Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/1116/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2020 м.Виноградів

Суддя Виноградівського районного суду Кашуба А.В. з участю особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення що надійшла із відділу прикордонної служби Дякове Відділення інспекторів прикордонної служби «Вилок» Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , інспектор прикордонної служби І категорії начальник кінологічного відділення інспекторів прикордонної служби "Вилок", відділу прикордонної служби «Дякове» за ч. 1 ст. 172-18 КУпАП України,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 172235 від 13.04.2020 року 19.02.2020 року о 06:00 через контактний пункт «Захонь» надійшла інформація від поліції Угорщини про виявлену доріжку слідів на березі каналу Ботар в районі 87 прикордонного знаку (територія Вилоцької сільської ради, Виноградівського р- ну, Закарпатської обл.) о 06:30 прикордонним нарядом «Група реагування» на напрямку 87 прикордонного знаку було виявлено пролаз в загороджувальному паркані та ознаки порушення державного кордону України. Порушення державного кордону відбулось за наявності на даній ділянці прикордонного наряду «Прикордонний патруль» у складі старшого прапорщика ОСОБА_1 який ніс службу з 02.00 до 10.00 19.02.2020р. Про виявлення ознак порушення державного кордону та про погану видимість ділянки від даного наряду не надходило. Таким чином порушення державного кордону стало можливим внаслідок неналежної організації несення служби старшим прапорщиком ОСОБА_1 , а саме не виявлення адміністративного правопорушення, що відбулось на ділянці його відповідальності, не проведення належного спостереження за місцевістю, не здійснення перевірки загороджувального паркану.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги ст..16 Статуту внутрішньої служби, пп.5 п.1, пп.7 п.2 (...під час служби наряди зобов`язані виявляти та припиняти кримінальні та адміністративні правопорушення), пп.9 п.5. глави 1, розділу ІІ (..:під час несення служби прикордонний патруль зобов`язаний: вести спостереження за місцевістю, здійснювати перевірку державного кордону України, вживати заходів для затримання правопорушників законодавства...) Інструкції про службу прикордонних нарядів ДПСУ, затвердженої наказом МВС України від 19.10.2015 № 1261, що полягало у порушенні порядку несення служби та дало змогу незаконно перетнути державний кордон України групою невідомих осіб до Угорщини.

Своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-18 КУпАП.

При розгляді справи в суді ОСОБА_1 , свою винуватість у вчиненні правопорушення не визнав повністю. Пояснив, що згідно наказу на охорону державного кордону України, заступив у прикордонний наряд «Прикордонний патруль» на 82-87 прикордонних знаках 19.02.2020 року, та прибув в район 87 прикордонного знаку близько 2:30- 2:40 год. де відбулася зміна прикордонних нарядів. Зі слів попереднього наряду ніяких ситуацій на ділянці відповідальності не виникало. Після зміни нарядів, близько 02 год.45 хвилин він висунувся перевіряти загороджувальний паркан з 87 по 82 прикордонний знак, шляхом освітлення території. Ознак пошкодження паркану та незаконного перетину державного кордону ним виявлено не було. Близько 03 год.20 хв. прибув в район 82 прикордонного знаку звідки по дамбі висунувся назад в бік 87 прикордонного знаку, куди прибув близько 03 год.50 хв. Продовжуючи несення служби почав повертатися в район 82 прикордонного знаку, де більшу увагу звернув саме на відрізок між 82-84 прикордонними знаками, через різного роду стежки біля цих прикордонних знаків. Вже о 04-30 год. поступила інформація про затримання на території Угорської Республіки транспортного засобу із тютюновими виробами, після чого близько 05-00 год. було виявлено явний пролаз (розтягнутий колючий дріт) правіше 87 прикордонного знаку.

Зазначив, що в його діях нема порушень Статуту внутрішньої служби ЗСУ «Інструкції з організації оперативно-службової діяльності Державної прикордонної служби України», оскільки службу ніс відповідально, однак погані погодні умови (туман) та значна відстань між прикордонними унеможливила якісно організувати несення служби. Також зазначив, що тютюнові вироби які виявлено у транспортному засобі на території Угорської Республіки не обов`язково повинні були переміщені через державний кордон саме під час несення ним служби, оскільки під час несення служби він ніяких звуків двигунів чи людських голосів чи підсвічування ліхтариком не було.

З вказаних підстав просив суд закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Структура складу адміністративного правопорушення містить:

об`єкт правопорушення суспільні відносини в тій чи іншій сфері, на нормальний розвиток яких посягає правопорушення;

об`єктивну сторону конкретні дії, що виразилися в порушені встановлених правил;

суб`єкт правопорушення конкретна осудна фізична особа, що досягла 16-річного віку;

суб`єктивну сторону складу ставлення особи до вчиненого нею діяння, тобто вину у формі умислу чи необережності.

Всі перераховані ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.251КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган(посадова особа)встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

А згідно ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що підставою, для складення відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-18 КУпАП став висновок службового розслідування за фактом можливого порушення режиму державного кордону 19.02.2020 року з метою переміщення 12 000 пачок тютюнових виробів різних марок без акцизної марки через державний кордон в межах прикордонних знаків 87-88 на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби «Вилок» відділу прикордонної служби «Дякове».

У протоколі про адміністративне правопорушення констатується лише факт порушення режиму державного кордону та неякісного здійснення ОСОБА_1 неналежної організації несення служби, що, за твердженням посадової особи, яка склала протокол, призвело до незаконного переміщення через Державний кордон України на територію Угорської Республіки тютюнових виробів.

При цьому, залишається незрозумілим питання, якими саме діями ОСОБА_1 порушив вимоги Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, тобто, у складеному протоколі не розкрито об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 172-18 КУпАП, оскільки його зміст не містить вказівок про конкретні дії, які мав би вчинити ОСОБА_1 під час несення військової служби з метою попередження та виявлення вчиненого правопорушення щодо переміщення тютюнових виробів через державний кордон, однак їх не вчинив або ж вчинив інші дії, які б свідчили про неналежне виконання ним службових обов`язків.

Відтак, об`єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення не розкрита, а тому неможливо встановити наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями чи бездіяльністю ОСОБА_1 з наслідками, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Інших належних та допустимих доказів, які б могли спростувати твердження ОСОБА_1 , до матеріалів справи не додано.

Стаття 8 Конституції України проголошує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.З ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосудця, тощо.

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 p., заява № 16347/02).

Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 p., заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

А згідно рішення у справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ зазначив, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.І ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Виходячи з практики застосування Європейським судом ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Таким чином, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-18 КУпАП, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності.

Згідно ст. 278 КУпАП судом першої інстанції при підготовці до розгляду справи необхідно належно перевірено чи правильно складено протокол та інші матеріали справи Ст.7 КУпАП установлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановленому законом.

Згідно ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У рішенні по справі «Кобець проти України» № 16437/04 ECHR 14.02.2008 у §43 зазначено, що Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. вищенаведене рішення у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

У відповідності до п.3 ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи у випадку відсутності складу і події адміністративного правопорушення.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази, що порушення державного кордону України з Угорською Республікою сталося саме під час несення служби гр. ОСОБА_1 , з 02-00 год по 04-00 год. 19.02.2020 року, і що саме його дії чи бездіяльність сприяли цьому, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-18 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 245, 247,283-285, 287 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративній справі щодо ОСОБА_1 , за ч.1 ст.172-18 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови, через даний місцевий суд.

СуддяА. В. Кашуба