Справа № 570/2606/20
Номер провадження 3/570/1129/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2020 року м.Рівне

Cуддя Рівненського районного суду Рівненської області Гладишева Х.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в

АДРЕСА_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 від 09.04.2008

за ст. 122-4, ст. 124, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

09.07.2020 року о 15 год. 50 хв. в с. Малий Шпаків Рівненського району Рівненської області по вул. Шевченка, 34, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом CHEVROLET AVEO TC58U д.н.з. НОМЕР_2 , здійснюючи маневр парковки, не дотрималась безпечного бокового інтервалу та здійснила наїзд на транспортний засіб ЗАЗ-DAEWOO д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2 , який був припаркований, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушила вимоги п. 2.3 б, 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Крім того, 09.07.2020 року о 15 год. 50 хв. в с. Малий Шпаків Рівненського району Рівненської області по вул. Шевченка, 34, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом CHEVROLET AVEO TC58U д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, результати огляду становлять 3,30 % проміле, чим порушила вимоги п. 2.9 а, Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 09.07.2020 року о 15 год. 50 хв. в с. Малий Шпаків Рівненського району Рівненської області по вул. Шевченка, 34, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом CHEVROLET AVEO TC58U д.н.з. НОМЕР_2 , здійснила наїзд на транспортний засіб ЗАЗ-DAEWOO д.н.з. НОМЕР_3 та залишила місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої вона причетна, чим порушила вимоги п. 2.10 а, Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 122-4 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання 08.10.2020 р. не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи.

Зважаючи на сповіщення ОСОБА_1 про розгляд адміністративних матеріалів, судом вирішено провести розгляд справи у її відсутності, що не суперечить правовим приписам ч.2 ст.268 КУпАП.

До вказаних висновків суд прийшов, зокрема виходячи з наступного.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , суд враховує, що остання була добре обізнана з фактом складення на неї протоколів про адміністративне правопорушення за ст. 122-4, ст. 124, ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Окрім цього, ОСОБА_1 була обізнана з фактом складення відносно неї протоколів, про що свідчать її письмові пояснення у протоколах.

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також враховуючи закінчення строків притягнення особи до відповідальності, суд вважає, що слід вирішити справу у відсутності ОСОБА_1 та в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколів про адміністративне правопорушення.

Під час розгляду даної справи, суд враховує наступне.

01 липня 2020 року набрав чинності Закон України від 22 листопада 2018 року №2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень». Від так, відповідно до підпункту 171 пункту 2 Розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» до Кримінального кодексу України включено ст.286-1 КК України, а відповідно до підпункту 4 пункту 2 Розділу І вищезгаданого закону ст.130 КУпАП викладено в новій редакції.

На час розгляду даної справи на офіційному веб-порталі Верховної Ради України стаття 130 КУпАП викладена в редакції Закону №2617-VІІІ, яка не містить складу правопорушення для осіб, які керують транспортними засобами, а Кримінальний кодекс України містить статтю 286-1, якою передбачена кримінальна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

17 червня 2020 року було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №720-ІХ від 09.04.2020 р., який 2 липня 2020 року було підписано президентом України, 3 липня 2020 року опубліковано, тож закон набрав чинності.

Відповідно до пункту 117 Розділу І закону №720-ІХ було виключено підпункт 171 пункту 2 та підпункт 4 пункту 2 Розділу І з Закону України від 22 листопада 2018 року №2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», якими скасовувалася адміністративна відповідальність і встановлювалася кримінальна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Тим самим законодавець фактично скасував кримінальну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння та відновив адміністративну відповідальність, як вона існувала до 1 липня 2020 року.

Разом з тим, Законом України від 19 травня 2020 року № 619-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення процедури внесення змін» було внесено зміни до статті 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та статті 3 Кримінального кодексу України, відповідно до яких, зміни до законодавства України про адміністративні правопорушення чи кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цих Кодексів, 11 червня 2020 року Закон № 619-IX набув чинності.

З огляду на викладене вбачається, що законодавець приймаючи Закон №720-ІХ (яким скасував запровадження кримінальної відповідальності за водіння транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння та відмінив дію нової редакції ст.130 КупАП, яка не містить складу правопорушення для осіб, які керують транспортними засобами див. п.117) фактично вніс зміни в КК України та КУпАП всупереч порядку передбаченому статтею 2 КУпАП та статтею 3 КК України в редакції Закону № 619-IX . Окрім цього, Закон №720-ІХ набрав чинності лише 3 липня 2020 року.

Такий порядок внесення змін до КупАП та КК України (внесення змін до закону про внесення змін - див. п.117 Закону №720-ІХ), опублікування та набрання чинності звісно є далеко не найкращим взірцем законодавчої техніки та безумовно породжує ситуацію правової невизначеності, до якого все ж таки виду правопорушень належить відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. А інколи є підставою для дискусії у суспільстві щодо наявності прогалини в законодавстві /законодавчої лакуни/ (від лат. Lacuna заглиблення, порожнина), а від так відсутності законних підстав для притягнення особи до відповідальності.

Україна є членом світового співтовариства, членом Ради Європи, тому, виходячи із своїх міжнародно-правових зобов`язань, формує національну правову систему з огляду на принцип верховенства права, який закріплений у ст. 8 Конституції України. Принцип правової визначеності як один із елементів принципу верховенства права, вимагає від законодавця чіткості, зрозумілості, однозначності правових норм, їх передбачуваності (прогнозованості) для забезпечення стабільного правового становища людини. (Рішення Конституційного Суду України у справі №1-6/2018 від 27.02.2018р.).

Однак, суд підкреслює, що жоден із згаданих вище законів не дає підстав припустити будь-якій особі, що за керування в Україні транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, національне законодавство не передбачає жодної відповідальності.

В будь-якому випадку, керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є правопорушенням за вчинення якого винна особа повинна нести відповідальність.

Варто зазначити, що офіційний сайт Верховної Ради України відносить керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння до кримінальних правопорушень.

Окрім того, згідно даних Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів (https://www.reestrnpa.gov.ua/REESTR/RNAweb.nsf/vWWWGroupParam1/searchext?OpenDocument) станом на 03.07.2020 р. еталонний текст КК України не містить ст.286-1- виключена. В той же час еталонний текст КУпАП містить ст.130 в редакції, яка діяла до 01.07.2020 р. Тобто, згідно даного Реєстру, керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння це адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, суд повинен керуватись або положеннями ст.286-1 КК України і вважати, що за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння існує кримінальна відповідальність (у відповідності до змін внесених Законом №2617-VІІІ), або положеннями ст.130 КупАП в редакції, яка діяла до 1 липня 2020 р. і притягнути порушника до адміністративної відповідальності (у відповідності до змін внесених Законом №720-ІХ).

Зважаючи на те, що санкція статті 130 КУпАП все ж передбачає менш суворе покарання ніж санкція статті 286-1 КК України, - суд вважає, що в умовах такої правової невизначеності притягнувши правопорушника до адміністративної, а не до кримінальної відповідальності, суд поставить порушника в найкраще з можливих правових становищ та забезпечить захист суспільного інтересу в частині невідворотності покарання за таке, безумовно, суттєве правопорушення.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом закону підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення. Відповідно до ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі.

Відповідно до ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до ст. 122-4 КУпАП залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 094889 від 09.07.2020 р., в якому наявні пояснення ОСОБА_1 ; схемою місця ДТП, поясненнями свідка ОСОБА_2 від 09.07.2020 р.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 094888 від 09.07.2020 р., в якому ОСОБА_1 пояснила, що випила 50 гр. горілки; результатом тесту Drager, згідно якого у ОСОБА_1 виявлено позитивну пробу на алкоголь обсягом 3,30 % проміле, поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 09.07.2020 р., відеодиском.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 094890 від 09.07.2020 р., в якому наявні пояснення ОСОБА_1 ; схемою місця ДТП, поясненнями свідка ОСОБА_2 від 09.07.2020 р.

Також, судом враховується те, що ОСОБА_1 дії працівників поліції щодо складання відносно неї протоколів про адміністративне правопорушення не оскаржувала, доказів неправомірної поведінки останніх та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього суду не скеровувала.

Аналізуючи наведені докази, суд прийшов до переконання, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4, ст. 124, ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів; керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння; залишення транспортного засобу, на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вона причетна.

Згідно ст. ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Обираючи стягнення за дані адміністративні правопорушення, суд враховує їх характер, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність та вважає за доцільне застосувати до особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Оскільки, на ОСОБА_1 накладається адміністративне стягнення, в силу вимог ст. 40-1 КУпАП з неї також підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.40-1, ст. ст. 122-4, 124, ч.1 ст. 130, ст. ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

п о с т а н о в и в:

Об`єднати справу № 570/2613/20 (номер провадження 3/570/1135/2020) відносно ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ст. ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та справу № 570/2607/20 (номер провадження 3/570/1130/2020) відносно ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в одне провадження зі справою № 570/2606/20 (провадження № 3/570/1129/2020) відносно ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106) - судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя Гладишева Х.В.