Справа № 156/756/20
Номер провадження: 3/156/377/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2020 року смт Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Федечко М. О. в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника Лісневського В.Г., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Іваничівського ВП Горохівського ВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , пенсіонера,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 21.07.2020 року, ОСОБА_1 , 14.05.2020 року о 19 год. 00 хв. в с. Стара Лішня керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9а ПДР та вчинив правопорушення передбачене ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав та пояснив, що 14.05.2020 року алкоголь не вживав, рухаючись автомобілем наїхав на глину, після чого його автомобіль занесло і перекинуло, після ДТП йому стало погано, викликали швидку, яка госпіталізувала його майже без свідомості. Не пам`ятає чи давали йому у лікарні дути в алкотестер так як був в непритомному стані, кров на дослідження у лікарні у нього не брали. Після ДТП у нього ніхто не відбирав пояснень, лише 21.07.2020 року, близько опівночі, до нього додому приїхали працівники поліції та склали на нього адміністративні протоколи за ст. 130 ч.1 та 124 КУпАП.

29.06.2020 року слідчим СВ Іваничівського ВП ГУНП у Волинській області винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, постановлено направити в Іваничівське ВП ГУНП у Волинській області матеріали для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Допитаний в судовому засіданні слідчий ОСОБА_2 пояснив суду, що 14.05.2020 року надійшло повідомлення, що скоєно ДТП. Прибувши на місце побачили тільки одну особу - ОСОБА_3 , самого ОСОБА_1 вже на місці ДТП не було так як його забрала швидка допомога, оскільки він отримав тілесні ушкодження. Ствердив, що огляд на стан сп`яніння проводився у лікарні лікарями, при цьому він присутній не був, вважає, що факт алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 підтверджується показаннями алкотестера «Драгер», про що вказано у висновку експерта №123, яким встановлювався ступінь тяжкості тілесних ушкоджень у ОСОБА_1 . Пояснити чому у ОСОБА_1 не відбиралися пояснення по факту ДТП не зміг.

Допитана в судовому засіданні працівник поліції ОСОБА_4 пояснила, що їй були передані матеріали справи із слідчого управління Іваничівського ВП по факту ДТП за участю ОСОБА_1 . На основі даних матеріалів складала протокол від 21.07.2020 року, на місце події 14.05.2020 року не виїжджала. Вважає, що факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння підтверджується матеріалами справи, а саме висновком експерта №123.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення знаходяться пояснення свідка ОСОБА_3 , яка вказувала на те, що у момент ДТП перебувала у автомобілі, яким керував ОСОБА_1 , внаслідок ДТП тілесних ушкоджень не отримала, від водія чула запах алкоголю. На неодноразові виклики суду остання в судове засідання не з`явилася.

Захисник Лісневський В.Г. просив провадження відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. Додатково зазначив, що в матеріалах справи відсутній будь-який доказ, який би стверджував про те, що його підзахисний перебував в стані алкогольного сп`яніння. Відсутній також висновок або акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з медичного закладу. Також вважає, що відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, так як його підзахисний перебував у несвідомому стані потрібно було відбирати біологічні зразки. Крім цього звернув увагу суду, що кримінальне провадження закрито 29 червня 2020 року, однак з висновку експерта №123 вбачається, що експертиза розпочата 06.07.2020 року і закінчена 14.07.2020 року.

Ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Особу може бути визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто наявність усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення. Відсутність одного з елементів юридичних ознак складу правопорушення не утворює складу правопорушень.

Відповідно до вимог ст. ст.245,251,252,280 КУпАП, суд оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є одним із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 21.07.2020 року ОСОБА_1 , 14.05.2020 року керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Як доказ керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння до матеріалів справи долучено постанову про закриття кримінального провадження від 29.06.2020 року в описовій частині якої вказано, що згідно показань алкотестеру №5510 від 14.05.2020 року у водія ОСОБА_1 встановлено стан алкогольного сп`яніння 1,21 %, оскільки шкода в ході ДТП заподіяна лише самому порушнику правил дорожнього руху, постановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад кримінального правопорушення передбаченого ст.286 КК України. Також суду надано висновок експерта №123 щодо ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, що виявлені у ОСОБА_1 , у описовій частині якого вказано із медичної карти стаціонарного хворого №968 на ім`я ОСОБА_1 алкотестер 5510 -14 У.20 1,21%. Вище вказаним висновком встановлено, що виявлені у ОСОБА_1 тілесні ушкодження відносяться до середнього ступеня тяжкості по признаку тривалості розладу здоров`я.

Відповідно до п. 14 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений.

На запит суду Нововолинською ЦМЛ надано інформацію про те, що факт алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 встановлено за допомогою приладу ALCOTEST 5510 №ARFM-0090 (вміст алкоголю становив 1,21 проміле), акт медичного огляду не складався, оскільки направлення на огляд працівниками поліції не надавалося, при госпіталізації ОСОБА_1 факт алкогольного сп`яніння встановлено черговим лікарем ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Таке ж положення закріплено й уст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Як встановлено судом в ході розгляду справи у зв`язку з ДТП, що мала місце 14.05.2020 року та отриманням ОСОБА_1 тілесних ушкоджень останнього доставлено у Нововолинську міську лікарню, де лікарями проведено освідування ОСОБА_7 приладом Драгер. Як пояснив в судовому засіданні ОСОБА_1 у зв`язку з травмами, не може пригадати обставини при яких проводилося освідування. Як встановлено судом пояснення у ОСОБА_1 щодо обставин ДТП в ході розслідування кримінального провадження не відбиралися як і при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Також судом встановлено, що зразки біологічного середовища чи крові у ОСОБА_1 не відбиралися не дивлячись на те, що поступив із травмами у Нововолинську ЦМЛ.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я. Однак всупереч вище вказаним вимогам висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння не складався, що не надає суду змогу встановити обставини такого огляду, стан ОСОБА_1 при проведенні такого огляду при свідомості чи ні, результат приладу Драгер було лише занесено у медичну картку хворого та в подальшому витяг з медичної карти продубльовано у висновку експерта №123, яким встановлювався ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, які отримав ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог вище вказаної Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні достатні докази підтвердження того, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, а лише запис у медичній картці хворого не є належним та допустимим доказом перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння при обставинах порушення порядку проведення такого освідування.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене вище провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 247 п. 1, 280, 283, 284 КУпАП ,-

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 у зв`язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд.

Суддя М. О. Федечко