1Справа № 332/2195/20 3/335/1940/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 жовтня 2020 р. суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Рибалко Н.І., за участі секретаря судового засідання Шак О.В., прокурора Мордовченко К.А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Тульчевської Н.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення:

Під час звільнення з посади судді Заводського районного суду міста Запоріжжя, будучи суб`єктом на якого поширюється дія Закону України Про запобігання корупції (далі Закон), ОСОБА_1 несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, перед звільненням.

Наказом голови Заводського районного суду міста Запоріжжя від 28.05.2012 № 2-к ОСОБА_1 , обраного суддею безстроково, переведеного Указом Президента України від 24.04.2012 № 285/2012 на посаду судді Заводського районного суду міста Запоріжжя, зараховано до складу цього суду і визнано таким, що приступив до виконання своїх обов`язків.

Наказом голови Заводського районного суду міста Запоріжжя від 05.06.2019 № 3ос ОСОБА_1 відраховано зі складу Заводського районного суду міста Запоріжжя 07.06.2019 як такого, що звільнений з посади на підставі пункту 3 частини 6 статті 126 Конституції України відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 30.05.2019 № 1447/0/15-19.

Відповідно до підпункту ґ пункту 1 частини першої статті 3 Закону, ОСОБА_1 є суб`єктом на якого поширюється дія Закону та є особою, яка, згідно з статтею 50 Закону, займає відповідальне та особливо відповідальне становище.

Тому, згідно з абзацом п`ятнадцятим частини першої статті 1, абзацом першим частини другої статті 45 Закону, приміткою до статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) ОСОБА_1 є суб`єктом декларування та суб`єктом правопорушення.

Статтею 68 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно з абзацом одинадцятим частини першої статті 1 Закону, правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Частиною першою статті 65 Закону встановлено, що за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Абзацом першим частини другої статті 45 Закону визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах а і в пункту 2 частини першої статті З цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (далі декларація перед звільненням).

Відповідно до пункту 2, підпункту 2 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства від 10.06.2016 № 3 (зі змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089, суб`єкти декларування подають декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі Реєстр) у власному персональному електронному кабінеті після реєстрації в Реєстрі.

Декларація перед звільненням декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону не пізніше двадцяти робочих днів з дня припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у підпунктах а, в пункту 2 частини першої статті 3 Закону.

Така декларація охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у підпунктах а, в пункту 2 частини першої статті 3 Закону. Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом, який з 07.06.2019 припинив виконання функцій держави, зобов`язаний був подати декларацію перед звільненням за період з 01.01.2019 по 07.06.2019 не пізніше 00 год. 00 хв. 10.07.2019.

Декларацію перед звільненням подав 12.07.2019 о 17:08 год. (унікальний ідентифікатор документу 9е9feb02-57b1-4984-9а07-9а49аb07654с).

Поважних причин, які б перешкодили ОСОБА_1 вчасно подати декларацію перед звільненням, не встановлено.

Листами від 08.07.2020 № 47-01/30269/20, від 30.07.2020 № 47- 01/37059/20, від 14.08.2020 № 47-01/40989/20 ОСОБА_1 неодноразово запрошувався до Національного агентства для надання пояснень, складання та ознайомлення з протоколом про адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією. ОСОБА_1 до Національного агентства не з`явився.

Згідно з послідовністю дій користувача Реєстру у період з 07.06.2019 по 09.07.2019 ОСОБА_1 , не заходив в особистий кабінет та відповідно дій щодо створення декларації перед звільненням не вчиняв. Технічних збоїв у роботі Реєстру, які б протягом 20 робочих днів після звільнення перешкоджали йому подати декларацію не зафіксовано.

Таким чином ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, несвоєчасно подав декларацію перед звільненням, чим порушив вимоги абзацу першого частини другої статті 45 Закону України Про запобігання корупції.

Прокурор Мордовченко К.А. в судовому засіданні просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 під час розгляду справи, пояснив, що він не заперечує факту не подання ним у встановлений законодавством строк декларації перед звільненням за період з 01.01.2019 по 07.06.2019. Відповідна декларація була подана тільки 12.07.2019. Однак, свою винну у вчиненні адміністративного правопорушення заперечує, у зв`язку з наявністю поважної причини неподання декларації, а саме за станом здоров`я. Крім того зазначає, що наразі сплив строк притягнення його до адміністративної відповідальності. Також вказує, що він не до кінця розібрався із роботою сайту НАЗК, так як за нього, коли він працював суддею дії щодо подання декларації виконували інші особи. Крім того, просив врахувати, що прострочення подання декларації відбулось тільки на 2 дні. На підставі викладеного просив закрити провадження у справі.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Тульчевська Н.В. просила закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, прокурора, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходжу таких висновків.

Частиною першою статті 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Вина ОСОБА_1 достовірно підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 47-01/72/20, витягом з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування щодо загальних відомостей суб`єкта декларування ОСОБА_1 , витягом з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування стосовно послідовності дій, які вчинив ОСОБА_1 , витягом з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування щодо поданих ОСОБА_1 документів до Реєстру, копією наказу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 28.05.2012 № 2-к від 05.06.2019 № Зос, копією рішення Вищої ради правосуддя від 30.05.2019 № 1447/0/15-19, поясненнями ОСОБА_1 на адресу НАЗК вхідний № 09/39498/20 від 22.07.2020, копіями листів НАЗК від 08.07.2020 № 47-01/30269/20, від 30.07.2020 № 47- 01/37059/20, від 14.08.2020 № 47-01/40989/20, копією наказу Національного агентства «Про визначення уповноважених осіб Національного агентства з питань запобігання корупції» від 04.05.2020 № 169/2, копією наказу Національного агентства «Про затвердження Змін до наказу Національного агентства з питань запобігання корупції від 04.05.2020 № 169/20» від 24.06.2020 № 273/20, копією Положення про відділу контролю за своєчасністю подання декларацій Управління проведення спеціальних перевірок та моніторингу способу життя, копією посадової інструкції головного спеціаліста відділу контролю за своєчасністю подання декларацій Управління проведення спеціальних перевірок та моніторингу способу життя.

Вищезазначені докази, на переконання суду, є допустимими, достатніми та достовірними, оскільки підтверджують обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги абзацу першого частини другої статті 45 Закону України Про запобігання корупції, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Надаючи правову оцінку доводам і запереченням наданим ОСОБА_1 під час розгляду справи, суд зазначає, що вони не спростовують фактів, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Так, надана ОСОБА_1 копія медичного консультативного висновку від 09.07.2019 не доводить того, що він об`єктивно не мав можливості подати декларацію в передбачений законом строк тобто не пізніше 00 год. 00 хв. 10.07.2019.

Щодо строків притягнення до адміністративної відповідальності, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Отже, строк накладення стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, має відраховуватися з дня його виявлення.

Суд погоджується, що датою вчинення правопорушення є день подачі ОСОБА_1 декларації перед звільненням після визначеного законодавством терміну, тобто 12.07.2019.

При цьому, датою виявлення правопорушення в протоколі зазначено 27.08.2020, тобто момент з`ясування всіх необхідних даних, оскільки лише після їх отримання можливо встановити всі необхідні ознаки складу правопорушення за частиною першою статті 172-6 КУпАП.

Суд вважає, що датою виявлення правопорушення слід вважати 07.07.2020, оскільки саме в цей день працівником НАЗК було роздруковано список декларацій відносно ОСОБА_1 в якому зазначено дату подання декларації 12.07.2019.

Станом на день розгляду справи судом строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не закінчився.

При визначенні адміністративного стягнення суд враховує конкретні обставини по справі, ступінь суспільної небезпеки правопорушення, а також характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, його майновий стан.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність судом не встановлено.

До адміністративної відповідальності за подібні правопорушення ОСОБА_1 раніше не притягувався.

Правові підстави вважати адміністративне правопорушення, пов`язане із корупцією, малозначним, відсутні.

Тому з урахуванням викладених обставин, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн., тобто в межах санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Також, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, керуючись ст.ст. 7, 9, 22, 23, 24, 27, 29, 33, 34, 35, 38, 265, 268, 276, 277, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя Н.І. Рибалко