СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/5658/20
пр. № 3/759/2619/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2020 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Косик Л.Г., у присутності особи, яка притягається до відповідальності, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого на посаді директора в ТОВ "РТ Груп", проживаюча за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в :

18.03.2020 року о 11 годині 45 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Києві по вул. Наумова 23, не дотримався безпечного інтервалу та при перестроювані не надав переваги автомобілю "Opel" державний номерний знак НОМЕР_2 , яке рухалось в попутному напрямку по тій смузі, на яку мав намір перестроїтися. При ДТП всі автомобілі отримали механічні пошкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , свою вину не визнав, з протоколом не погодився та пояснив, що в цій ситуації винним себе не вважає, ПДР не порушував та виконав дії які запобігли більш тяжким наслідкам. При цьому водій автомобіля "Opel", на його думку, навмисно, порушив вимоги дорожньої розмітки 1.3, а потім був вимушений порушити абз. 1 п. 10.3 ПДР України, що призвело до ДТП. Крім того, просив визнати його не винним, а провадження у справі закрити.

В судове засідання викликався інший учасник ДТП, ОСОБА_2 , який в судовому засіданні надав пояснення, з яких вбачається, що він рухався по вул. Г. Наумова 25, в цей час в лівій смузі рухався автомобіль "Volkswagen" державний номерний знак НОМЕР_1 , який почав його підрізати та виштовхувати на зустрічну смугу, та для того щоб уникнути ДТП з зустрічним потіком автомобілів, він здійснив маневр повороту праворуч, в зв`язку з чим ї відбулося ДТП. Вважає, що водій ОСОБА_1 намагався його провчити та в зв`язку з чим створив аварійну ситуацію. Долучив до матеріалів справи відеозапис події з відеореєстратора свого автомобіля.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення, приходжу до наступного висновку.

Вважаю, що пояснення, ОСОБА_2 , в судовому засіданні, повністю узгоджуються з об`єктивними даними схеми ДТП, зокрема щодо розташування транспортних засобів після зіткнення, місця їх зіткнення, напрямку руху, характера пошкоджень автомобілів та їх локалізацію. Крім цього, в судовому засіданні було переглянуто відеозапис, з якого чітко вбачається, що водій ОСОБА_1 , який керував автомобілем "Volkswagen" державний номерний знак НОМЕР_1 , нехтуючи правилами дорожнього руху, при перестроюванні, не переконався, що це буде безпечно, не включаючи сигнал повороту ліворуч, здійснив маневр вліво, в результаті якого, водій ОСОБА_2 , який керував автомобілем "Opel" державний номерний знак НОМЕР_2 опинився на зустрічній смузі руху.

Суд критично відноситься до пояснень ОСОБА_1 в судовому засіданні і вважає, що це викликано бажанням останнього уникнути відповідальності за вчинення правопорушення.

Суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення п.п. 13.1 та 10.3 Правил дорожнього руху та ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вина особи, що притягується до адміністративної відповідальності підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 071188 від 18.03.2020 року, схемою місця ДТП, поясненнями учасників ДТП, рапортом працівника патрульної поліції та відеозаписом на CD диску, з якого чітко вбачається порушення ПДР саме водієм ОСОБА_1 .

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи встановлений механізм ДТП, умови дорожньої обстановки, в якій вона відбулася, а також характер дій учасників пригоди, суд приходить до висновку, що під час проїзду вказаного ділянки дороги, у тому числі виконання на ньому маневрів, водій ОСОБА_1 повиннен був керуватись вимогами розділів 10.3 та 13.1 ПДР України.

Відповідно до п. 10.3 ПДР України, у разі перестроюванні водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Відповідно до п. 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Таким чином, враховуючи механізм ДТП, характер отриманих транспортними засобами механічних ушкоджень, суд приходить до висновку, що виникнення ДТП є прямим наслідком допущення порушень п.п. 10.3, 13.1 ПДР України саме ОСОБА_1 , який не дотримався безпечного інтервалу та при перестроювані не надав переваги іншому автомобілю.

При таких обставинах, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Отже, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КпАП України, суд при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, майновий стан правопорушника, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність та пом`якшують відповідальність правопорушника згідно зі ст.ст 34 , 35 КпАП України.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 283, 284 КпАП України,

п о с т а н о в и в :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за ухвалення судом постанови про накладення адмінстягнення в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 420 грн. 40 коп.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Л.Г. Косик