Справа № 466/1389/20
ПОСТАНОВА

іменем України

16 березня 2020 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Кавацюк В.І., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, студента, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ,

в с т а н о в и в :

21 лютого 2020 року на розгляд Шевченківського районного суду м. Львова надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

13 лютого 2020 року о 07 год. 50 хв. у м. Львові на вул. П. Панча, 10 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz Е280», д.н.з. « НОМЕР_1 », з ознаками алкогольного сп`яніння: порушення вимови, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків. Такими діями гр. ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України.

При розгляді матеріалів адміністративної справи в суді гр. ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 279 КУпАП ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

З`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з наступних підстав.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ч.1 ст. 130 цього Кодексу передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винуватість скоєння правопорушення гр-ном ОСОБА_1 стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №419082 від 13 лютого 2020 року, його поясненнями, даними при розгляді справи в суді та іншими матеріалами справи.

Враховуючи викладене, вважаю, що дії гр. ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки він як особа, яка керує транспортним засобом відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що стверджується зібраними по справі доказами.

Відповідно до роз`яснень пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення, однак суди не вправі застосовувати його тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Згідно бази даних «Національна автоматизована інформаційна система», підсистеми «Пошук посвідчення водія», станом на 17.02.2020 року громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 посвідчення водія не отримував.

Згідно положень п. 1.10 Правил дорожнього руху України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії, а також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Санкція частини 1 ст.130 КУпАП передбачає стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік для водіїв, а також штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для інших осіб.

Отже ОСОБА_1 в розумінні наведеної норми ПДР України та с. 1 ст. 130 КУпАП не є водієм та відноситься до інших осіб, для яких не передбачений такий вид стягнення, як позбавлення права керування транспортними засобами.

Приймаючи до уваги обставини справи та дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу, без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки останній посвідчення водія не отримував.

Керуючись ст. ст. 8, 268, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 10 200 гривень (десять тисяч двісті гривень) без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду.

Суддя В. І. Кавацюк