ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 362/4116/20
Провадження 3/362/1619/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.10.2020 року суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Лебідь-Гавенко Г.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Васильківського ВП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого головним інженером ТОВ «Веллфуд»,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 434516 від 26.07.2020 року, 26.07.2020 року о «13» год. «00» хв. а/д Глеваха Підгірці 9 км + 980 м. ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Заз Lanos», н.з. НОМЕР_1 при зміні напрямку руху, а саме виконуючи маневр повороту ліворуч, не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкоди чи небезпеки іншим учасникам дорожнього руху допустив зіткнення з автомобілем «Skoda», н.з. НОМЕР_2 . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, а водії матеріальні збитки.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 в суді вину свою не визнав, пояснивши, що він 26.07.2020 року, о 13 год. 00 хв. керував автомобілем «Заз Lanos», н.з НОМЕР_1 рухався по а/д Глеваха Підгірці в напрямку смт. Глеваха зі швидкістю 60 км/год. Йому потрібно було звернути до с. В Бугаївка, оскільки точно він не знав, де знаходиться даний поворот та щоб його не пропустити скинув швидкість до 40 ком/год. Під`їжджаючи до повороту він увімкнув лівий покажчик повороту та переконавшись в дзеркало, що виконання даного маневру буде безпечним, почав виконувати поворот ліворуч, після чого відчув удар в ліву частину його автомобіля. Вважає, що в даної ДТП винен водій автомобіля «Skoda»,оскільки він рухався з великою швидкістю.

Інший учасник ДТП ОСОБА_2 в суді пояснив, що він 26.07.2020 року, о 13 год. 00 хв. керував автомобілем «Skoda», н.з. НОМЕР_2 рухався по а/д Глеваха Підгірці, попереду нього рухався автомобіль «Заз Lanos», н/з НОМЕР_1 з невеликою швидкістю. В місце, де дозволено обгін, він включивши лівий покажчик повороту почав маневр обгону даного автомобіля та коли він майже зрівнявся із автомобілем «Заз Lanos», н.з. НОМЕР_1 водій різко, без увімкнення покажчика повороту почав повертати ліворуч. Він в свою чергу щоб уникнути зіткнення почав рух лівіше, в результаті чого автомобіль «Заз Lanos», н.з. НОМЕР_1 здійснив зіткнення з його автомобілем. Визнає свою вину в тому, що здійснив обгін на перехресті, за що сплатив штраф, проте знаку, що на даній ділянці шляху є поворот ліворуч та що це перехрестя, не було.

Суддя, заслухавши пояснення учасників ДТП, дослідивши матеріали адміністративної справи, проаналізувавши в системному зв`язку доводи сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Так, ст. 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306, правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Так, п. 10.1 ПДР України передбачає, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, як вбачається з матеріалів адміністративної справи, вина ОСОБА_1 , що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 434516 від 26.07.2020 року (а.с.1), схемою місця ДТП (а.с.2), поясненнями ОСОБА_1 (а.с. 3), поясненнями ОСОБА_2 (а.с. 4).

Також, виходячи з того, що протокол про адміністративне правопорушення, який складений у максимальній відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП, та схема дорожньо-транспортної пригоди згідно положення Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затверджено Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за № 1408/27853), надалі - Інструкції), суддя вважає дані докази належними та допустимими, у розумінні ст. 251 КУпАП.

Підстави, які б давали можливість вважати, що вказані докази є сумнівними та неправдивими - відсутні, оскільки вони узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи.

Особою, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 будь-яких доказів у розумінні ст. 251 КУпАП, які б підтверджували його позицію про те, що він керував транспортним засобом у відповідності до вимог ПДР України, як-то пояснення свідків, висновки експерта, речові доказами, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, тощо надано не було, у зв`язку з чим суддя, вважає висловлені ним у суді показання сумнівними, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), які спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суддя, у відповідності до положень ст. 251 та ст. 252 КУпАП, вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов до висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

На підставі викладеного та керуючись статтями 124, 221, 275-280, 283-287 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбаченого ст. 124 КУпАП у виді штрафу розміром двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять ) гривень 40 копійок .

Роз`яснюється, що в разі не сплати штрафу в строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанову може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко