ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/111/20 Справа № 216/6327/19 Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко А. В. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 грудня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу 20400 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки та стягнуто судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп., -

за участю:

особи, що притягується

до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника Голуба С.О.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 грудня 2019 року ОСОБА_1 05 жовтня 2019 року приблизно о 16 годині 00 хвилин у м. Кривому Розі Саксаганського району по пр. Миру , 7 вживав алкоголь, а саме горілку, після ДТП з його участю, яка сталася 05 жовтня 2019 року приблизно о 14.38 год. за адресою пр.Миру, 4.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги зазначає, що оскаржувана постанова є необґрунтованою, незаконною та винесеною з порушенням його прав. Вказує, що 28 жовтня 2019 року на запит його представника ОСОБА_2 ППП в м. Кривому Розі було надано диск в якості підтвердження порушення ним ПДР України 05 жовтня 2019 року за складеними відносно нього протоколами про адміністративні правопорушення, з якого не вбачається факту пропонування йому поліцейськими пройти огляд на стан сп`яніння ані за допомогою Драгера, ані в медичному закладі, а тому факт сп`яніння не доведений, відеозапис, на якому було б зафіксоване порушення ним ПДР України та факт ДТП надано не було. Звертає увагу, що зі складеним відносно нього протоколом серії ОБ №208589 від 05 жовтня 2019 року та викладеними в ньому обставинами він не згоден, оскільки не порушував вимоги ПДР та не скоював ДТП, не залишав місце ДТП, оскільки його не скоював, та того дня не розпивав спиртні напої після вчинення ДТП. При цьому, по справам про адміністративні правопорушення у відношенні нього за ст..122-4 та 124 КУпАП він не визнаний винним, а отже у справі про вчинення ним правопорушення за ч.4 ст.130 КУпАП не може бути прийняте рішення.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції в порушення вищезазначених вимог закону належним чином не з`ясував обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, не ґрунтується на доказах, що містяться в матеріалах даної справи та фактичних обставинах.

Так, визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції зазначив, що його вина підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; копіями протоколів про адміністративне правопорушення від 05 жовтня 2019 року серії ОБ №130426 та ОБ № 131050 за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , відеозаписом з бодікамери поліцейського.

Вказані висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення апеляційний суд вважає необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки вказані висновки суду спростовуються доказами, що містяться в матеріалах справи, та є передчасними.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає, зокрема, в разі вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Тобто, відповідальність за цією статтею настає тільки в разі встановлення в рамках іншої адміністративної справи в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У відповідності до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі умислу (оскільки особа бажає вчинити протиправні дії та вчиняє їх) та відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП може наставати лише за умови доведеності вини особи, тобто психічного ставлення особи до вчинюваної дії та її наслідків.

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склад правопорушення за ч. 4 ст. 130 КУпАП є формальним, обов`язковим елементом його суб`єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне свідоме вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), а тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, зобов`язаний довести суду наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу.

Доказів усвідомлення ОСОБА_1 вчинення ним ДТП та свідомого вживання ним після цього алкоголю матеріали справи не містять.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 , наданих у судовому засіданні суду першої інстанції, останній зазначив, що не зникав з місця ДТП та не чув звуків удару, можливо через те, що того дня йшов сильний дощ, крім того подряпина, яка малась на його автомобілі, була давньою.

Крім того, з наявного в матеріалах справи відеозапису з бодікамери поліцейського чітко видно здивування ОСОБА_1 від новини поліцейського про те, що він скоїв ДТП та останній одразу повідомив працівників поліції про те, що не вчиняв його та не зникав з місця ДТП.

Зазначені обставини можуть свідчити про наявність в його діях недбалості, несумлінного ставлення до свого обов`язку, а саме не здійснення свідомого вольового контролю за дорожньо-транспортною обстановкою.

Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що будь-які докази того, що ОСОБА_1 діяв умисно, усвідомлював протиправний характер своїх дій, який посягає на встановлений правопорядок, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні і в судовому засіданні не встановлені.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ст. 17 Закону України № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Викладені обставини свідчать про недоведеність «поза розумним сумнівом» наявності в діянні ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, що виключає можливість притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вказаною правовою нормою.

Крім того, із матеріалів адміністративної справи слідує, що окрім протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 також було складено протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП та за 122-4 КУпАП, які окремо надійшли до провадження Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

За наслідками розгляду вказаного протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП суддею Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області досі не було винесено остаточного рішення.

З огляду на викладене, оскільки факт наявності умислу у ОСОБА_1 на скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, не підтверджується наявними у матеріалах справи доказами та факт скоєння ОСОБА_1 . ДТП не було підтверджено в рамках іншої адміністративної справи, яка є взаємопов`язаною з цією справою про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Належних та допустимих доказів, які б об`єктивно та поза межами розумного сумніву доводили факт наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, в матеріалах справи не має.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст. 9, 33, 245, 252 КУпАП України, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

За таких обставин постанову районного суду слід скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП України.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 задовольнити.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 грудня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП - скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення закрити.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот