П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/1827/20

Провадження № 3/348/825/20

15 жовтня 2020 року суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Матолич В.В., розглянувши справу, яка надійшла з Управління Держпраці в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , директора ТОВ "Прикарпатсервіс",

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП,

встановила:

07.09.2020 ОСОБА_1 , який працює директором ТОВ "Прикарпатсервіс", порушив вимоги законодавства про працю, ч.3 ст.24 КЗпП України, та Порядок повідомлення ДПС та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року №413, а саме: прийняв на роботу сторожем ОСОБА_2 з 07.09.2020 (наказ №64/2 від 07.09.2020), а повідомлення про прийняття працівника на роботу до територіального органу ДПС надіслав 17.09.2019, тобто після фактичного допуску працівника до роботи. Такими діями, директор ТОВ "Прикарпатсервіс" ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.41 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання на 15.10.2020 на 10 год. 00 хв. не з`явився, 13.10.2020 подав клопотання про закриття провадження за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, в якому вказав, що допустив працівника до роботи після фактичного укладання трудового договору, про що свідчить виданий ним наказ. 21.09.2020 інспектор виписав ТОВ "Прикарпатсервіс" припис про усунення порушень. Припис він виконав, про що своєчасно повідомлено Управління Держпраці в Івано-Франківській області. Крім цього, зазначає, що ст.41 КУпАП не містить такого складу адміністративного правпорушення, як неповідомлення ДПС про прийняття працівника на роботу. Доказів вчинення адміністративного правопорушення не надано.

Відповідно до вимог ч.1 ст.41 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність також за інші порушення вимог законодавства про працю.

Відповідно до ч.3 ст. 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ №413 від 17 червня 2015 року, установлено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою (крім повідомлення про прийняття на роботу члена виконавчого органу господарського товариства, керівника підприємства, установи, організації) до територіальних органів Державної податкової служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором.

Враховуючи наведене, фактичний допуск працівника до роботи відповідно до ч.3 ст.24 КЗпП України не може відбутися без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 з 07.09.2020 він працює сторожем на ТОВ "Прикарпатсервіс", заробітної плати ще не отримував.

Відповідно до повідомлення про прийняття працівника на роботу від 17.09.2020, яке підписано ОСОБА_1 та головним бухгалтером, центральний орган виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування повідомлено про прийняття ОСОБА_2 на роботу з 07.09.2020 на підставі наказу від 07.09.2020.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 не виконав вимоги ч.3 ст.24 КЗпП України в частині повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу до допуску працівника до роботи, а отже вчинив інше порушення законодавства про працю, що становить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 доводиться також:

- протоколом про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 41 КУпАП № ІФ 11445/1666/АВ/П/ПТ від 21.09.2020, відповідно до якого зафіксовано обставини вчинення адміністративного правопорушення;

- копією акту інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю № ІФ11445/1666/АВ від 21.09.2020.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ч.1 ст.41 КУпАП.

Що стосується доводів ОСОБА_1 щодо виконання припису інспектора праці від 21.09.2020 №ІФ 11445/1666/АВ/П/ПВ, суд роз`яснює таке.

Відповідно до ст.265 КЗпП України передбачена відповідальність за визначені цією статтею порушення законодавства про працю. Штрафи, накладення яких передбачено частиною другою цієї статті, є фінансовими санкціями, а не адміністративним стягненням. Предметом розгляду у даному провадженні є вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, а не невиконання припису інспектора праці. А тому суд відхиляє доводи ОСОБА_1 у цій частині.

Згідно зі ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, а також те, що адміністративним правопорушенням не завдано істотної шкоди охоронюваним законом правам, суд доходить висновку, що адміністративне правопорушення є малозначним. У зв`язку з цим ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.

Оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, то судовий збір по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до приписів ст. 40-1 КУпАП - не сплачується.

Керуючись ст. 22, 283, 284 КУпАП, суддя,

постановила:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 41 КУпАП - закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга на постанову про накладення адміністративного стягнення подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Матолич В.В.