Справа № 308/3845/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.10.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., з участю захисника адвоката Пачути О.М., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/787/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03. 06. 2020.

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 174 КУпАПта на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн. з конфіскацією нарізної зброї «Bugers - R556».

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Згідно постанови суду 03. 06. 2020, 11. 04. 2020 о 19 год. 30 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи на дачному масиві в с. Н. Солотвино здійснив один постріл у повітря із власної мисливської нарізної рушниці «Bugers-R556», чим вчинив правопорушення передбачене ст. 174 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду від 03. 06. 2020 скасувати та провадження у справі закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 174 КУпАП. Вважає оскаржувану постанову незаконною та необґрунтованою у зв`язку із тим, що суд розглянув справу без його участі, чим порушив його права, передбачені ст. 268 КУпАП, і позбавив можливості надати свої докази та пояснення. Звертає увагу на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: неправильно застосовано норми ст. 174 КУпАП, так як зазначені у протоколі фактичні обставини, не співвідносяться з диспозицією статті ст. 174 КУпАП, оскільки останні не містять посилання про порушення вимог стрільби в межах населеного пункту. Також вказує на те, що протокол про адміністративне правопорушення не містить даних про здійснення стрільби з порушенням встановленого законом порядку та даних про такі обов`язкові ознаки цього правопорушення, як знаряддя, оскільки у протоколі взагалі відсутні дані про вид, марку, калібр зброї, з якої було здійснено постріл. Також у матеріалах справи відсутні протокол огляду місця події, під час якого було оглянуто зброю на предмет здійснення з неї пострілу, не встановлено місце знаходження та не оглянуто відстріляну

-2-

гільзу, а також не з`ясовано, чи володіє особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, такою зброєю. Між тим, ОСОБА_1 заперечує факт перебування у його власності зброї, яка зазначена у постанові суду мисливської рушниці марки «Bugers-R556», між тим, документів, які б підтверджували висновок суду, що така перебуває у його власності також в матеріалах справи немає і таких доказів не здобуто. Також зазначає про те, що у протоколі не вказано місця його вчинення, а лише вказано дачний масив с. Н. Солотвино, без зазначення номеру будинку та вулиці. Окрім того, вказує і на те, що жодним доказом у справі не встановлено, що саме він здійснив постріл, а, відтак, і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 174 КУпАП, оскільки згідно письмових пояснень ОСОБА_3 вбачається, що йому не відомо, хто здійснив постріл, між тим його власні пояснення взагалі є нечитабельними. Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду від 03. 06. 2020 у зв`язку із тим, що присутнім під час розгляду справи судом першої інстанції не був, а про наявність і зміст постанови дізнався 17. 08. 2020, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження.

Заслухавши пояснення захисника адвоката Пачцти О.М., яка підтримала доводи клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає до задоволення, а його апеляційна скарга до задоволення частково, з таких підстав.

Що стосується клопотання про поновлення строку, то воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами статті 6 Конвенції є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Право на справедливий суд займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства, тому Європейський суд у своїй практиці пропонує широке його тлумачення.

Так, у справі Delcourt v. Belgium суд зазначив, що «у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 Конвенції не відповідало б меті та призначенню цього положення».

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Говорячи про важливість дотримання оптимального балансу між забезпеченням реалізації права особи на доступ до правосуддя та принципом правової визначеності, Європейський Суд з прав людини (далі ЄСПЛ) сформував правову позицію, відповідно до якої встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (справи «Белле проти Франції», «Ільхан проти Туреччини», «Пономарьов проти України», «Щокін проти України» тощо).

-3-

У процесі прийняття рішення про поновлення строку звернення до суду слід визначити критерії, за якими суд може визнати причини попуску строку поважними, а підстави для його поновлення - виправданими з метою досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи.

Одним із елементів права на справедливий суд є право на виправлення судової помилки, включаючи право на скасування неправосудного рішення та прийняття правового рішення по справі. При цьому забезпечення права на апеляційне і касаційне оскарження включає як можливість оскарження судового рішення, так і обов`язок суду прийняти та розглянути подану апеляційну чи касаційну скарги.

Апеляційний суд звертає увагу, що оскаржувана постанова винесена без участі ОСОБА_1 , при цьому останній у передбачений КУпАП спосіб про час і місце розгляду справи не повідомлявся. Будь-яких відомостей про отримання копії оскаржуваної постанови ОСОБА_1 , окрім тих, на які вказується у клопотанні, в матеріалах справи не міститься. Згідно супровідного листа Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за №308/3845/20, копія оскаржуваної постанови ОСОБА_1 надіслана 03.07.2020, тобто поза межами строку, передбаченого ст. 285 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що можливість скласти обґрунтовану та вмотивовану апеляційну скаргу у ОСОБА_1 з`явилась з дня отримання постанови, тобто з 17. 08. 2020, тому причини пропуску строку на апеляційне оскарження визнаються поважними і такий строк поновлюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 248 КУпАП встановлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Відповідно до ст. ст. 245, 278 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

-4-

Ці вимоги у справі судом першої інстанції під час розгляду справи щодо ОСОБА_1 у повному обсязі не додержано

Отже, враховуючи особливості правопорушення і виходячи з вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи, окрім іншого, зобов`язаний був з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР 18 №151963 від 11. 04. 2020 вбачається, що 11. 04. 2020 біля 19 год. 30 хв. в с. Н. Солотвино дачний масив, ОСОБА_1 здійснив один постріл в повітря в межах населеного пункту, чим порушив вимоги про неприпустимість стрільби в межах населеного пункту.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

При цьому, суд першої інстанції не дав належну оцінку наявному в матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення, обставинам, зазначеним у ньому, та не врахував недоліки, який він містить у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 256 КУпАП.

Статтею 174 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за стрільбу з вогнепальної чи холодної метальної зброї, пристроїв для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії або пневматичної зброї калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду в населених пунктах і в не відведених для цього місцях, а також у відведених місцях з порушенням установленого порядку.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення виражається в діях, зокрема, у стрільбі з вогнепальної, холодної метальної або пневматичної зброї.

Під вогнепальною розуміють зброю, у якій снаряду (кулі, дробу) надається рух миттєвим вивільненням хімічної енергії заряду (пороху чи іншої горючої суміші). У даній статті мова йде про бойову нарізну армійських зразків або виготовлену за спеціальним замовленням, спортивну великокаліберну (калібру 7,62 мм чи більше) і дрібнокаліберну, мисливську нарізну ( у тому числі дрібнокаліберну) і гладкоствольну вогнепальну зброю, що перебуває в придатному для стрільби стані і належить організаціям чи громадянам. На зберігання і використання всіх цих видів зброї видається дозвіл органами внутрішніх справ (поліції). Для вирішення питання про те, яким видом вогнепальної зброї є вилучений в особи предмет, потрібні спеціальні знання орган, який розглядає цю справі має призначити експертизу.

Протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , не містить даних про вид, марку, калібр зброї, з якої було здійснено постріл, чи видавався на зберігання і використання даної зброї дозвіл відповідним органом. Більш того, в ході запровадження справи зброя не вилучалась, дані про призначення експертизи зброї, оскільки для визначення виду вогнепальної потрібні спеціальні знання, матеріали справи не містять. Відібрані у ОСОБА_1 пояснення є нечитабельними.

-5-

Також у матеріалах справи відсутні протокол огляду місця події, під час якого було оглянуто зброю на предмет здійснення з неї пострілу, не встановлено місце знаходження та не оглянуто відстріляну гільзу, а також не з`ясовано, чи володіє особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, такою зброєю.

Окрім того, відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення відомостей про зброю, її вид, в свою чергу унеможливлює застосування до правопорушника обов`язкової конфіскації, передбаченої санкцією статті 174 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За статтею 251 КУпАП розгляд справи судом здійснюється виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності можуть слугувати лише ті діяння та відомості, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення як процесуальний документ є актом обвинувачення та повинен містити в собі суть адміністративного правопорушення з посиланням на відповідні нормативно-правові акти, тобто відповідати вимогам статті 256 КУпАП, адже у зворотному випадку невідповідність протоколу вказаним вимогам свідчить про неконкретність пред`явленого обвинувачення.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23. 12. 2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» неприпустимим є спрощений підхід до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені в статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Під час належного оформлення необхідно усунути вищевказані недоліки й у залежності від здобутого, прийняти рішення по суті адміністративного правопорушення, протокол за скоєння якого складено щодо ОСОБА_1 .. Крім того, під час додаткової перевірки необхідно ретельно перевірити обставини, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 та дати їм належну оцінку.

З аналізу зібраних у справі доказів та протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що для з`ясування обставин, визначених ст. ст. 247, 280 КУпАП необхідним є приведення протоколу про адміністративне правопорушення та матеріалів справи, які не оформлено належним чином, а докази не описані, у відповідність до вимог ст. ст. 256, 266 КУпАП.

Суд першої інстанції на вказані порушення належним чином не відреагував та прийняв рішення за неповно з`ясованих обставин і перевірених доказів, а тому таке рішення не можна вважати обґрунтованим, у зв`язку із чим апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, постанова судді скасуванню, а протокол про адміністративне правопорушення - поверненню органу, що його надіслав для належного оформлення.

-6-

При прийнятті рішення про повернення справи для належного оформлення враховуються положення передбачені нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази.

Керуючись ст. ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03. 06. 2020.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Ужгородського міськрайонногосуду Закарпатської області від 03. 06. 2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 174КУпАП - скасувати, а матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо нього направити начальнику Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області для проведення додаткової перевірки та належного оформлення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: