Справа № 590/176/20
Провадження № 3/590/116/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2020 року Ямпільський районний суд

Сумської області

Суддя Ямпільського районного суду Сумської області - Бондарчук Я.П.

розглянувши матеріали, які надійшли від Ямпільського відділення поліції Шосткинського ВП ГУНП України в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

- за ч.1 ст.184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №513388 від 13.02.2020 року встановлено, що 13.02.2020 року приблизно о 18-55 год. було встановлено, що ОСОБА_1 , ухиляється від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов для життя та виховання своїх малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто: не виконував свої батьківські обов`язки по відношенню до своїх малолітніх дітей, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: вчинив домашнє насильство у п`яному вигляді по відношенню до своєї дружини ОСОБА_4 та малолітньої дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушив вимоги ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП, тобто ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався своєчасно та належним чином шляхом направлення судових повісток за адресою проживання, судові повістки були отримані власноруч, будь-яких клопотань до суду не надходило.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Для вирішення питання про те, чи було вчинено дане правопорушення, та чи винен ОСОБА_1 у його вчиненні, судом досліджено зібрані у справі докази.

Із заяви ОСОБА_4 від 13.02.2020 року вбачається, що вона просить вжити заходів щодо притягнення до відповідальності її чоловіка ОСОБА_1 за вчинення ним 13.02.2020 року домашнього насильства відносно неї та малолітньої дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З рапорту старшого інспектора-чергового СРПП №2 Ямпільського відділення поліції Шосткинського ВП ГУНП України в Сумській області від 13.02.2020 року встановлено, що 13.02.2020 року о 18-53 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 13.02.2020 року о 18-52 год. за адресою: АДРЕСА_1 , чоловік ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вдарив дитину (9 років), через що заявниця вдарила чоловіка, та чоловік побив заявницю, БШМД не потрібна. В будинку маленкі діти. Заявник: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З письмових пояснень ОСОБА_4 вбачається, що 13.02.2020 року близько 18-00 год. її чоловік, ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, почав робити зауваження їх малолітньому сину, який, на його думку, заважав йому спілкуватись з його знайомим, з яким він вживав спиртні напої. Так як син не послухався чоловіка, останній штовхнув дитину в бік дивану, в результаті чого впав на підлогу. Коли вона почала захищати дитину, то чоловік почав погрожувати і їй фізичною розправою, в результаті чого схопив її за одежу та штовхнув в бік ліжка.

З письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що 13.02.2020 року близько 18-05 год. на фоні розпиття спиртних напоїв він почав робити зауваження своєму синові, який грався в будинку, але він на нього не реагував, в результаті чого він його штовхнув та почав виражатись на його адресу нецензурною лайкою. Після чого його дружина почала захищати сина, в результаті чого він почав виражатись нецензурною лайкою і на її адресу, тілесних ушкоджень він їй не заподіяв, лише погрожував фізичною розправою на очах у дітей.

Частина 1 статті 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Так, законом України «Про охорону дитинства» визначено, що батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Обов`язки батьків передбачені ст.150 Сімейного кодексу України, згідно з якою батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року №3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 №513388 від 13.02.2020 року, всупереч ст.256 КУпАП, не викладено суть адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП, зокрема не вказано, які дії ОСОБА_1 свідчать саме про ухилення його від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Зазначення в протоколі обставин про те, що ОСОБА_1 13.02.2020 року близько 18-55 год. за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , вчинив насильство в сім`ї відносно своєї дружини ОСОБА_4 та малолітньої дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , може свідчити про вчинення насильства в сім`ї.

Так, стаття 10 Закону України «Про охорону дитинства» захищає право дітей на захист від усіх форм насильства.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дитина, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала дитина) - це дитина, яка стала свідком (очевидцем) такого насильства. Отже, вчинення домашнього насильства в присутності дітей охоплюється складом правопорушення, яке передбачає відповідальність за насильство в сім`ї, та само по собі не є достатнім доказом ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей та не потребує такої додаткової кваліфікації.

Відповідно до ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Крім того, докази вчинення ОСОБА_1 ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.184 КУпАП, у матеріалах справи відсутні.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За вказаних обставин судом установлено, що докази вини ОСОБА_1 у вчинені ним ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не є переконливими і достатніми та не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема, судом не встановлено жодного прямого доказу, на підставі якого суд міг би беззаперечно встановити, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

З цих підстав суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.184, п.1 ст.247, ст.279, ст.280, ст.ст.283-285 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.184 КУпАП, закрити, в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду через Ямпільський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ямпільського районного суду

Сумської області Я.П. Бондарчук