справа № 208/6318/20
№ провадження 3/208/3230/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 жовтня 2020 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Івченко Т.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, осіб на утриманні не має, пенсіонера, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, паспорт громадянина України серії: НОМЕР_1 виданого 08.09.1999 року Заводським РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України в Д/О, за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.130 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 337326 від 20.08.2020 року, -

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АА № 337326 від 20.08.2020 року, вбачається, що 20.08.2020 року о 16.30 годин, ОСОБА_1 керував маломірним судном «Крим ДМВ 18-02» з підвісним двигуном марки PARSUN 5,8 к.с., без рятувального жилета, на річці Дніпро в м. Кам`янське, 300 метрів від Середньодніпровської ГЕС з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння шкіри обличчя, запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, чим порушив п.5.5 Правил Судноплавства, та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного у встановленому законом порядку, у присутності двох свідків, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.5 ст.130 КУпАП.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 свою провину у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.5 ст. 130 КУпАП не визнала та зазначив, що він ловив рибу на р. Дніпро, в 300 м. від греблі, був без рятувального жилета, до нього під`їхав інспектор, зробив зауваження що він без жилета, ніяких протоколів інспектор в його присутності не складав, пояснень у нього не відбирав, він ніде не розписувався, від управління човном його ніхто не відсторонював, ніяких свідків він не бачив, потім інспектор поїхав, а він продовжив ловити рибу. А тому просив закрити провадження за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення або направити протокол на дооформлення.

Заслухав пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, встановлено наступне.

Так, доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення. Разом з тим, приймаючи рішення у справі, суд має керуватися презумпцією невинуватості, закріпленою уст. 62 Конституції України, відповідно до якої тягар доказування вини покладено на орган, який склав відповідний матеріал. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з п.п. 6-8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМ України №1103 від 17.12.2008 року, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Аналогічні положення містяться і в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкція).

Згідно п. 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Тобто, направлення водія для огляду на стан алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я відбувається у випадку незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами.

Таким чином, положення ст. 266 КУпАП, вказаного Порядку і Інструкції у їх системному тлумаченні свідчать про те, що протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП України за відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння може бути складений поліцейським лише після документування належним чином відмови особи, що керує транспортним засобом, від проведення огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Адже у разі такої відмови на місці вчинення правопорушення поліцейський зобов`язаний доставити порушника для проведення огляду до медичного закладу.

Однак у наданому до суду адміністративному матеріалі відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 був доставлений до медичного закладу для визначення стану сп`яніння, де він відмовився від проходження медичного огляду на встановлення стану сп`яніння. У справі відсутні навіть відомості про складення направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведеного в додатку 1 до вказаної Інструкції. Також у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 , відсутнє посилання на те, що інспектор взагалі йому запропонував пройти огляд на стан сп`яніння та не вказаний прилад на якому інспектор запропонував ОСОБА_1 пройти огляд.

Натомість, місце складання протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 337326 від 20.08.2020 року відносно ОСОБА_1 зазначено АДРЕСА_2 , що вказує на складання зазначеного протоколу поза межами закладу охорони здоров`я.

Крім того, в матеріалах даної адміністративної справи немає відповідних доказів відсторонення судноводія ОСОБА_1 від керування човном, тобто існують обґрунтовані підозри, що навіть попри наявність складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 130 КУпАП, останній міг продовжити свій рух. Дані обставини не залишають у суду сумнівів в упередженості дій співробітників поліції, якими не було виконано вимог ст. 266 КУпАП, чим порушено порядок огляду водіїв (судноводіїв) на стан сп`яніння встановлений Законом, оскільки, всупереч тому, що спочатку у судноводія було встановлено наявність ознак сп`яніння, його все-одно не було відсторонено від керування всупереч складеному відносно нього протоколу.

16.01.2004 року наказом Міністерства транспорту України №91, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12.07.2004 року за № 872/9471, з метою забезпечення безпеки судноплавства, затверджено Правила судноплавства на внутрішніх водних шляхах України. Відповідно до п.1.2.6. Правил судноплавства на внутрішніх водних шляхах України, при керуванні судном судноводію забороняється перебувати в стані втоми чи сп`яніння.

При складанні протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, не враховано, що диспозиція норми права сформульованої у ч. 5 ст. 130 КУпАП, носить бланкетний (відсилочний) характер, а тому у протоколі необхідно було зазначити норми яких законів, правил, інструкцій, інших нормативно-правових актів не додержано ОСОБА_1 .

Однак у протоколі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 130 КУпАП, відсутні посилання на п.1.2.6. Правил судноплавства на внутрішніх водних шляхах України, якими судноводію при керуванні судном забороняється перебувати в стані втоми чи сп`яніння, а посилання інспектора в протоколі на п.5.5 Правил судноплавства, взагалі викликає сумнів, оскільки такого пункту Правила судноплавства на внутрішніх водних шляхах України затверджені 16.01.2004 року наказом Міністерства транспорту України № 91, та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 12.07.2004 року за № 872/9471 взагалі не містять.

Наявні в справі докази в основу безсумнівного рішення про визнання особи винуватою у вчиненні правопорушення за ч. 5 ст. 130 КУпАП покладені бути не можуть.

Як слідує з Закону № 720-ІХ від 17 червня 2020 року була повторно запроваджена відповідальність за керування річковими або маломірними суднами в стані алкогольного сп`яніння, особами, які керують річковими або маломірними суднами, що передбачена частиною 5 статті 130 КУпАП, що покращує становище особи.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 ЄКПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст.6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх із матеріалами судової справи.

Таким чином, доступ до суду є аспектом права на справедливий суд, порушення якого (права на доступ) неодноразово визнавалось ЄСПЛ, зокрема в справах «Кутіч проти Хорватії», заява № 487778/99 п.25. ЄСПЛ 2002-11, «Меньшакова проти України», заява № 377/02 від 08.04.2010 р.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом враховується, що справа про адміністративне правопорушення розглядається судом на підставі протоколу про адміністративне правопорушення і лише в межах визначеного у ньому обсягу (обвинувачення) встановлених і зазначених у протоколі обставин та кваліфікації дій особи.

Отже, відповідно до статті ст. 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Аналізуючи зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази у їх сукупності, приходжу до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 130 КУпАП.

При цьому всі викладені в Протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Отже, в матеріалах справи відсутні відомості щодо запропонування ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, доставляння ОСОБА_1 до відповідного закладу охорони здоров`я та належного документування його відмови від проведення огляду у такому закладі та відсторонення судноводія ОСОБА_1 від керування човном. Вищезазначені істотні порушення при провадженні у справі про адміністративне правопорушення та складанні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 унеможливлюють встановлення даних про його винуватість інкримінованому йому правопорушенні з відомостей протоколу серії АА № 337326 від 20.08.2020 року.

Підсумовуючи викладене, обставини, які викладені у Протоколі про адміністративне правопорушення серії АА № 337326 від 20.08.2020 року, не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5ст. 130 КУпАП, а тому, оцінивши надані докази, приходжу до висновку за необхідне провадження у справі закрити відповідно до ст. 247 п. 1, ст. 284 ч. 1 п. 3 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська.

Суддя Івченко Т. П.