Справа №: 671/1027/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2020 року суддя Волочиського районного суду Хмельницької області Ніколова С.В., з участю секретарів судового засідання Хрупайло Т.В., Ковбасюк Т.П, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника Щербатюка О.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не одруженого, з середньою освітою, за ст. 130 КУпАП, -

встановив:

До суду надійшов протокол серії ДПР18 № 238767 від 21.06.2020 року про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 ставиться в вину те, що він 21 червня 2020 року о 01 год. 25 хв. в м.Волочиськ Хмельницької області по вул. Музейній, 64 керував автомобілем Мазда-626 номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, і від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив пункт 2.5. Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому не визнав, заперечив присутність свідків, вказаних в протоколі, під час пропозиції працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння. Вказав, що в його присутності працівники поліції не складали протокол, не відсторонювали його від керування автомобілем та не вилучали у нього посвідчення водія. Представник ОСОБА_1 . ОСОБА_2 вказував, що працівниками поліції було порушено порядок огляду особи на стан сп`яніння та не дотримано вимог закону щодо порядку оформлення та складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд враховує наступне.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Статтею 62 Конституції України визначено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 (п.4.1) встановлено, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, який в даній справі був порушеним.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 245 цього ж Кодексу, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Постанова суду згідно з ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Згідно п. 2.5 Правил Дорожнього руху, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За нормативним визначенням ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура та порядок огляду на стан сп`яніння регламентуються ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

Відповідно до п.п. 6, 7 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

Згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Судом встановлено, що при вчиненні працівниками поліції дій, пов`язаних з направленням ОСОБА_1 на огляд на стан алкогольного сп`яніння, були недотримані вимоги вищевказаної Інструкції.

Так, із дослідженого відеозапису вбачається, що відеозапис не суцільний, а складається з двох фрагментів з тривалим розривом в часі, на одному з яких зафіксовано, що працівник поліції у відсутності свідків пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, після чого відходить в сторону з пасажиром з автомобіля ОСОБА_1 , а на другому фрагменті зафіксовано, що поліцейський у відсутності свідків пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або ж в Волочиській ЦРЛ.

При цьому, працівниками поліції не роз`яснено ОСОБА_1 його права та обов`язки, а також процедуру проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі.

Суд зазначені відеозаписи не приймає як належні докази, оскільки на них не зафіксовано рух автомобіля Мазда-626 номерний знак НОМЕР_1 , його зупинку поліцейськими, а також відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння саме в присутності двох свідків, участь яких у даній дії є обов`язковою.

Таким чином зазначені відеозаписи не є достатніми та належними доказами вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інші досліджені судом докази, а саме показання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не є беззаперечними доказами на підтвердження дотримання порацівниками поліції встановленого законом порядку при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення, в тому числі суперечать показанням інших свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Отже, судом встановлено, що працівниками поліції не дотримано вимог вищевказаних нормативних актів щодо направлення особи на огляд на стан алкогольного сп`яніння, а відмова особи від огляду, за умови недотримання поліцейськими такого порядку, виключає настання відповідальності за ч. 1 ст. 130 КупАП.

При цьому, суд враховує, що при оформленні адміністративного матеріалу щодо ОСОБА_1 поліцейським також не було дотримано вимоги п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 р. за № 28/32999, згідно вимог якої включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

З урахуванням наведеного, суд вважає, що відсутні правові підстави для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю належних та допустимих доказів доведеності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

А тому, справа підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 130, 245, 251, 256, 278, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

Закрити провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана скарга до Хмельницького апеляційного суду через Волочиський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 294 КУпАП.

Суддя: