Справа № 454/3114/19 Головуючий у 1 інстанції: Фарин Л.Ю.
Провадження № 33/811/300/20 Доповідач: Ревер В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2020 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ревера В.В., з участю ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу на постанову судді Сокальського районного суду Львівської області від 13 грудня 2019 року,

встановив:

цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200.00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 384,20 гривень судового збору.

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 16 листопада 2019 року о 14 год. 45 хв. у с.Хлівчани Сокальського району Львівської області керував трактором марки «МТЗ-82.1», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння (згідно показників приладу Драгер 1,45 проміле), чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На дану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку та постановити нову, якою закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та поновити строк на апеляційне оскарження.

Не погоджується із оскаржуваною постановою, вважає її незаконною та необґрунтованою з наступних доводів та підстав.

Судом першої інстанції під час розгляду справи неправильно застосовано норми законодавства, вимоги п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, порушено норми ст.252 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так належних та допустимих доказів керування транспортним засобом у стані сп`яніння в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, а матеріали справи таких не містять, притягнення до адміністративної відповідальності працівниками поліції проведено з порушенням встановленої законом процедури.

Судом першої інстанції не враховано, що поліцейськими допущено наступні порушення: не вказано точне місце скоєння правопорушення, не вказано назву вулиці, а лише зазначено назву села; не вказано причини зупинки його як водія трактора; не вказано ознаки, по яких поліцейський встановив, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння; не вказано в протоколі двох свідків, в присутності яких проводився огляд водія на стан сп`яніння; в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано ступінь алкогольного сп`яніння в проміле; не вказано в протоколі точну назву приладу Драгер, його характеристики, дату останньої повірки, не додано підтверджуючі документи; в письмовому чеку драгера про результати огляду немає підпису водія; в акті огляду зазначено лише одного свідка, якого взагалі не було на місці зупинки; не додано до матеріалів справи диску із записом з нагрудної камери поліцейського, де повинна бути зафіксована вся процедура огляду водія на стан алкогольного сп`яніння (від початку до кінця безперервно).

Звертає увагу апеляційного суду, що він не відмовлявся від проходження жодного з видів огляду, оскільки алкоголю не вживав в той день. Крім нього працівники поліції зупинили іншого водія, якому також давали продувати якийсь прилад, підпису в чеку щодо результатів огляду немає, що наводить на сумніви, що це результат саме його огляду, а не іншого водія. Згодом ніхто йому не пропонував їхати в лікарню, а одного свідка, зазначеного в акті огляду, якого при зупинці транспортного засобу взагалі не було, що може засвідчити огляд відеозапису з нагрудної камери поліцейського. Суд відмовився викликати і допитати як свідка, зазначену особу, а також поліцейського для з`ясування всіх обставин справи, що і зазначено в оскаржуваній постанові.

Крім того, не дотримано вимог п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, оскільки заявлений працівником поліції один свідок, який вказаний в акті огляду та незазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, ніде не посвідчив заявлену у протоколі обставину його відмови від проходження огляду у медичному закладі.

Також працівником поліції не було складено направлення на огляд в заклад охорони здоров`я, що суперечить складеному протоколу. З результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці безпідставної зупинки трактора не був згідний, а тому відмовився підписувати чек від приладу Драгер (в графі підпис особи, що тестують - відсутній його підпис). В протоколі в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, останній не писав жодних пояснень, однак хтось іншим почерком написав слово «згідний», що є внесенням підроблених даних до офіційного документу. Крім того, поліцейський був зобов`язаний скерувати його на огляд в медичний заклад навіть з тих підстав, що проводив огляд на стан сп`яніння у відсутності двох свідків, а тому такий огляд є проведений з грубим порушенням чинного законодавства України і вважається недійсним.

Вказане додатково підтверджує, що ОСОБА_1 працівники поліції огляду пройти не пропонували, в нього навіть не вилучали посвідчення водія, чи транспортний засіб, що підтверджує зміст протоколу.

Просить визнати причину пропуску строку поважною, зумовленою незалежно від волі та причин апелянта у справі обставин та поновити пропущений десятиденний строк для подання апеляційної скарги на постанову Сокальського районного суду Львівської області від 13 грудня 2019 року.

ОСОБА_1 на розгляд справи суду апеляційної інстанції не з`явився, однак подав заяву з проханням розгляду такої у його відсутності. Також вказав, що підтримує подану апеляційну скаргу в повному об`ємі.

Вивчивши матеріали справи №454/3114/19 та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити виходячи із наступного.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Проте, суддею в порушення вимог ст.280 КУпАП не вжито належних заходів спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Апеляційний суд вважає, що висновок судді про винуватість ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не відповідає фактичним обставинам справи.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №031426 та оскаржуваній постанові, ОСОБА_1 16 листопада 2019 року о 14 год. 45 хв. у с.Хлівчани Сокальського району Львівської області керував трактором марки «МТЗ-82.1», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння (згідно показників приладу Драгер 1,45 проміле), чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі Інструкція).

Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Поряд з цим в матеріалах справи, зокрема у протоколі про адміністративне правопорушення, відсутні дані щодо присутності будь яких свідків при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , не долучено пояснень свідків, а у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вказано лише прізвище одного свідка ОСОБА_2 який проживає (перебуває) у с.Муроване, Сокальського району, Львівської області, точної адреси не зазначено.

Тобто, згідно вимог Інструкції огляд на стан алкогольного сп`яніння повинен бути проведений з обов`язковою участю двох свідків.

Як визначено у Інструкції, висновки щодо результатів огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Крім цього, із наявних у матеріалах справи даних неможливо встановити чи підпис у протоколі та акті огляду відповідає підпису ОСОБА_1 , оскільки такі суттєво відрізняються між собою, а у роздруківці результату приладу Drager немає жодного підпису у графі «підпис особи, що тестують» і не вказано, що така відмовилась від підпису.

З врахуванням викладеного апеляційний суд приходить до переконання, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений з грубим порушенням вимог законодавства, доводи наведені в апеляційній скарзі підставними, а тому неможливо однозначно ствердити про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Тому по справі слід ухвалити нову постанову, скасувавши постанову судді місцевого суду та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, задоволивши його апеляційну скаргу.

З врахуванням наведених підстав пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, суд вважає за необхідне поновити цей строк.

Керуючись ст.ст.247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Постанову судді Сокальського районного суду Львівської області від 13 грудня 2019 року відносно ОСОБА_1 скасувати.

Провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду В.В.Ревер