Справа № 355/284/20
Провадження № 3/382/208/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2020 року суддя Яготинського районного суду Київської області Литвин Л.І. розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області ДПП НП України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, за ч.1 ст. 130 КУпАП, за участю адвоката Вак О.В.

ВСТАНОВИВ:

До Яготинського районного суду надійшов адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в котрому зазначено, що 19 лютого 2020 р. о 14 год. 02 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем "VOLKSWAGEN Passat" номерний знак НОМЕР_1 на 77 км. автошляху Київ-Харків Баришівського району з ознаками наркотичного сп"яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, неприродна блідність обличчя, поведінка не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. Представник ОСОБА_1 - Вак О.В. під час розгляду справи у суді пояснила, що ОСОБА_1 вину не визнав. Вважає, що дії працівників поліції під час складання протоколу відносно останнього є упередженими, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, проте, працівники поліції вимагали від нього залишити свій транспортний засіб і в обов"язковому порядку їхати на огляд в автомобілі патрульної служби, в зв"язку з чим ОСОБА_1 боявся залишити свій автомобіль без нагляду, побоюючись неправомірних дій з боку працівників поліції. Крім цього, поліцейський, що складав протокол, постійно тиснув на свідків, коментуючи події та відповіді ОСОБА_1 таким чином, що останній відмовляється від проходження огляду на стан наркотичного сп"яніння. Просив закрити провадження у справі. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 , дослідивши докази, вважаю, що провадження у справі підлягає до закриття з наступних підстав. Так, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Пунктами 2, 3, 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Пунктом 12 розділу 2 Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Згідно із Постановою Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Відповідно до ст. 266 КпАП України огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В протоколі про адмінправопорушення зазначено, що ОСОБА_1 керував автомобілем "VOLKSWAGEN Passat" номерний знак НОМЕР_1 на 77 км. автошляху Київ-Харків Баришівського району з ознаками наркотичного сп"яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

Представник ОСОБА_1 - Вак О.В. під час розгляду справи у суді пояснила, що ОСОБА_1 вину не визнав. Вважає, що дії працівників поліції під час складання протоколу відносно останнього є упередженими, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, проте, працівники поліції вимагали від нього залишити свій транспортний засіб і в обов"язковому порядку їхати на огляд в автомобілі патрульної служби, в зв"язку з чим ОСОБА_1 боявся залишити свій автомобіль без нагляду, побоюючись неправомірних дій з боку працівників поліції. Крім цього, поліцейський, що складав протокол, постійно тиснув на свідків, коментуючи події та відповіді ОСОБА_1 таким чином, що останній відмовляється від проходження огляду на стан наркотичного сп"яніння.

З письмових пояснень ОСОБА_1 , наданих під час розгляду справи вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції з причин того, що в порушення п. 9.8 ПДР України поза населеним пунктом в транспортному засобі були не ввімкнуті денні ходові вогні та ближнє світло фар, та працівник поліції запідозрив, що він перебуває у стані наркотичного сп"яніння та почав складати протокол про адміністративне правопорушення, нічого не пояснюючи. Потім працівник поліції запропонував йому поїхати на медичний огляд у найближчий заклад охорони здоров"я, від чого він не відмовлявся, а лише боявся залишити свій автомобіль. Оглянутий відеозапис не містить даних про те, що працівники поліції виявили та зафіксували ознаки сп"яніння, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, що свідчили б про знаходження ОСОБА_1 у стані наркотичного сп"яніння. Відеозапис свідчить, що ОСОБА_1 не відмовлявся пройти огляд у медичному закладі та пояснював поліцейським, що боїться залишити належний йому автомобіль без нагляду.

Крім того, в порушення вимог ст. 268 КУпАП ОСОБА_1 не роз"яснено його прав та обов"язків, що також доводиться відеозаписом.

Зазначені обставини вказують на упереджене ставлення працівника поліції до особи правопорушника та вказує на намір останнього скласти протокол за будь-яких умов.

Відповідно до п. 43 Рішення ЄСПЛ «Кобець проти України» при оцінці доказів суд повинен керуватися критерієм доведення "поза розумним сумнівом" . Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

У справах про адміністративні правопорушення на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа та потерпілий, додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Згідно із ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04.11.1950 року, кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України).

Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Приймаючи до уваги, що під час розгляду справи не здобуто переконливих доказів стосовно того, що ОСОБА_1 керував автомобілем у стані наркотичного сп"яніння та відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп"яніння, то для притягнення його до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП підстав немає, у зв"язку з чим провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає до закриття відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі 10 днів з дня її винесення.

Судя Литвин