ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/430/20 Головуючий І інстанції
Провадження № 33/818/396/20 Пілюгіна О.М.
Категорія: ч. 1 ст. 1222 КУпАП Доповідач Бездітко В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - Бездітко В.М.

за участю секретаря - Михайлюка А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського районного суду Харківської області від 14 лютого 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 1222 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

15 листопада 2019 року працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 1222 КУпАП.

Згідно протоколу серії БД № 180747, 15 листопада 2019 року о 2022 год. в Харківській обл., по адміністративній дорозі М-18, 19 км + 340 м, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «JAC HFC 1020 K», д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав законну вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу та ігноруючи вимогу продовжив рух.

ОСОБА_1 порушив п. 2.4 ПДР України за що передбачена адміністративна відповідальність встановлена ч. 1 ст. 1222 КУпАП.

Постановою Харківського районного суду Харківської області від 14 лютого 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1222 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 153 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави суму судового збору в розмірі 420,40 грн.

Не погодившись з постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в обґрунтування якої зазначив наступне.

Постанова районного суду є необґрунтованою, незаконною та безпідставною.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення судом порушено вимоги ст. 2772 КУпАП, розглянуто справу без належного повідомлення про час та місце судового розгляду, не перевірено матеріали справи та притягнув до відповідальності за правопорушення, яке він не скоював.

Просить скасувати постанову Харківського районного суду Харківської області від 14 лютого 2020 року та провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 в призначене судове засідання на 10 березня 2020 року не з`явився, повідомлявся належним чином, відповідно до вимог ст. 277-2, ч. 5 ст. 294 КУпАП, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав, про причини неявки суд не повідомив.

В ч. 4 ст. 294 КУпАП встановлені строки перегляду постанови суду першої інстанції відповідно до яких, апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Виходячи з вищезазначеного та вимог ст. 294 КУпАП, щодо строків перегляду постанови, з метою недопущення затягування судового розгляду, апеляційний суд приходить до висновку про розгляд справи про адміністративне правопорушення за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Притягаючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності суд першої інстанції виходив з того, що його винуватість підтверджена матеріалами справи. Суд вважав, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.4 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 1222 КУпАП.

Апеляційний суд не погоджуються з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Ст. 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

П. 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідальність за ч. 1 ст. 1222 КУпАП настає у разі невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

П. 2.4 ПДР України передбачено, що водій зобов`язаний на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Разом з цим, відповідно до п. 8.9 ПДР України вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою:

а) сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки;

б) увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу;

в) гучномовного пристрою;

г) спеціального табло, на якому зазначається вимога про зупинку транспортного засобу.

Згідно досліджено відеозапису події, поліцейські не подавали завчасно вимогу про зупинку транспортного засобу за допомогою засобів визначених в п.п. а-г п. 8.9 ПДР України, не зафіксовано такої зупинки і на відеозаписі наданої поліцейськими.

Виходячи із встановлених обставин події, яка мала місце 15 листопада 2019 року вбачається, що водій ОСОБА_1 не порушував вимоги п. 2.4 ПДР України. Відповідно, відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за вказаним пунктом ПДР України, а наявність конфлікту з поліцейськими не свідчить про порушення ним ПДР України.

З урахуванням встановлених обставин, при розгляді справи про притягнення стосовно ОСОБА_1 суд першої інстанції належним чином не виконав вимоги ст. ст. 245, 251, 252, 2772,278, 280 КУпАП, не дослідив матеріали справи, не перевірив чи дотримано поліцейськими вимоги ч. 2 ст. 251 КУпАП, розглянувши справу за відсутністю ОСОБА_1 , не встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та дійшов до помилкового висновку про притягнення його до адміністративної відповідальності.

За вказаних обставин, апеляційний суд за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову Харківського районного суду Харківської області від 14 лютого 2020 року відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП скасовує постанову суду як таку, що винесена з порушенням норм процесуального права, не відповідає фактичним обставинам справи, не ґрунтується на доказах та приймає нову постанову про закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 38, 245, 247, 251, 252, 256, 278-280, 284, 294, 295, 296 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Харківського районного суду Харківської області від 14 лютого 2020 року скасувати та прийняти нову постанову.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 1222 закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду В.М. Бездітко