П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2020 року м. Черкаси

Суддя Черкаського районного суду Черкаської області Миколаєнко Т.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Черкаського апеляційного суду для розгляду за визначеною підсудністю, відносно гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Черкаси Черкаської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючої, присяжної Придніпровського районного суду м. Черкаси, про притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,-

в с т а н о в и л а :

Гр. ОСОБА_1 , будучи присяжним Придніпровського районного суду м. Черкаси, являючись згідно з підпунктом «ґ » пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, всупереч вимогам частини першої статті 45 вказаного Закону, несвоєчасно, без поважних причин, подала до Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік, а саме: фактично подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік, 20 червня 2019 року, хоча законом визначено строк її подання до 00 годин 00 хвилин 01 квітня 2019 року, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Перед початком судового розгляду справи гр. ОСОБА_1 було роз`яснено права відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, а також положення ст. 63 Конституції України.

У судовому засіданні гр. ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, не визнала та пояснила, що не знала про необхідність подання вказаної декларації. Про свій обов`язок дізналася лише з повідомлення НАЗК, надісланого їй на поштову адресу 07 червня 2019 року, про що додала відповідні документи. Просила суд закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Прокурор Черкаської місцевої прокуратури, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Будь-яких заяв, клопотань до суду не подав. За вказаних обставин суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності прокурора.

Вислухавши пояснення гр. ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, вважаю необхідним зазначити наступне.

Судом установлено, що рішенням Черкаської міської ради № 2-1975 від 24.04.2017 «Про затвердження списку присяжних» затверджено список присяжних Придніпровського районного суду м. Черкаси згідно з Додатком 1, з якого вбачається, що гр. ОСОБА_1 є присяжним Придніпровського районного суду м. Черкаси.

Відтак, суд вважає доведеним той факт, що гр. ОСОБА_1 згідно з підпунктом «ґ » пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією.

Частиною першою статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» (у редакції, що діяла на час вчинення адміністративного правопорушення), передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

З огляду на вищевикладене, гр. ОСОБА_1 мала обов`язок у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2019 року до 00 годин 00 хвилин 01 квітня 2019 року подати до Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік.

Згідно з відомостями, отриманими з офіційного вебсайту Національного агентства з питань запобігання корупції, декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік, подана гр. ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування, 20 червня 2019 року, тобто з пропуском встановленого законом строку.

За вказаних обставин, в діях гр. ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Разом з тим, відповідно до частини четвертої статті 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

При цьому, у самому протоколі № 159/2020 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, від 27 липня 2020 року зазначено, що моментом виявлення вчиненого правопорушення слід вважати дату складення протоколу про адміністративне правопорушення, тобто 27 липня 2020 року, оскільки зібрані матеріали та фактичні дані потребують ґрунтовного аналізу і опрацювання, після чого уповноваженим суб`єктом може бути зроблений висновок про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Суд не може погодитись з такими твердженнями, з огляду на наступне.

Згідно з положеннями ст. 48 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство з питань запобігання корупції проводить щодо декларацій, поданих суб`єктами декларування, такі види контролю:

1) щодо своєчасності подання;

2) щодо правильності та повноти заповнення;

3) логічний та арифметичний контроль.

Порядок проведення передбачених цієї статтею видів контролю, а також повної перевірки декларації визначається самим НАЗК.

За змістом статті 49 Закону України «Про запобігання корупції» державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов`язані перевіряти факт подання суб`єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.

Національне агентство перевіряє факт подання відповідно до цього Закону декларацій особами, зазначеними у пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону.

Якщо за результатами контролю встановлено, що суб`єкт декларування не подав декларацію, Національне агентство письмово повідомляє такого суб`єкта про факт неподання декларації, і суб`єкт декларування повинен протягом десяти днів з дня отримання такого повідомлення подати декларацію в порядку, визначеному частиною першою статті 45 цього Закону.

Одночасно Національне агентство письмово повідомляє про факт неподання декларації спеціально уповноваженим суб`єктам у сфері протидії корупції, а також керівнику державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, вищому органу управління відповідного громадського об`єднання, іншого непідприємницького товариства про факт неподання декларації відповідним суб`єктом декларування.

Згідно з вимогами пункту 1 частини 1 статті 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи:

- органів внутрішніх справ (Національної поліції) (172-4 - 172-9 (за винятком правопорушень, вчинених службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище);

- Національного агентства з питань запобігання корупції (статті 172-4 - 172-9 (в частині правопорушень, вчинених службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище).

Так, до матеріалів справи гр. ОСОБА_1 додано копію повідомлення керівника Департаменту перевірки декларацій та моніторингу способу життя Національного агенства з питань запобігання корупції ОСОБА_2 про факт неподання нею декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, № 44-01/47648/19 від 05 червня 2019 року, а тому датою виявлення адміністративного правопорушення, вчиненого гр. ОСОБА_1 , є саме 05 червня 2019 року.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно гр. ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, надійшли на адресу суду 31 серпня 2020 року, тобто після закінчення строку накладення адміністративного стягнення.

У відповідності до положень п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачені статтею 38 цього Кодексу.

При цьому, суд вважає необхідним роз`яснити, що приписи статті 247 КУпАП є імперативними і чітко вказують на те, що суд повинен лише закрити провадження у справі, не вирішуючи при цьому жодних інших питань.

Європейський суд з прав людини у рішення у справі «Олександр Волков проти України», заява № 21722/11, п. 137, від 09 січня 2013 року, зазначає, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Крім того, відповідно до узагальненого науково-консультативного висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України «Щодо встановлення вини особи під час закриття провадження про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності», під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

Враховуючи наведене, оскільки на час винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення з дня виявлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП , щодо гр. ОСОБА_1 пройшло більше шести місяців, на підставі ст. 38 КУпАП провадження у справі про вказане адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, без встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення та наявності вини особи у його вчиненні.

На підставі викладеного, керуючись п. 7 ст. 247, ст.ст. 38, 172-6, 283-285 КУпАП, суддя, -

у х в а л и л а :

Закрити провадження у справі про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана до судової палати у кримінальних справах Черкаського апеляційного суду через Черкаський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Т. А. Миколаєнко