Справа № 243/7574/20
Провадження № 3/243/3632/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючий суддя Пронін С.Г.

за участю секретаря Маслової К.С.

особи, що притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

поліцейського, що склав протокол

про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов`янськ Донецької області матеріал, який надійшов від Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області Національної поліції України, у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянки України, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

У Слов`янський міськрайонний суд Донецької області від Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області Національної поліції України надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 096775 від 27 серпня 2020 року слідує, що 27 серпня 2020 року о 00 годині 18 хвилин водій ОСОБА_1 по вул. Миру у м. Миколаївка Слов`янського району Донецької області керувала мопедом YAMAHA без номерного знаку з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння очей та обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку ОСОБА_1 відмовилась в присутності двох свідків, чим порушила п. 2.5 ПДР України і вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні з відомостями, викладеними у вищенаведеному протоколі про адміністративне правопорушення, не погодилась та зазначила, що проходити огляд на стан сп`яніння вона відмовилась, оскільки співробітники поліції відмовились надати їй документи, що посвідчують їх повноваження.

Поліцейський, що склав протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він, як посадова особа, під час зупинки 27 серпня 2020 року о 00 годині 18 хвилин водія ОСОБА_1 діяв згідно діючого законодавства України, а відомості, викладені ним у складеному ним протоколі про адміністративне правопорушення, відповідають дійсним обставинам справи.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, встановив наступне.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі

матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Разом з тим, 01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року.

Так, підпунктом 4 пункту 1 розділу 1 вказаного Закону диспозицію статті 130 КУпАП викладено у наступній редакції «1. Керування річковими, морськими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими, морськими або маломірними суднами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; 2. Дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особами, які не мають права керування річковими, морськими або маломірними суднами; 3. Уживання судноводієм після аварійної події за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як судно було зупинено на вимогу поліцейського або іншої уповноваженої законом посадової особи до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду».

У свою чергу, відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, або відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного освідування з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого медичного освідування підпунктом 171 пункту 2 розділу 1 Закону України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року закріплена у статті 286-1 КК України, якою вказаним законом цей кодекс було доповнено.

Таким чином, відмова водія наземного транспортного засобу від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного сп`яніння, починаючи з 01 липня 2020 року є кримінальним проступком, а відповідна норма КУпАП, яка передбачала адміністративну відповідальність за таке діяння 01 липня 2020 року втратила чинність.

Що стосується прийнятого 17 червня 2020 року Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 720-ІХ, який набрав чинності 03 липня 2020 року та яким з Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року підпункт 4 пункту 1 розділу 1 та підпункт 171 пункту 2 розділу 1 виключені, то суд при його застосуванні виходить з такого.

Частиною четвертою статті 2 КУпАП передбачено, що зміни до законодавства України про адміністративні правопорушення можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та інших законів України, що встановлюють адміністративну відповідальність, та/або до законодавства України про кримінальну відповідальність, та/або до кримінального процесуального законодавства України.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

В той же час, Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 720-ІХ від 17 червня 2020 року не є ані законом про внесення змін до КУпАП, адже не є законом, який безпосередньо визначає адміністративне правопорушення та встановлює за його вчинення адміністративну відповідальність, ані законом про внесення змін до КК України чи КПК України.

За таких обставин, виходячи з аналізу зазначених норм права, а також приймаючи до уваги ч. 5 ст. 94 Конституції України, за якою закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування, суд доходить висновку, що Законом України № 720-ІХ від 17 червня 2020 року зміни до КУпАП та КК України в частині, що стосується відповідальності водіїв наземних транспортних засобів за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного сп`яніння, які набрали чинності 01 липня 2020 року, не внесені, а отже станом на 27 серпня 2020 року відповідальність за відповідне правопорушення передбачена не ч. 1 ст. 130 КУпАП, а ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КУпАП адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Статтею 253 КУпАП встановлено, що якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.

Отже приймаючи до уваги вищенаведене та керуючись ч. 2 ст. 284 КУпАП, відповідно до якої при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу виноситься постанова про закриття справи, суд доходить висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 необхідно закрити, а матеріали справи передати прокурору для вирішення питання про наявність в діях останньої ознак кримінального правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 245, 253, 280, 284, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП закрити та в порядку ст. 253 КУпАП передати матеріали справи про адміністративне правопорушення до Слов`янської місцевої прокуратури для вирішення питання про наявність в діях ОСОБА_1 ознак кримінального правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в судову палату по кримінальним справам Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Донецької області Сергій Георгійович Пронін