Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська
справа № 201/8851/20
провадження 3/201/4176/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2020 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов із Відділу адміністративної практики департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працює, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , о 18 годині 30 хвилин, вчинив відносно своєї матері ОСОБА_2 домашнє насильство, тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме: висловлювалася нецензурною лайкою на її адресу, погрожував фізичною розправою в наслідок чого могла бути завдана шкода її психічному та фізичному здоров`ю.

ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явився, доставлений для розгляду адміністративного матеріалу працівником Національної поліції не був. Судом направлено судову повістку на вказану у протоколі про адміністративне правопорушення адресу та СМС-повідомлення на номер телефону, що вказаний в матеріалах справи.

Виходячи з положень ст. ст. 268, 277-2 КУпАП, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальним правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, не є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Отже, ураховуючи вищенаведене, вважаю за можливе провести розгляд даної справи за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що вина ОСОБА_1 повністю підтверджується наступними доказами, а саме: протоколом серії ГП № 533893, заявою потерпілої ОСОБА_2 , копією рапорту інспектора та поясненнями відповідно до яких останній вчинив інкриміноване йому адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Приймаючи до уваги вищевикладене, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення діянь психологічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України.

При визначенні виду і розміру стягнення, враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, стягнути з правопорушника судовий збір у розмірі 0, 2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 420,40 грн..

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 283, 284, 299 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить сто сімдесят гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить чотириста двадцять гривень сорок копійок.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.А. Антонюк