Провадження № 33/4820/617/20
Справа № 673/466/20 Головуючий в 1-й інстанції Дворнін О. С.
Категорія: ч. 1 ст. 173-2 КУпАП Доповідач Федорова Н. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2020 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Федорова Н.О., з участю секретаря судового засідання Купельської Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Деражнянського районного суду Хмельницької області від 06 серпня 2020 року,-

в с т а н о в и л а:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану та мешканку за адресою АДРЕСА_1 , громадянку України, непрацюючу,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 170 грн.

За постановою суду, 25 лютого 2020 року о 12 год. 10 хв., кривдниця ОСОБА_1 , перебуваючи в приміщенні Радовецької НВК по вул. Коцюбинського, 19 умисно вчинила домашнє насильство в сім`ї психологічного характеру щодо свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді шарпання за одяг, переслідувань, психологічного тиску, перешкоджала навчальному процесу дитини, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі про притягнення її до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 1732 КУпАП.

Вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував всі обставини справи, та прийшов до помилкового висновку про наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП.

Вказує, що всупереч вимогам закону, винесення постанови відбулося без належного її повідомлення про дату, час та місце розгляду справи та за її відсутності.

Разом з тим, зазначає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та її захисник Савченко Я.В. не з`явились, однак надіслали клопотання про розгляд апеляційної скарги за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 231770 від 19 березня 2020 року, ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що вона 25 лютого 2020 року о 12 год. 10 хв. в с. Родівці, перебуваючи в приміщенні Родовецького НВК по вул. Коцюбинського, 19 умисно вчинила домашнє насильство в сім`ї психологічного характеру щодо свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді шарпання за руку та висловлюванні, що вона забере його до себе, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого, а також фізичному здоров`ю.

Однак, суд першої інстанції вийшовши за межі пред`явленого обвинувачення, визнав ОСОБА_1 винуватою ще й і в тих діях, які їй не інкримінувались, а саме: у завданні шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Хоча ОСОБА_1 в поданій апеляційній скарзі не звертає увагу на вищевказані порушення норм закону, апеляційний суд вважає за можливе вийти за межі апеляційної скарги, оскільки це покращує становище правопорушниці.

Вказані істотні порушення вимог процесуального закону призвели до прийняття незаконної постанови, яка у зв`язку з цим на підставі ст. 294 ч. 8 п. 3 КУпАП підлягає безумовному скасуванню з прийняттям нової постанови.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 1732 КУпАП об`єктивна сторона цього правопорушення проявляється в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Під психологічним насильством у сім`ї згідно із ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» розуміється форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Як встановлено апеляційним судом, у своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 вказала, що 25.02.2020 року близько 12 год. 00 хв. вона разом зі своїм співмешканцем приїхали до Радовецької НВК, де навчається її син ОСОБА_2 , щоб забрати останнього раніше зі школи для проведення медичного обстеження. Коли вона зайшла до класу, в якому проходив на той час урок, вчитель ОСОБА_3 попросила вийти, оскільки йде урок. При цьому повідомила по телефону директора школи ОСОБА_4 про вказані обставини. Пізніше, до класу зайшли директор школи та зауч, які почали виганяти її з класу і забрали її сина до іншого кабінету. На неодноразові прохання віддати сина вони не реагували. Через деякий час приїхали батьки її колишнього чоловіка, які також перешкоджали їй зустрітись з сином. Тобто, свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 1732 КУпАП, не визнала.

Незалежно від вказаного, апеляційний суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП, виходячи з наступного.

Даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 231770 від 19 березня 2020 року, стверджується, що 25 лютого 2020 року о 12 год. 10 хв. в с. Родівці кривдник ОСОБА_1 , перебуваючи в приміщенні Родовецького НВК по вул. Коцюбинського, 19 умисно вчинила домашнє насильство в сім`ї психологічного характеру щодо свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді шарпання за руку та висловлюванні, що вона забере його до себе, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого, а також фізичному здоров`ю. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 1732 КУпАП.

Такі ж обставини підтверджується письмовими поясненнями директора ОСОБА_4 . Остання вказала, що 25 лютого 2020 року їй зателефонувала класний керівник першого класу та повідомила, що до класу без дозволу та попередження з`явилась мама учня ОСОБА_2 із посторонньою особою. Зайшовши до класу, вона побачила як мати учня намагалась при всіх знайти спільну мову зі своїм сином, незважаючи на те, що вона перервала навчальний процес та своєю поведінкою налякала учнів першого класу та свого сина, який почав від неї втікати. В ході вказаних дій, її заступник ОСОБА_5 взяла неповнолітнього ОСОБА_2 за руку та повела до себе в кабінет. Зайшовши до кабінету, дитину не покидав страх і паніка, в нього тремтіли руки. ОСОБА_1 намагалась поговорити із сином, на що останній стверджував, щоб матір від нього відійшла, оскільки він її боїться. Мати наполегливо хотіла забрати дитину, який категорично відмовлявся.

Зазначені обставини також підтвердили у своїх письмових поясненнях і заступник директора Радовецького НВК ОСОБА_5 та вчитель початкових класів ОСОБА_3 , які ствердили, що коли ОСОБА_5 виводила ОСОБА_2 з класу, ОСОБА_1 хотіла схопити дитину, постійно його смикала зі словами «Куди ви його забираєте?».

З письмових пояснень неповнолітнього ОСОБА_2 вбачається, що 25.02.2020 року, коли він перебував на уроці, до класу зайшла мати ОСОБА_1 , яка підійшла до нього та хотіла дати іграшкову машинку. Злякавшись, він сховався під стіл та згодом побіг до вчительки. Пізніше мати говорила що хоче його забрати, але оскільки йому було незручно та страшно, у нього почали трястись руки.

ОСОБА_6 у свої письмових поясненнях зазначила, що 25.02.2020 року до неї зателефонувала класний керівник її онука ОСОБА_2 та повідомила, що до школи прийшла ОСОБА_1 та вчиняє сварку. Прийшовши до школи та зайшовши до кабінету, побачила свого онука, який знаходився біля ОСОБА_5 . У нього трусилися руки. Після вказаного конфлікту у школі онук був стривожений та трохи пригнічений, зокрема психологічно. Окрім того, зазначила, що після цієї сварки її онук прокидався вночі та плакав.

Також, із письмових пояснень ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вбачається, що внаслідок того, що ОСОБА_1 увірвалась посеред уроку, почала кричати та зривати урок, їхні діти перелякались та почали плакати разом з іншими учнями.

Вказані обставини підтверджуються також даними відеозаписів означеної події, які містяться в матеріалах справи. На них зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП.

Проаналізувавши всі досліджені докази, апеляційний суд встановив, що 25 лютого 2020 року о 12 год. 10 хв., ОСОБА_1 , перебуваючи в приміщенні Радовецької НВК по вул. Коцюбинського, 19 умисно вчинила домашнє насильство в сім`ї психологічного характеру щодо свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді шарпання за одяг, переслідувань, психологічного тиску, перешкоджала навчальному процесу дитини, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого, а також фізичному здоров`ю та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 1732 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 на те, що всупереч вимогам закону, винесення постанови відбулося без належного її повідомлення про дату, час та місце розгляду справи та за її відсутності, апеляційний суд до уваги не приймає.

Так, із наявних в матеріалах справи письмових пояснень захисника ОСОБА_1 адвоката Савченка Я.В. від 22.06.2020 року вбачається, що останній просив розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 провести без її участі (а.с. 28-30).

Із телефонограми, що міститься в матеріалах справи вбачається, що адвоката Савченка Я.В., який є представником ОСОБА_1 , було повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 1732 КУпАП на 13 год. 00 хв. 06 серпня 2020 року. Вказаний факт ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі не заперечила.

Натомість, в апеляційній інстанції було відновлене право ОСОБА_1 як на особисту участь у судовому засіданні, так і на доведення своєї невинуватості належними та допустимими доказами.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - п`ятій цієї статті.

Положеннями п. 7 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинено 25 лютого 2020 року і саме з цього часу почався перебіг тримісячного строку накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, який закінчився 25 травня 2020 року.

Постанова Деражнянського районного суду Хмельницької області винесена 06 серпня 2020 року. Таким чином, на момент винесення постанови Деражнянським районним судом Хмельницької області вже закінчилися строки накладення адміністративного стягнення.

Суд першої інстанції не звернув уваги на це та неправомірно наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 170 грн.

Отже, апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що суд першої інстанції за таких обставин повинен був закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Деражнянського районнного суду Хмельницької області від 06 серпня 2020 року скасувати.

Постановити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 1732 КУпАП закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Федорова Н.О.