Cправа №359/7100/20
Провадження №3/359/3026/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2020 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Ткаченко Д.В.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, які надійшли від Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер невідомий, за ст. 185 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №208490 від 25 серпня 2020 року ОСОБА_1 обвинувачують в тому, що 25 серпня 2020 року о 01 год. 30 хв.в с. Вишеньки, Бориспільського району він допустив злісну непокору законній вимозі поліцейського пред`явити посвідчення водія при виконанні ним службових обов`язків.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов до таких висновків.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ст. 185 КУпАП настає лише у випадку злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків. При цьому, закон не розкриває ознак непокори, яку слід вважати злісною та за якими її слід розрізняти від відмови від виконання або ігнорування виконання певної вимоги (проста непокора). В свою чергу, в п. 7 Постанови Пленуму ВСУ №8 від 26.06.92р. надано судом роз`яснення, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок. Таке саме тлумачення використав Конституційний Суд України в рішенні від 11 жовтня 2011 року № 1-28/2011 року (справа про строки адміністративного затримання).

З долучених до справи доказів, зокрема відеозапису події, вбачається, що ОСОБА_1 дійсно не виконав законної вимоги поліцейського пред`явити посвідчення водія. Разом з тим, така поведінка ОСОБА_1 не мала ознак злісності, не характеризувалася агресивністю та зухвалістю, а тому провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за недоведеністю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд

у х в а л и в :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскарженою до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Д.В. Ткаченко