Провадження 3/331/1363/2020
Справа 331/3311/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Кольц Д.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №104897 від 25.08.2020 року, що надійшла з Управління патрульної поліції у Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працевлаштований, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП від 25.08.2020 року серії ДПР18 №104897 від 25.08.2020 року 24.08.2020 року о 23-15 годині в м. Запоріжжя, вул. Гоголя, буд. 169, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ВАЗ 217130 державний номерний знак НОМЕР_1 , перебував у стані наркотичного сп`яніння, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України. Від керування транспортним засобом відсторонений, про повторність попереджений. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку, в медичному закладі у лікаря-нарколога та підтверджується висновком медичного закладу №4173 від 24.08.2020 року.

У судове засіданні призначене на 25 вересня 2020 року з`явилася особа, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності і вину у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнала. ОСОБА_1 заявив клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із необхідністю отримати кваліфіковану правову допомогу.

В судове засідання 06 жовтня 2020 року ОСОБА_1 не з`явився, натомість з`явився його адвокат Стратій О.І., який пояснив, що ОСОБА_1 вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнає. У зв`язку із тим, що він не керував транспортним засобом. Автомобіль був у нерухомому стані, коли до нього під`їхали поліцейські, транспортний засіб поліцейські не зупиняли. Також зауважив, що процесуальні права ОСОБА_1 не були роз`яснені, що також підтверджує відеозапис, співробітниками патрульної поліції не було дотримано вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Також в матеріалах справи відсутні будь-які докази, в тому числі на відеозаписі, керування транспортним засобом і виконанням службовими особами УПП в Запорізькій області вимог нормативно-правових акті, що регулюють складання протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів. Пояснення свідків щодо перебування ОСОБА_1 за кермом автомобіля у стані наркотичного сп`яніння. Такий висновок можна зробити лише на припущеннях, що є недопустимим. Жодних доказів щодо керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 до протоколу не долучено. Адвокат Стратій О.І. просив у зв`язку із вищевикладеним справу про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення адвоката та ОСОБА_1 , дослідивши протокол та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до правил статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Судом враховується, що у Рішенні у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» від 08 червня 1976 року, Європейський суд з прав людини сформував критерії (тест Енгеля), для визначення поняття «кримінальне обвинувачення». для цілей Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод поняття «кримінальне обвинувачення» має автономне значення, а не обмежується лише кваліфікацією «криміналу» згідно з національним законодавством. При цьому кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією. Наприклад, обов`язок довести вину особи, який передбачений ч. 2 ст. 6 Конвенції і т.д. Таким чином, протокол, що є предметом розгляду у цій справі є, з урахуванням «тесту Енгеля», кримінальним обвинуваченням, і суд має забезпечити гарантії, передбачені статтею 6 Конвенції.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Відповідно до п.2.5. Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних та токсичних речовин.

Відповідно до п.2.9. Правил дорожнього руху України, водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 1.10ПДРУкраїни: терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке значення: водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії. Чинне визначення терміна відносить до водіїв тільки осіб, які керують механічними транспортними засобами.

Для притягнення особи до відповідальності за ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення необхідно встановити або: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до роз`яснень викладених у п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» за №14 від 23.12.2005 року, роз`яснено судам, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Отже, чинне законодавство передбачає, що до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 130 КУпАП може бути притягнена особа, яка є водієм і керує транспортним засобом у стані сп`яніння,.

В судовому засіданні судом встановлено, що окрім відомостей, що зазначені в самому протоколі про адміністративне правопорушення, інших доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані сп`яніння не надано.

У відповідності до положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Факт перебування в стані наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 підтверджується висновком КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР від 24.08.2020 року №4173, відеозапис, доданий до матеріалів справи свідчить про те, що особа, щодо якої вирішується питання про приятнення до адмінстартивної відповідальності доставлялася до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР для проходження огляду. .

Однак в матеріалах доданих до справи відсутні докази, що саме ОСОБА_1 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння керував транспортним засобом, що підтверджується оглянутим відеозаписом, який було долучено до матеріалів справи.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не знайшов свого підтвердження під час розгляду справи.

Долучений до матеріалів справи відеозапис, висновків суду не спростовує.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Також, Європейський Суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не знайшов свого підтвердження, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження по вказаній справі слід закрити.

Керуючись ст.ст. 8, 247, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Д.М. Кольц