Спарва№ 308/6922/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2020 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бедьо В.І., за участю особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , представника адвоката Зеленяка С.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 173-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №743233 від 14.07.2020 року вбачається, що 14.07.2020 року, біля 21.00 год., за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив насильство в сім`ї, тобто дії фізичного характеру із застосування фізичного насильства, погрози, образи, позбавлення житла, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю потерпілих, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 у даному судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав та пояснив, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , є приватизованою і є спільною сумісною власністю його та дітей. Діти проживають зі своєю тіткою ОСОБА_2 та її чоловіком ОСОБА_3 24.06.2020 року ОСОБА_4 разом з дітьми зайняли велику кімнату у квартирі, винесли з неї всі його меблі і змінили замок на дверях квартири. Оскільки діти є співвласниками квартири він опору їм не чинив. Однак сім`я ОСОБА_5 почали йому погрожувати, що пустять у кімнати жити циганів, щоб він сам добровільно залишив місце проживання. Крім того вони вдаються до хуліганських дій з використанням нецензурної лайки, наговорюють дітей проти нього, пишуть на нього заяви про насильство у сім`ї, а також ухилення ним від виконання батьківських обов`язків. 14.07.2020 року, коли він повернувся додому, вони всі четверо знаходились у квартирі, заважали йому зайти до квартири, а коли він зайшов, то всі четверо почали його обзивати нецензурною лайкою і намагалися вигнати з квартири. Він нікого не чіпав, однак вони почали провокативно кричати, що він нібито побив сина і викликали наряд поліції, які йому вручили обмежувальний припис на перебування у квартирі терміном на 10 днів (покинути квартиру), хоча діти у ній не проживають, а йому проживати більше немає де.

Адвокат Зеленяк С.П., в судовому засіданні пояснив, що сім`я ОСОБА_6 намагаються всіма провокативними і нечесними заходами вижити ОСОБА_1 з його квартири, наговорюючи дітей проти батька. А тому просить провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення передбаченого ст. 173-2 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та адвоката Зеленяк С.П., дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За приписами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Аналіз вказаної норми дає підстави стверджувати, що склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Як встановлено суддею, особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення не дотримано вимоги ст. 256 КУпАП, згідно з якими у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно з диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (із змінами відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII від 07.12.2017 року, що набув чинності 07.01.2018 року) адміністративна відповідальність передбачена за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення

Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено за якою частиною ст. 173-2 КУпАП кваліфіковано діяння ОСОБА_1 не вказані правильні відомості про суть адміністративного правопорушення у зіставленні з наявними ознаками даного правопорушення, що зазначені у диспозиції, зокрема наслідки правопорушення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, характеризується протиправними, винними діями одного члена сім`ї на вчинення насильства по відношенню до іншого члена сім`ї.

Виходячи із змісту ст. ст. 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та одних із засобів доказування у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно зі ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відтак, у даному випадку протокол про адміністративне правопорушення серіїАПР18 №743233 від 14.07.2020 року, що не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, є неналежним і недопустимим доказом та не може бути підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Крім того, складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення не підтверджений жодними фактичними даними, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановила наявність адміністративного правопорушення.

На підтвердження вини ОСОБА_1 до протоколу додано письмові пояснення ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 від 14.07.2020, рапорт інспектора ЮП ВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області майора поліції Д.Калашнікова від 14.07.2020р.

Інших належних і допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Судом також встановлено, що на ґрунті поділу житлового приміщення (квартири) діти ОСОБА_1 разом зі своєю тіткою ОСОБА_2 та її чоловіком ОСОБА_3 з якими вони проживають, намагаються всіма провокативними і нечесними заходами вижити ОСОБА_1 з його квартири, наговорюючи дітей проти батька.

На підставі вищенаведеного, ОСОБА_1 неодноразово звертався до начальника ГУНП в Закарпатській області про вжиття заходів щодо даної ситуації, одна йому було відмовлено.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_7 є суперечливими.

Крім того, з оглянутої характеристики з місця проживання ОСОБА_1 слідує, що останній є спокійний характером, врівноважений, розсудливий. Із сусідами підтримує добрі взаємини. Скарг на нього не надходило. У неадекватних станах, зокрема у стані алкогольного сп`яніння поміченим не був.

Статтею 62 Конституції України регламентовано, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення.

За змістом наведених вимог закону висновки судді щодо оцінки доказів мають вказуватись у точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги ту обставину, що в матеріалах справи відсутні достовірні дані та не міститься достатніх доказів про те, що ОСОБА_1 винен у вчиненні адміністративного правопорушення, сам протокол про адміністративне правопорушення, як підстава для притягнення особи до відповідальності і один із засобів доказування, складений із суттєвими порушеннями вимог чинного законодавства, доводи ОСОБА_1 матеріалами справи не спростовані, вважаю, що у даній справі виникає сумнів у його винуватості, а тому провадження в справі слід закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі ч. 1 ст.247КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області В.І. Бедьо