Справа № 219/8423/20
Провадження № 3-зв/219/3/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2020 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

cудді Лапченко О.М.,

за участі секретаря Андрусенка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області заяву адвоката Ніколаєнка Василя Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про відвід судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області Фроловій Н.М. у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КпАП України,

в с т а н о в и в:

в провадженні судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області Фролової Н.М. знаходиться адміністративна справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КпАП України.

23 жовтня 2020 року до Артемівського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява адвоката Ніколаєнка В.І., згідно якої він заявив відвід судді Фроловій Н.М., посилаючись на те, що в ході судового розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 повідомив, що у протоколі серії ОБ №088374 про адміністративне правопорушення, складеного 26.07.2020 року відносно нього начальником СРПП Лиманського ВП Слов`янського ВП ГУ НП в Донецькій області капітаном поліції Звановим Д.О. у графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» невідомою особою написано від руки на російській мові «вину признаю на месте, с протоколом согласен», а у графі «Підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» підпис виконано не ОСОБА_1 , а невідомою особою, підроблені почерк та підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Суддею Фроловою Н.М. 23.10.2020 року було відмовлено у задоволенні клопотання захисника з підстав того, що суд надасть належну оцінку письмовим доказам, які маються у справі. Також суд відмовив у клопотанні захисника у повторному виклику для допиту працівників поліції, які складали та підробили протокол про адміністративне правопорушення, понятих та витребування диску з відеозаписом зупинки автомобіля ОСОБА_2 працівниками поліції. Вважає відмову судді у задоволенні клопотання захисника про призначення судової почеркознавчої експертизи такою, що не відповідає вимогам КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, вважає, що суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Фролова Н.М. не може продовжувати розгляд зазначеної справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим він звернувся до суду з даною заявою.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.10.2020 року дану заяву розподілено у провадження судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області Лапченко О.М.

В судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, про час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином.

Вирішуючи питання щодо заявленого відводу, суд виходить з наступного.

Норми Кодексу України про адміністративні правопорушення не регулюють порядок вирішення питання про відвід судді, але з метою додержання принципу законності, виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії закону найбільш близької галузі кримінального процесуального права при вирішенні цього питання, а саме ст. ст.75, 76, 81 КПК України.

Відповідно до ст. 75 КПК України обставинами, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні є: 1) слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. 2) у складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Перелік підстав для відводу судді, передбачений ст.75 та ст.76 КПК України є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. При розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою судді (суду).

В наданій заяві про відвід судді, адвокат Ніколаєнко В.І. зазначив, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд відмовив у задоволенні клопотання у повторному виклику для допиту працівників поліції, які складали протокол про адміністративне правопорушення, понятих та витребування диску з відеозаписом зупинки автомобіля ОСОБА_2 працівниками поліції, у задоволенні клопотання захисника про призначення судової почеркознавчої експертизи, що не відповідає вимогам КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, вважає, що суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Фролова Н.М. не може продовжувати розгляд зазначеної справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим він звернувся до суду з даною заявою.

Перелік підстав для відводу судді, передбачений ст.75 та ст.76 КПК України є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з Коментарем до Кодексу суддівської етики, затвердженим рішенням Ради суддів України від 04 лютого 2016 року № 1, інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом. Якщо у позивача по справі виникли сумніви щодо об`єктивності та неупередженості судді, то у нього, відповідно до наведеного, виникає право заявити судді відвід.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

У даному контексті, на думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу.

Відповідно до п.12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради Європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» від 01.01.2001 року незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановленні судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але із боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана. Одним із елементів довіри суспільства, в тому числі і учасників процесу до суду, є довіра складу суду вирішувати спір, що унеможливить в подальшому сумніватись у винесенні справедливого, законного та об`єктивного рішення суду.

Довіра з формуванням суспільної думки націлена на правомірні очікування з боку громадськості певної моделі поведінки від суддів, що втілюється в ефективному відправленні судочинства та виступає мірою реалізації завдань справедливого суду.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Мироненко та Мартенко проти України» вказав, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися для дотримання п.1 ст.6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечив суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими. Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості», є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

З системного аналізу положень вимого закону вбачається, що особа, яка заявляє відвід судді, має навести конкретні обставини, які можуть викликати сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Водночас для того, щоб ці обставини лягли в основу заяви про відвід, вони повинні бути доведеними.

При цьому суд зауважує, що твердження захисника Ніколаєнка В.І. про той факт, що суддя Фролова Н.М. не може продовжувати розгляд справи про адміністративне правопорушення, оскільки відмовила у задоволенні клопотань про повторний виклик працівників поліції, свідків, призначення судової почеркознавчої експертизи, що її дії не відповідають вимогам КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, не підтверджені належними та допустимими доказами.

Фактично адвокат не погоджується з процесуальними діями судді, які забезпечують обов`язок судді по з`ясуванню усіх обставин справи та забезпечення сторонам доступу до суду.

За таких обставин суд дійшов висновку, що вказані обставини, зазначені заявником у заяві про відвід судді Фролової Н.М., не доводять про існування обставин, що викликають сумніви в неупередженості та об`єктивності судді.

Інших підстав, які б викликали сумніви у неупередженості або об`єктивності судді при здійсненні правосуддя у даній справі, захисником не наведено.

Суд застосовує рішення Європейського суду з прав людини у справі "Веттштайн проти Швейцарії" (заява № 33958/96) та рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" (заява № 33949/02), у пунктах 43 та 50 яких відповідно зазначено, що особиста безсторонність судді резюмується, поки не надано доказів протилежного.

Призначення та проведення судових засідань, витребування доказів, оцінка доказів є процесуальною діяльністю головуючого у справі та у разі порушення цієї діяльності може бути приводом для апеляційного оскарження рішення, яке буде ухвалено суддею тільки в нарадчій кімнаті, а тому зазначені доводи адвоката Ніколаєнка В.І. не є підставами для відводу судді в розумінні ст. 75 та ст.76 КПК України.

Враховуючи вищевикладене та той факт, що обставини, на які посилається адвокат, не підтверджені доказами, а їх встановлення не належить до повноважень суду при вирішенні питання про відвід, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви адвоката Ніколаєнка В.І. про відвід судді Фролової Н.М.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 75-76, 80-81 КПК України, суд

постановив:

у задоволенні заяви Ніколаєнка Василя Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про відвід судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області Фроловій Н.М. у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КпАП України - відмовити.

Копію постанови направити учасникам справи.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О. М.Лапченко