ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2020 Справа №607/15231/20

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Грицак Р.М розглянувши матеріали, що надійшли з Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, мешканки АДРЕСА_1 , директора Тернопільської загальноосвітньої школи №14,

- за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №717580 від 08.09.2020, директор закладу освіти Тернопільської загальноосвітньої школи №14 І-ІІІ ступенів імені Богдана Лепкого Тернопільської міської ради ОСОБА_1 08.09.2020 о 10 год. 00 хв., за адресою м. Тернопіль, вул. К. Савури, 1, не вжила відповідних заходів щодо унеможливлення відвідування закладів освіти здобувачами освіти, чим порушила вимоги п.п.2 п.15 Постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020 із змінами та доповненнями в період дії на території м. Тернополя «червоної зони», згідно з протоколом №28 позачергового засідання Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 03.09.2020, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.44-3 КУпАП.

Будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду справи судом, ОСОБА_1 за викликом до суду не з`явилася, клопотань та заяв про відкладення розгляду справи не подавала. Враховуючи те, що відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП, не відноситься до категорії справ, розгляд яких має проводитись за обов`язковою участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності, судом визнано за можливе проводити розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .

Адвокат Гнатів О.Б., що діє в інтересах ОСОБА_1 подала до суду письмове клопотання про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП на підставі ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаного правопорушення. Поряд з цим адвокат просила врахувати те, що п.п.2 п.15 постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020, порушення якого поставлено у провину ОСОБА_1 згідно складеного адміністративного протоколу, не містить вимоги про заборону роботи освітніх закладів та обов`язку керівників цих закладів вжиття заходів щодо унеможливлення відвідування здобувачами освіти закладів освіти, а лише заборонено відвідування закладів освіти здобувачами освіти.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до такого висновку:

Відповідно до ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Дії ОСОБА_1 відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення кваліфіковано за ст. 44-3 КУпАП.

Адміністративна відповідальність за ст. 44-3 КУпАП настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Стаття 44-3 КУпАП носить бланкетний характер і передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, передбачених, зокрема, іншими актами законодавства, та потребує обов`язкової вказівки про конкретну заборону відповідного пункту (підпункту) нормативно-правового акту, яким установлюються правила карантину, саме які порушила особа щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення АПР18 №717580 від 08.09.2020 ОСОБА_1 ставиться у провину порушення п.п.2 п. 15 постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020 із змінами та доповненнями в період дії на території м. Тернополя «червоної зони», згідно з протоколом №28 позачергового засідання Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 03.09.2020, зокрема те, що вона 08.09.2020 о 10 год. 30 хв. по вул. К. Савури, 1 в м. Тернополі, будучи директором закладу освіти Тернопільської загальноосвітньої школи №14 І-ІІІ ступенів імені Богдана Лепкого Тернопільської міської ради, не вжила відповідних заходів щодоунеможливлення відвідування закладів освіти здобувачами освіти.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст.256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення повинно бути зазначено зокрема, суть адміністративного правопорушення, тобто протиправна, винна дія (бездіяльність), яка ставиться у вину особі, за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Аналіз цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в протоколі трьох складників: фактичних обставин; правової кваліфікації; формулювання порушення. При цьому під формулюванням порушення (суть) розуміється короткий виклад тексту диспозиції правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула звинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого діяння, а юридичне формулювання (формула та формулювання) - це правова модель діяння, вказівка на правові норми, порушення яких інкримінується особі.

Так, із протоколу серії АПР18 №717580 від 08.09.2020 вбачається, що об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, яке поставлено ОСОБА_1 у вину, є невжиття нею відповідних заходів щодо унеможливлення відвідування закладів освіти здобувачами освіти.

Разом з тим, за змістом диспозиції ст.44-3 КУпАП, адміністративна відповідальність за ст.44-3 КУпАП настає у разі порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Таким чином вказана норма містить декілька самостійних складів адміністративного правопорушення, за вчинення кожного з яких передбачена відповідальність за ст.44-3 КУпАП.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №715776 від 08.09.2020, складеного щодо ОСОБА_1 - не вбачається яке саме правопорушення, передбачене диспозицією ст.44-3 КУпАП ставиться у вину ОСОБА_1 , що не відповідає вимогам ст.256 КУпАП і є неприпустимим, оскільки позбавляє ОСОБА_1 права здійснювати предметний захист та порушує її процесуальні права.

Відповідно до ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно з пунктом 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).У відповідності до пункту 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

З встановлених судом обставин вбачається, що відповідно до протоколу №28 позачергового засідання Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 3 вересня 2020 «Про встановлення рівнів епідемічної небезпеки поширення COVID-19», було прийняте рішення встановити з 00:00 годин 7 вересня 2020 року червоний рівень епідемічної небезпеки в місті Тернополі.

Відповідно до приписів п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (в редакції, що діяла на час складення протоколу про адміністративне правопорушення), передбачено установлення з 1 серпня 2020 до 1 жовтня 2020 року на усій території України карантину. Згідно з п.п.2 п.15 вказаної постанови на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено червоний рівень епідемічної небезпеки, додатково до протиепідемічних обмежень, передбачених для зеленого, жовтого та помаранчевого рівня епідемічної небезпеки, забороняється: відвідування закладів освіти здобувачами освіти.

Втім, п.15 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (в редакції, що діяла на час складення протоколу про адміністративне правопорушення), не містить вимоги ні щодо необхідності вжиття відповідних заходів щодо унеможливлення відвідування закладів освіти здобувачами освіти, ні переліку таких заходів, ні кола посадових чи службових осіб, на яких покладається такий обов`язок, а відтак ОСОБА_1 не може виступати суб`єктом даного правопорушення.

Таким чином, суд констатує невідповідність кваліфікації дій ОСОБА_1 , викладеної в протоколі про адміністративне правопорушення суті адміністративного правопорушення, яке ставиться останній у вину відповідно до ст. 44-3 КУпАП та Постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» в редакції, що діяла станом на 08.09.2020, що становить безумовне порушення принципу правової визначеності, який гарантує забезпечення легкості з`ясування змісту обов`язку і можливість його дотримання, що є невід`ємною складовою принципу верховенства права.

Поряд з цим, із матеріалів справи вбачається, що на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, уповноваженою особою надано суду лише протокол про адміністративне правопорушення АПР18 №717580 від 08.09.2020, до якого долучено письмові пояснення ОСОБА_1 про недопущення нею порушень протиепідемічних заходів, рапорт працівника поліції від 08.09.2020 та фотознімки. Будь-яких інших доказів на підтвердження фактів, які викладено у протоколі, матеріали справи не містять.

При цьому суд враховує, що за змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Проте під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 поліцейським в порушення вимог ст.255 КУпАП не зібрано доказів, які б підтверджували її вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, зокрема, до матеріалів справи не додано жодного доказу вчинення цього правопорушення, не долучено пояснень свідків, які були відвідувачами, та інших свідків.

Вказані обставини, а також відсутність даних про порушення ОСОБА_1 інших обмежень чи заборон та відсутність в матеріалах справи доказів на їх підтвердження, не дають можливості суду прийняти до уваги протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №717580 від 08.09.2020, рапорт та фотознімок в якості достатніх доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3КУпАП.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення та долучені матеріали не містять беззаперечних доказів, які поза розумним сумнівом підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 ознак об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, а тому в діях останньої відсутній склад зазначеного адміністративного правопорушення.

При прийнятті рішення суд враховує і те, що на засіданні штабу з ліквідації наслідків медико-біологічної надзвичайної ситуації природного характеру на території Тернопільської міської територіальної громади від 04.08.2020 прийнято рішення забезпечити повноцінне функціонування закладів освіти за умови дотримання протиепідемічних вимог, що рекомендовані МОЗ України, що не суперечить пункту 40 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», зміст якого не свідчить про припинення діяльності закладами освіти.

Згідно ч.2 ст. 24 Закону України «Про освіту» управління закладом освіти в межах повноважень, визначених законами та установчими документами цього закладу, здійснює засновник, який в даному випадку є Тернопільська міська рада, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Рішенням Тернопільської міської ради від 03.08.2020 р. № 7/П53/2 «Про виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020р. №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS- C0V-2» виконавчі органи міської ради, комунальні підприємства, установи, організації, місцеві комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій при Тернопільській міській раді зобов`язано забезпечити належне функціонування закладів освіти, громадського транспорту та життєдіяльність Тернопільської міської територіальної громади, відповідно до рішень місцевої комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій при Тернопільській міській раді.

Наказом Управління освіти і науки ТМР № 207 від 17.08.2020 року відновлено діяльність закладів загальної середньої освіти, що перебувають у комунальній власності з дотриманням санітарно-гігієнічних та протиепідемічних заходів в умовах послаблення карантину.

Тернопільський міський оперативний штаб для боротьби з короновірусом листом № 331 від 04.09.2020 року доручив Управлінню освіти і науки ТМР забезпечити повноцінне (належне) функціонування закладів освіти за умови дотримання протиепідемічних вимог, що рекомендовані МОЗ України.

Таким чином ОСОБА_1 виконуючи свої посадові обов`язки та забезпечивши функціонування навчального закладу не порушила п.п.2 п.15 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції, «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Відповідно до ч.2 ст. 284 КУпАП при наявності обставин, передбачених ст.247 КУпАП виноситься постанова про закриття справи.

Оскільки в матеріалах справи відсутні достатні та беззаперечні докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, а також докази складу адміністративного правопорушення, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю відповідно до п.1ч.1ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.44-3, 245, 247, 251, 252, 280, КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяР. М. Грицак