Справа № 357/8891/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.09.2020 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Шовкопляс О. П. розглянувши справу про адміністративні правопорушення що надійшли від Батальйону патрульної поліції в м.Біла Церква УПП у Київській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого ТОВ «Транссіті» водій, РНОКПП:дані відсутні, про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 26.08.2020р., серія ГП №121061, вбачається, що 26.08.2020 р. близько 22 год. 02 хв. в м.Біла Церква, по вул.проспект К.Володимира 1, ОСОБА_1 здійснював перевезення пасажирів по автобусному маршруту загального користування №22, транспортний засіб «ATAMAN» державний номерний знак НОМЕР_1 , кількість пасажирів на 18 осіб перевищувала кількість місць для сидіння передбачених в свідоцтві про реєстрацію на даний транспортний засіб, чим порушив постанову КМУ 641 та затверджений протокол №22 позачергового засідання Київської обласної комісії з питань техногенної- екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій, вчинивши правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП не визнав та пояснив, що він рухався по своєму маршруту, доїхавши на зупинку «Площа Соборна» до салону зайшло п`ять людей, після чого останній повідомив про відсутність вільних місць. На що люди почали обурюватися, мотивуючи тим, що довго не має транспорту, а на таксі добиратись змоги не має, тому виходити на відріз відмовились і їх підтримала більшість пасажирів. Після чого він заглушив двигун і сказав, щоб пасажири вийшли, в цей час в його бік посипалася нецензурна лайка та погрози. Після тривалої перепалки, він вирішив продовжити рух згідно маршруту.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбаченні цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 44-3 КУпАП є бланкетною, тому серед ознак, які мають бути відображені при викладені суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно правового акту, яким встановлюються відповідні правила та яких особа, що притягується до адміністративної відповідальності, не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи. Вказаний протокол про адміністративне правопорушення містить посилання на порушення особою Постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020 р., та затверджений протокол №22 позачергового засідання Київської обласної комісії з питань техногенної- екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій. Будь-які дані про те, що органами місцевого самоврядування було оприлюднено дане рішення, матеріали адміністративної справи не містять.

Вислухавши пояснення особи яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне провадження серія ГП №121061 від 26.08.2020 р., рапорт інспектора БПП в м.Біла Церква УПП у Київській області ДПП, переглянувши диск з відеозаписом, встановлено, що провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, виходячи з наступних підстав.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому всі викладені в Протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Однак, протокол про адміністративне правопорушення серії ГП № 121061, складений працівником поліції з порушенням вимог ст. 251 КУпАП, а саме за відсутності свідків, які підтверджували той факт, що ОСОБА_1 перевозив пасажирів саме не у кількості, визначеним в Постанові Кабінету Міністрів, в той час як диск з відеозаписом, долучений до справи поліцейським, не містить підтвердження того, що останній перевозив кількість пасажирів на 18 осіб більше.

Матеріали справи містять лише рапорт інспектора БПП в м.Біла Церква УПП у Київській області ДПП Коляди В., згідно якого при зупинці автобуса під керуванням ОСОБА_1 , в салоні було виявлено кількість пасажирів на 18 осіб більше ніж кількість місць для сидіння, передбаченому в свідоцтві про реєстрацію даного транспортного засобу, а також диск із записом, на якому зафіксоване правопорушення.

Але при огляді в судовому засіданні запису на доданому до справи диску встановлено, що він не містить даних щодо знаходження в автобусі на 18 осіб більше. Диск лише відображає як поліцейський знаходячись біля автобуса, рахує вголос 18 пасажирів. Інших даних диск не містить. На диску мається зображення пасажирів, які сидять в автобусі на сидіннях та стоять, але порахувати їх не мається можливим, оскільки поліцейський стоїть на вулиці та рахує пасажирів. Матеріали справи також не містять даних щодо технічної характеристики транспортного засобу, визначених у реєстраційних документах, якими ОСОБА_1 здійснював перевезення пасажирів.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст.6Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується). Суд зауважує, що рішення у справі «Карелін проти Росії» набрало законної сили.

Відповідно до ст. 7 КПАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставі і в порядку встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Стаття 256 КПАП України передбачає, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ( у разі їх виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості необхідні для вирішення справи.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.44КУпАП, а відтак і відсутність в його діянні складу даного адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.247 ч.1, п.1КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин:

- відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.40-1КУпАП, судовий збір стягується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, відповідно, судовий збір стягненню не підлягає.

Виходячи з викладеного, керуючись 44-3 КУпАП, ст.ст.275-280, 283-287 КУпАП , суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП - закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст.32КУпАП, а також постанов прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.185-3 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності,її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяО. П. Шовкопляс