Номер провадження: 33/813/331/20
Номер справи місцевого суду: 515/1904/19
Головуючий у першій інстанції Тимошенко С. В.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2020 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Копіца О.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Татарбунарського районного суду Одеської області від 20.01.2020 р. відносно:

ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Струмок Татарбунарського району Одеської області, громадянки України, із середньою освітою, заміжньої, працевлаштованої в ПП « ОСОБА_1 », зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративногоправопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 160 КУпАП,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною постановою суду ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 160 КУпАП та на неї накладено стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 102 грн. без конфіскації предметів торгівлі,а також стягнуто судовий збір у розмірі 420, 40 грн.

Відповідно до оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 12.12.2019 р. о 12:10 год., знаходячись по вул. 23 Серпня в м. Татарбунари Одеської області біля будинку №30 здійснювала торгівлю промисловими товарами з рук у невстановленому місці.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погодилась із оскаржуваною постановою суду з підстави складення протоколу про адміністративне правопорушення з грубими порушеннями законодавства з огляду на наступне:

- до складення на неї протоколу вона неодноразово зверталась до Татарбунарської міської ради Одеської області із заявою про надання дозволу на торгівлю в даному місці, проте рада такого дозволу не надала ані їй, ані ще 10 особам, які також торгують в невстановленому місці з рук, проте до адміністративної відповідальності притягнули тільки її;

- у вищезазначеному протоколі в якості понятих виступили ОСОБА_5 , заступник Татарбунарського міського голови, та ОСОБА_4 , землевпорядник Татарбунарської міської ради - особи, до яких вона зверталась із проханням про надання дозволу на торгівлю, тому такі особи є зацікавленими та їх пояснення не можуть бути враховані.

Посилаючись на наведені обставини, ОСОБА_1 просить провадження по справі відносно неї за ч. 2 ст. 160 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явилась, хоча була належним чином сповіщена про дату, час та місце апеляційного розгляду, натомість 23.03.2020 р. звернулась до апеляційного суду із заявою про проведення апеляційного розгляду за її відсутності у зв`язку із хворобою та сімейними обставини, в якій також зазначила, що підтримує вимоги поданої нею апеляційної скарги.

Враховуючи неявку апелянта в судове засідання, апеляційний суд, на підставі вимог ч. 1 ст. 268, ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювати.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та повторно дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною 7 ст. 294 КУпАП передбачено що, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, диспозиція ч. 2 ст. 160 КУпАП передбачає відповідальність за торгівлю з рук у невстановлених місцях промисловими товарами.

Апеляційний суд критично відноситься до тверджень ОСОБА_1 про відсутність в її діях складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 160 КУпАП, оскільки такі твердження є голослівними та, навпаки, спростовуються доказами по справі.

Натомість, аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення повністю доведена та підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ГР №128486 від 12.12.2019 р. та план-схемою до нього (а.с. 1 та 2 відповідно), згідно якого ОСОБА_1 12.12.2019 р. о 12:10 год., знаходячись по вул. 23 Серпня в м. Татарбунари Одеської області біля будинку №30 здійснювала торгівлю промисловими товарами з рук у невстановленому місці;

- довідкою заступника міського голови Татарбунарської міської ради Одеської області ОСОБА_5 про те, що територія, прилегла до присадибної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 не визначена як територія для торгівлі, місце, де ФОП ОСОБА_1 здійснює торгівлю, є проходом до присадибної земельної ділянки за вищевказаною адресою; виконавчим комітетом не укладався договір пайової участі на утримання об`єкту благоустрою для торгівлі з лотка у частині ФОП ОСОБА_1 (а.с. 7);

- заявою гр. ОСОБА_6 від 11.11.2019 р. на адресу міського голови щодо надання інформації про те, на якій підставі гр. ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність біля її будинку (а.с. 10);

- поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 11 та 12 відповідно), які зазначили, що гр. ОСОБА_1 навпроти буд. АДРЕСА_3 здійснювала торгівлю промисловими товарами (одягом) без встановленого дозволу та у невстановленому місці, у зв`язку із чим відносно останньої було складено протокол про адміністративне правопорушення, проте вона категорично відмовилась від надання будь-яких пояснень та підпису в протоколі.

Апеляційний суд критично оцінює доводи ОСОБА_1 про те, що до складення на неї протоколу вона неодноразово зверталась до Татарбунарської міської ради Одеської області із заявою про надання дозволу на торгівлю в даному місці, проте рада такого дозволу не надала ані їй, ані ще 10 особам, які також торгують в невстановленому місці, оскільки такі посилання є голослівними, жодних підтверджуючих зазначені обставини доказів апелянтом надано не було та матеріали справи не містять.

Із зазначених вище підстав апеляційний суд також не приймає до уваги посилання апелянта на те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , пояснення яких містяться в матеріалах справи, є зацікавленими особами, оскільки такі твердження необґрунтовані жодним чином.

Отже, зазначені вище докази спростовують доводи ОСОБА_1 та навпаки повністю підтверджують її винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 160 КУпАП за кваліфікуючими ознаками: торгівля з рук у невстановлених місцях промисловими товарами.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін.

Отже, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції як законну та обґрунтовану - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 280, 283, 294 КУпАП апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Татарбунарського районного суду Одеської області від 20.01.2020 року про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 160 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца