Справа № 492/264/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2020 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі: головуючого судді Череватої В.І., при секретарі судового засідання Каширної О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Арциз заяву захисника-адвоката Бучацького Володимира Володимировича про відвід головуючого судді Арцизького районного суду Одеської області Варгаракі С.М., -

ВСТАНОВИВ:

До Арцизького районного суду Одеської області надійшла заява захисника-адвоката Бучацького В.В. про відвід головуючого судді Арцизького районного суду Одеської області Варгаракі С.М., в провадженні якого знаходиться справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , посилаючись на те, що суддя Варгаракі С.М. приймав участь у кримінальному провадженні № 0000241, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 серпня 2019 року, під час досудового розслідування, результати якого є підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а саме слідчий суддя Варгаракі С.М. вирішував питання щодо обрання відносно ОСОБА_1 запобіжного заходу та його продовження, 18 жовтня 2019 року розглядав у вищевказаному кримінальному провадженні клопотання слідчого про тимчасовий доступ до речей та документів, у зв`язку з чим захисник-адвокат вважає, що повторна участь судді Варгаракі С.М. у розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , є недопустимою.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Бучацький В.В. про дату, час та місце розгляду заяви про відвід головуючого судді Арцизького районного суду Одеської області Варгаракі С.М. повідомлялися належним чином, але до суду не з`явилися, з заявами про розгляд справи за їх відсутності до суду не звертались.

В судове засідання суддя ОСОБА_2 . не з`явився, причини неявки суду невідомі.

Розглянувши заяву захисника-адвоката Бучацького В.В. про відвід головуючого судді Арцизького районного суду Одеської області Варгаракі С.М., дослідивши додані до неї матеріали, суд прийшов до висновку, що заява про відвід підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною першою ст. 21 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки належним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а згідно ст. 129 Основного Закону суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Аналогічне положення міститься і у ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно якого кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

В розумінні ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання.

Частиною 2 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України за № 475/97-ВР від 17.07.1997 року Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № № 2; 4; 7 та 11 до Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до п. 66 рішення Європейського суду з прав людини в справі "Мироненко і Мартенко проти України" наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У відповідності до п. 70 зазначеного рішення Європейського суду з прав людини у цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення або, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість.

Згідно з п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо стандартів незалежності судової влади та незмінюваності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, однією із основних засад судочинства є законність.

Як вбачається зі ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Статтями 7 та 246 КУпАП передбачається: провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Норми Кодексу України про адміністративні правопорушення фактично не передбачають процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення, і не містять спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді, відповідно, не передбачають порядку розгляду заяви про відвід, але суд вважає за необхідне та можливе розглянути зазначену заяву, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Таким чином, з метою забезпечення виконання положень ст. 1 КУпАП, при вирішенні питання про відвід судді від розгляду справи про адміністративне правопорушення, виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії закону найбільш близької галузі права, тобто кримінального процесуального права та, при розгляді заяви про відвід, суду необхідно керуватися положеннями ст.ст. 75, 75, 80, 81 КПК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених, зокрема, ст. ст. 75, 76 КПК України, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої інстанції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 199172 від 27 лютого 2020 року, 12 грудня 2019 року приблизно о 15 год. 35 хв. за місцем мешкання ОСОБА_1 під час проведення невідкладного обшуку, в приміщенні ванної кімнати на пральній машині виявлено паперовий згорток з речовиною сіро-зеленого кольору в подрібненому стані, рослинного походження, згідно висновку експерта № 2325-Х від 28 грудня 2019 року дана речовина є особливо небезпечним наркотичним засобом обіг якого заборонено, канабісом, масою 0,73 г, невеликим розміром.

Судом встановлено, що відповідно до ухвали слідчого судді Арцизького районного суду Одеської області Варгаракі С.М. від 18 жовтня 2019 року, суддя Варгаракі С.М. розглядав клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю в кримінальному провадженні № 0000241, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 серпня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006р. у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 р. у справі «Ветштайн проти Швейцарії», тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві.

Інститут відводу має важливе значення для реалізації демократичних принципів цивільного процесу, сприяє ефективному розгляду справи і забезпечує правильне вирішення спору.

Норма про відвід гарантує неупередженість у здійсненні правосуддя, запобігає можливості скасування рішень за мотивами незаконності складу суду, заінтересованості певних суб`єктів, що з`ясувалися під час перевірки справи вищестоящими інстанціями.

Заявлений відвід судді Варгаракі С.М. на подальшу його участь у розгляді справи з заявлених підстав узгоджується з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що суддя Варгаракі С.М. приймав участь у досудовому розслідуванні в кримінальному провадженні № 0000241, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 серпня 2019 року, а саме, зокрема, розглядав клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, зазначене кримінальне провадження закрите, але у зв`язку з наявністю в діях порушника ознак адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44 КУпАП, з метою уникнення виникнення сумніву у об`єктивності та неупередженості судді, суд прийшов до висновку, що заява захисника-адвоката про відвід є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 1, 271 КУпАП, ст. ст. 75, 76, 80, 81 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву захисника-адвоката Бучацького В.В. про відвід головуючого судді Арцизького районного суду Одеської області Варгаракі С.М. - задовольнити.

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , передати до канцелярії суду для автоматизованого перерозподілу та визначення судді для цієї справи про адміністративне правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

СУДДЯ

Арцизького районного суду В.І. Черевата

Одеської області