ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2020 року м. Добропілля
Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Левченко А.М.
секретаря судового засідання Черкасової О.В.,
особи, яка притягається
до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
захисника Макєєва О.В.,
потерпілої ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за ч. 2 ст. 154 КУпАП,
ВСТАНОВИВ
01.07.2020 року до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 30.06.2020 року серії АПР18 та додані до нього матеріали стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 154 КУпАП.
В графі склад адміністративного правопорушення зазначено наступне. 26.06.2020 року о 20:00 ОСОБА_1 перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_1 вигулював собаку потенційно небезпечної породи американський стаффордширський тер`єр без намордника, внаслідок чого собака вкусив громадянку ОСОБА_2 , чим заподіяв шкоду здоров`ю.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 , який був представлений захисником ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП заперечував, пояснив суду, що 26.06.2020 року до нього зателефонувала його знайома, яка повідомила, що її малолітнього сина, хтось вдарив. В цей момент ОСОБА_1 вигулював свого собаку і вирішив розібратись в ситуації, для чого взявши з собою собаку та хлопця прийшов до чоловіка, який вийшов до нього на двір зі шпателем та почав стверджувати, що діти пошкодили йому стінку і дитина має нести за це відповідальність. ОСОБА_1 попросив чоловіка забрати шпатель, той його не забирав, на що зреагував собака. Почалася сварка, рядом за столиком на дворі сиділи жінки, одну з яких собака штовхнув лапами, але не кусав.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 пояснила суду, що на подвір`ї почався конфлікт. Потерпіла підійшла до оточуючих, подивитись, що сталося. Потерпіла побачила ОСОБА_1 , поряд з яким стояла жінка, дитина та собака. ОСОБА_1 агресивно висловлювався на адресу сусіда, який сидів на лавці, хопав його за футболку. Потім ОСОБА_1 відпустив собаку та скомандував йому взяти!.. Собака почав бігати навколо. Потерпіла зробила ОСОБА_1 зауваження, той її не почув. Потерпіла звернулась до жінки, попросила її забрати собаку. Далі знову підійшла до ОСОБА_1 , який її відштовхнув і в цей же час на неї накинувся собака, який вкусив потерпілу за ногу, потім за руку. На наступний день потерпіла звернулась до лікаря.
В матеріалах справи міститься довідка лікаря КНП Добропільська лікарня інтенсивного лікування ОСОБА_4 від 27.06.2020 року, дана ОСОБА_2 , у тому вона знаходилась на амбулаторному лікуванні лікаря-хірурга КНП Добропільська лікарня інтенсивного лікування з 27.06.2020 року з діагнозом: укушена рана в/з лівого стегна н/з правого передпліччя.
В судовому засіданні до матеріалів справи ОСОБА_2 також було долучено фотознімки поранень, які оглянуті судом.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив суду, що прияючи додому від магазину побачив підлітків, які били стінку на дворі. Свідок підійшов до підлітків та схопив одного в область шиї, інший підліток вивернувся та вдарився головою о долоню свідка. Свідок запропонував підліткам відновити пошкоджену ними стінку, та сказав, що сам зашпаклює, а їм доведеться вирішити питання з пофарбуванням стінки. Через пів години підійшов ОСОБА_1 , який звинуватив його у побитті підлітка, почав погрожувати собакою. Свідок попросив забрати собаку, але ОСОБА_1 відмовився, продовжив погрожувати йому собакою. Собака був без наморднику. Далі ОСОБА_1 спустив собаку, який почав бігати по подвір`ю. Далі підійшла потерпіла, та попросила ОСОБА_1 забрати собаку. ОСОБА_1 відштовхнув потерпілу, на потерпілу кинувся собака. Момент укусу собаки потерпілої ОСОБА_2 свідок не спостерігав, але пізніше ОСОБА_2 показала йому цей укус. Свідок пояснив, що коли на виклик приїхала поліція 26.06.2020 року, у ОСОБА_2 він побачив сліди крові.
Після допиту свідка ОСОБА_5 , особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , висловився, що кров на руці ОСОБА_2 , була спричинена від пострілу травматичної зброї, яка була у когось з сусідів під час сварки.
Свідок ОСОБА_5 пояснив, що під час сутички на двір вибігав сусід з травматичним пістолетом, але пострілів свідок не чув.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що є працівником поліції. На виклик 26.06.2020р. він не виїздив, а лише в подальшому відбирав пояснення від ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , та збирав матеріал.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив суду, що 26.06.2020 року почув шум під вікном біля під`їзду, та через вікно побачив, як громадянин ОСОБА_1 відстебнув ошийник та скомандував собаці фас!. Свідок вийшов на двір, з собою мав електрошокер чорного кольору, який не застосовував. Ні пневматичної, ні травматичної зброї, як пояснив свідок він не має. Свідок бачив, що собака кинувся на ОСОБА_2 , але чи був укус свідок не спостерігав.
Після допиту свідка ОСОБА_7 , особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , наполягав на наявності у свідка ОСОБА_7 саме травматичного пістолету, яким він намагався поцілити в нього, але попав у потерпілу ОСОБА_2 ..
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що 26.06.2020 року до двору прийшов ОСОБА_1 з жінкою та дитиною, та почав наражати на чоловіка свого собаку, казати, щоб собака відкусив йому його чоловічу гідність. Далі ОСОБА_1 спускає собаку, та командує їй фас!. Собака кидається на ОСОБА_2 , кусає її за ногу, потім кусає за руку, після чого також кидаєься на сусідку та кусає її за руку. Свідок пояснила, що була безпосереднім очевидцем укусу та, безпосередньо після укусу, потерпіла ОСОБА_2 , зайшовши до під`їзду, показала рани від укусу свідку на нозі та руці. Нікого з пістолетом в той день свідок не спостерігала.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила суду, що була свідком сварки між ОСОБА_1 та чоловіком, після чого ОСОБА_1 відпустив собаку, собака кинувся на потерпілу ОСОБА_2 та вкусив її. Свідок пояснила, що безпосередньо бачила момент укусу.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила суду, що 26.06.2020 року перебувала вдома з чоловіком, коли до них завітав ОСОБА_1 , який почав погрожувати її чоловіку, звинувачувати його у тому, що той вдарив його сина. ОСОБА_1 спустив собаку, скомандував йому: фас!. Собака кинувся на ОСОБА_2 , вкусив її за ногу, потім за руку.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , який працює на посаді лікаря-хірурга КНП Добропільська лікарня інтенсивного лікування, має вищу медичну освіту, стаж роботи 20 років, пояснив суду, що 27.06.2020 року до нього звернулась потерпіла ОСОБА_2 з укушеною раною. Свідок пояснив, що при огляді ОСОБА_2 ним було встановлено наявність саме укушеної рани. Якщо би рана свідчила про наявність вогнепального поранення, то такими ранами займається лікар-травматолог, до якого у такому випадку направляється пацієнт для вирішення питання про подальше лікування. Свідок пояснив, що до таких висновків він дійшов, у зв`язку з тим, що малась рана діаметром до 0,2 см, що характерно для зуба тварини, та наявна була гематома. При вогнепальному пораненні має бути раньовий канал, який у даному випадку при огляді був відсутній. При зверненні до нього потерпілої малась рана під коркою, натомість раньові канали від пострілу вогнепальної зброї за добу таким чином не загоюються.
Під час судового розгляду лікарю було надано фотознімки рани, які долучені в судовому засіданні потерпілою ОСОБА_2 . Свідок пояснив, що на фото крім рани мається епітохіальна гематома, яка утворюється у верхніх шарах шкіри. Свідок також пояснив, що має досвід асустування при хірургічній операції поранення пневматичною зброєю, де снарядом 0,9 мм., з відстані 5 метрів, було пошкоджено шкіру, підшкіряну жирову клетчатку, частину сухожилля. У даному випадку характерних ознак вогнепального поранення лікарем виявлено не було.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив суду, що є співробітником поліції, який 26.06.2020 року прибув на виклик. Прибувши на місце, потерпілою ОСОБА_2 повідомлено поліцейського, що її вкусив собака ОСОБА_1 . Далі працівники поліції відібрали пояснення та склали протокол. Стосовно наявності та застосування на місці події травматичної зброї свідку нічого не повідомлялось.
В судовому засіданні також було досліджено та переглянуто відеозапис, на якому зображений ОСОБА_1 з собакою, який свариться з чоловіком. Собака бійцівської породи, без намордника, на поводку. Далі відеозапис припиняється.
Під час судового розгляду до суду надійшло клопотання захисника Макєєва О.В. про призначення судово-медичної експертизи тілесних ушкоджень ОСОБА_2 .
Враховуючи позицію сторони захисту, які заперечували факт укусу собакою, наполягали на тому, що тілесні ушкодження утворилися від пострілу травматичною зброєю, з урахуванням думки потерпілої та її представника, які не заперечували проти призначення експертизи, з метою об`єктивізації наявності, морфології та комплексу тілесних ушкоджень, судом було призначено проведення судово-медичної експертизи тілесних ушкоджень громадянки ОСОБА_2 .
Згідно висновку експерта Добропільського відділення СМЕ Кукуряна В.А. № 150, на підставі судово-медичної експертизи ОСОБА_2 , 1987 р.н., вивчення наданих медичних документів та у відповідь на поставлені в постанові питання експерт дійшов до наступних висновків: 1-4. При зверненні за медичною допомогою (згідно карти амбулаторного хворого) у неї мались множинні рани внутрішньої поверхні лівого стегна у верхній третині, та нижньої третини правого передпліччя по тильній поверхні. Кількість ран, характер ран (края, стінки, дно, наявність чи відсутність виділень, наявність чи відсутність скоринок та їх вигляд), їх взаємне співвідношення у наданих медичних документах не описані, що не дає можливості встановити механізм та час їх утворення. Розмір ран, вказаних в амбулаторній картці (до 0,2см) дозволяє віднести їх до легких тілесних ушкоджень, згідно Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року, п. 2.3.5.
При експертизі у неї був виявлений рубець передньої поверхні лівого стегна на межі верхньої та середньої третин, який є слідом рани, після загоєння якої минув час не менше 1-го місяця. Встановити механізм утворення цієї рани не надається можливим, так, як характер рани в рубці не відображений. Рубців, які повинні залишитись після загоєння ран на правому передпліччі при експертизі не виявлено.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ч. 1 ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Частиною другою статті 154 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вигулювання собак без повідків і намордників, що спричино заподіяння шкоди здоров`ю людей.
Дослідивши забрані по справі докази, а саме, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілої, свідків, фотознімки, відеозапис, висновок експерта, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП.
Так, на підставі досліджено судом протоколу про адміністративне правопорушення, відеозапису, пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілої, свідків, судом об`єктивно встановлено, що 26.06.2020 року дійсно відбулась сварка за участі ОСОБА_1 , який прийшов на сварку з собакою бійцівської породи без намордника. Свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , потерпіла ОСОБА_2 пояснили суду, що ОСОБА_1 дійсно спустив собаку з поводку, який кинувся на потерпілу ОСОБА_2 . При цьому, з показань свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , потерпілої ОСОБА_2 вбачається, що мав місце укус собакою потерпілої ОСОБА_2 . Вказані обставини також підтверджуються медичною довідкою та поясненнями лікаря-хірурга ОСОБА_4 , який має значний стаж у галузі медицини, та в об`єктивності якого не мається сумнівів.
Що стосується позиції захисту про постріли травматичною зброєю, внаслідок чого було влучено в потерпілу ОСОБА_2 , то така версія не знайшла свого підтвердження, ні під час перегляду відеозапису, ні під час допиту свідків, у тому числі і співробітників поліції ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , жоден із свідків не підтвердив, що чув, або ж спостерігав хоча б один постріл. Не підтвердилась така версія і за результатами проведення судово-медичної експертизи. Натомість, висновком експерта встановлено наявність легких тілесних ушкоджень, що є обов`язковим елементом складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП.
Таким чином, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_1 у тому, що він своїми діями вчинив вигулювання собаки без наморднику, що спричино заподіяння шкоди здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 .
Згідно ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).
Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - п`ятій цієї статті.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Враховуючи, що на момент постановлення судового рішення закінчились строки притягнення до адміністративної відповідальності, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Керуючись ст. 247, 283 - 294 КУпАП, суддя
ПОСТАНОВИВ
ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП.
Провадження у справі закрити, у зв`язку з закінчення строку притягнення до адміністративної відповідальності.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Донецького апеляційного суду через суд першої інстанції.

Повний текст постанови буде складений 06.10.2020 року.

Суддя А.М. Левченко