Справа №: 671/1450/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2020 року м. Волочиськ

Суддя Волочиського районного суду Хмельницької області Павлова А.С.,

за участі: особи яка притягується до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Гринишин М.-М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, місце проживання: АДРЕСА_1 , непрацюючої, за ст. 44-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 693101 від 15.09.2020, ОСОБА_1 15.09.2020 о 14:00 год. в м. Волочиськ по вул. Незалежності, 25, в магазині «Копійочка», здійснювала торгівлю промисловими товарами маючи контакт із ОСОБА_2 з підтвердженим випадком COVID-19, діагноз якої підтвердився 12.09.2020, чим порушила умови самоізоляції зазначені в п.п. 1 п. 20 постанови Кабінету Міністрів № 641 від 22.07.2020.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнала. Суду пояснила, що працювала продавцем магазину «Копійочка». На даний час звільнилась. Зазначила, що взагалі не була повідомлена про те, що повинна проходити самоізоляцію. Вона не знала, що у працівника ОСОБА_3 підтверджений діагноз COVID-19.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Гринишин М.-М.В. просила суд закрити справу у зв`язку із відсутністю в діях її клієнта складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 44-3 КУпАП. Долучила до матеріалів справи письмові заперечення які просить врахувати при ухваленні рішення.

Так, в письмових запереченнях на прокол серії АПР18 № 693101 від 15.09.2020 адвокат вважає протокол складеним незаконно. Зазначає, серед іншого, що про позитивний результат тесту на COVID-19 у ОСОБА_3 , ОСОБА_1 відомо не було. Роботодавцю ОСОБА_1 ФОП ОСОБА_4 не надходило жодного офіційного повідомлення від посадових осіб, в тому числі від управління Держпродспоживслужби у Волочиському районі про підтверджений діагноз COVID-19 у одного з працівників. ОСОБА_1 жодним чином не була повідомлена ні медичними працівниками, ні будь-якими посадовими особами про обов`язок самоізоляції. Додатково зазначила, що усі працівники ФОП ОСОБА_4 під час виконання своїх посадових обов`язків перебувають у засобах індивідуального захисту. Даний факт підтверджується тим, що жодного разу вказаний ФОП не був притягнутий до відповідальності за порушення правил карантину, а перевірки Управління держпродспоживслужби проходили без зауважень.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що справа підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП з огляду на таке.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, серед іншого, зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Адміністративна відповідальність за ст. 44-3 КУпАП настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Норми ст. 44-3 КУпАП є бланкетними, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Відповідно до п.п. 1 п. 20 постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020«Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» в редакції чинній на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 693101 від 15.09.2020, самоізоляції підлягають особи, які мали контакт з пацієнтом з підтвердженим випадком COVID-19, крім осіб, які під час виконання службових обов`язків використовували засоби індивідуального захисту відповідно до рекомендацій щодо їх застосування.

Суд встановив, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 була поінформованою про факт захворювання на хворобу COVID-19 ОСОБА_2 . Також, суду не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що дані особи контактували між собою.

Крім того, суд звертає увагу і на те, що норми вищевказаного підзаконного акту містять виключення щодо обов`язку самоізолюватись у випадку: якщо особа під час виконання службових обов`язків використовувала засоби індивідуального захисту відповідно до рекомендацій щодо їх застосування.

Доказів того, що продавець ОСОБА_1 під час виконання своїх посадових обов`язків контактувала із хворою на COVID-19 колегою і при цьому не використовувала засоби індивідуального захисту суду не представлено.

З пояснень ОСОБА_1 слідує, що вона завжди перебувала у магазині в захисній масці.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про недоведеність вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у вчиненні інкримінованого їй діяння.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Розглядаючи дану справу, суддя керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 19 Конституції України посадова особа органу державної влади зобов`язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи наведене, провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284, 287, 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Волочиський районний суд Хмельницької області.

Суддя: Павлова А.С.