 2020 року о 11год. 00хв. здійснив побутове засмічення території в квадраті 14 виділ 8 ОСОБА_2 , що є порушенням згідно постанови Кабінету Міністрів України №541 від 24.07.2013, Додаток №10, і таким чином вчинив шкідливий вплив на природно заповідний фонд Карпатського НПП в розмірі 160 гривень.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , в судове засідання 15.10.2020 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце судового засідання. Причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що справа підлягає поверненню на дооформлення з огляду на наступне.

Згідно зі ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, вирішує чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно ст.256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Однак, даний адміністративний протокол було складено в порушення вимог ст.256 КУпАП з недоліками, що перешкоджають та унеможливлюють об`єктивний розгляд справи.

Так, статтею 91 КУпАП встановлена відповідальність за здійснення в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон, а також територій, зарезервованих для наступного заповідання, забороненої господарської та іншої діяльності, порушення інших вимог режиму цих територій та об`єктів, самовільна зміна їх меж, невжиття заходів для попередження і ліквідації негативних наслідків аварій або іншого шкідливого впливу на території та об`єкти природно-заповідного фонду.

Аналіз наведеної норми закону дає підстави вважати, що диспозиція ст.91 КУпАП вказує на загальні ознаки забороненої поведінки суб`єкта, а саме: 1) здійснення забороненої господарської та іншої діяльності в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон, а також територій, зарезервованих для наступного заповідання; 2) порушення інших вимог режиму цих територій та об`єктів; 3) самовільна зміна їх меж; 4) невжиття заходів для попередження і ліквідації негативних наслідків аварій або іншого шкідливого впливу на території та об`єкти природно-заповідного фонду.

Натомість у протоколі про адміністративне правопорушення №000246/05 від 21.09.2020:

- не конкретизовано суть правопорушення, оскільки у протоколі вказано «здійснив побутове засмічення» та не визначено до якого саме виду забороненої поведінки відноситься таке побутове засмічення, не конкретизовано, яке порушення мало місце в даному випадку, здійснення забороненої господарської та іншої діяльності в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон, а також територій, зарезервованих для наступного заповідання чи порушення інших вимог режиму цих територій та об`єктів.

- у протоколі зазначено, що вчинене особою, яка притягається до адміністративної відповідальності побутове засмічення, є порушенням згідно Постанови Кабінету Міністрів України №541 від 24.07.2013, Додаток №10. В той же час, відповідний додаток згаданої постанови Кабінету Міністрів України, не містить заборонних приписів щодо певної поведінки тих чи інших суб`єктів на території природно-заповідного фонду, а лише визначає таксу для обчислення розміру шкоди заподіяної порушенням законодавства про природно- заповідний фонд внаслідок самовільного використання земель, зняття грунтового покриття, забруднення та засмічення їх територій. Натомість у протоколі відсутні посилання на норми законодавства про природно- заповідний фонд, які були порушені.

- до протоколу не долучено жодних доказів того, що місце вчинення правопорушення - Бистрецький ПНДВ є частиною Карпатського НПП, та є територією чи об`єктом природно-заповідного фонду, охоронною зоною, чи територією, зарезервованою для наступного заповідання.

Суддя звертає увагу на те, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі "Тейшейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельник проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Також ЄСПЛ неодноразово наголошував, зокрема, в рішеннях у справах "Гурепка проти України (№2)" від 08 квітня 2010 року, "Лучанінов проти України" від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року роз`яснив, що у разі коли протокол складено не уповноваженою на те особою або без додержання вимог, установлених ст. 256 КУпАП, суддя зобов`язаний своєю постановою повернути протокол відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Верховним Судом України визнано правильну практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст.256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного дооформлення (п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14).

З урахуванням викладеного, а також невідповідності протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ч.1 ст. 256 КпАП України, суд позбавлений можливості надати оцінку в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку із чим, приходить до висновку про необхідність повернення справи для дооформлення, під час якого необхідно всебічно, повно, і об`єктивно з`ясувати всі обставини, що мають значення для прийняття правильного рішення, після чого, за наявності для того законних підстав, направити до суду.

Суд зауважує, що строки за яких посадові особи мають доопрацювати адміністративний матеріал не повинні перевищувати строки притягнення особи до адміністративної відповідальності і включати можливість належного виклику особи до суду.

Керуючись статтями 91, 256, 278 КпАП України,

п о с т а н о в и в:

матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.91 Кодексу України про адміністративні правопорушення повернути до Карпатського національного природного парку для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Джус Р.В.