Номер провадження: 33/813/1124/20
Номер справи місцевого суду: 496/1867/20
Головуючий у першій інстанції Буран В. М.
Доповідач Котелевський Р. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя Котелевський Р.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Альбрехта І.С.,

захисника Рибак А.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Біляївського районного суду Одеської області від 13.07.2020 року, -

встановив:

оскаржуваною постановою судді Біляївського районного суду Одеської області від 13.07.2020 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1

визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік, та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп.

Згідно з оскаржуваною постановою, 20.04.2020 року, о 09:40 год., водій ОСОБА_1 , на авто шляху «М-05 450км+500м. СП Дачне», керував транспортним засобом «Рено» державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, тим самим порушив п. 2.5 «Правил дорожнього руху» (далі ПДР).

Не погоджуючись з постановою судді районного суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на незаконність та необґрунтованість постанови, стверджує на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та дослідженим доказам. Апелянт просить скасувати постанову та закрити провадження по справі. ОСОБА_1 посилається на те, що на місці складення протоколу він пройшов перевірку на стан сп`яніння за допомогою пристрою «Драгер», який показав 0,19 проміле, проте співробітники патрульної поліції скористалися його юридичною необізнаністю та ввівши його в оману запропонували результати тесту «Драгер» знищити, та підписати протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначити про відмову від проходження медичного освідування на стан алкогольного сп`яніння. Крім того, апелянтом подано заяву, в якій порушено питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови районного суду, яке мотивоване тим, що він участі в розгляді справи не приймав, після розгляду справи йому не була вручена копія оскаржуваної постанови, а про її існування він дізнався особисто через інтернет-ресурс «Судова влада», після чого звернувся з заявою до районного суду, де ознайомився з матеріалами справи та 28.08.2020 року отримав копію оскаржуваної постанови та подав апеляційну скаргу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Рибак А.В., які підтримали апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови районного суду, просили задовольнити апеляційну скаргу; вивчивши матеріали адміністративної справи; перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до положень ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, або якщо відмовлено у його поновленні.

Як вбачається з матеріалів судової справи, ОСОБА_1 в судовому засіданні суду першої інстанції участі не приймав, копію оскаржуваної постанови отримав 28.08.2020 року (зворот а.с.41). Будь-які інші документи, які спростовують доводи ОСОБА_1 про отримання копії оскаржуваної постанови раніше 28.08.2020 року, в матеріалах справи відсутні. Апеляційна скарга на постанову районного суду зареєстрована в Біляївському районному суді Одеської області 02.09.2020 року (а.с.42-47).

З огляду на те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 вручалася копія оскаржуваної постанови раніше 28.08.2020 року, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Біляївського районного суду Одеської області від 13.07.2020 року підлягає задоволенню.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність оскаржуваного рішення, апеляційним судом встановлено таке.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

У відповідності до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, допитавши ОСОБА_1 , апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді районного суду є обґрунтованою та такою, що постановлена з дотриманням вимог КУпАП, за результатами повного та всебічного дослідження доказів.

Так, згідно з протоколом серії ОБ № 172625 від 20.04.2020 року, водій ОСОБА_1 , 20.04.2020 року, о 09:40 год., на автошляху «М-05 450км+500м. СП Дачне», керував транспортним засобом «Рено» державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, тим самим порушив п. 2.5 «Правил дорожнього руху», (а.с.3).

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, а також долученими до протоколу поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я(а.с.4,5).

В судовому засіданні апеляційного суду досліджено відеозапис з нагрудної камери працівника патрульної поліції з якого вбачається, що ОСОБА_1 в присутності свідків оголошено протокол про адміністративне правопорушення, в якому він власноручно зазначив про відмову від проходження медичного освідування на стан алкогольного сп`яніння.

Допитаний в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 також підтвердив факт відмови від проходження медичного освідування на стан алкогольного сп`яніння, за обставин зафіксованих на відеозапису.

Доводи сторони захисту про те, що на місці зупинки ОСОБА_1 проходив медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу пристрою «Драгер», який показав 0,19 проміле, але співробітники патрульної поліції скористалися його юридичною необізнаністю та ввівши його в оману запропонували результати тесту «Драгер» знищити, та підписати протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначити про відмову від проходження медичного освідування на стан алкогольного сп`яніння, апеляційний суд не приймає, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження цих обставин. Навпаки, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, поясненням долучених до протоколу поясненням свідків, та пояснень самого ОСОБА_1 , останній без будь-якого примусу відмовився від проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків, та без застережень підписав протокол про адміністративне правопорушення, зазначивши в ньому власноручно про відмову в проведенні медичного огляду. При цьому, апеляційний суд приймає до уваги той факт, що ОСОБА_1 не надав суду раціонального пояснення, чому він, у разі незгоди з діями працівників поліції, не зазначив про це в протоколі.

Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин апеляційний суд констатує, що суддя районного суду на законних підставах визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за ознаками відмови водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Інших істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки судді районного суду в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни, апелянтом не наведено та під час апеляційного розгляду не встановлено.

Порушень норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи в районному суді допущено не було.

За таких обставин доводи апеляційної скарги є безпідставними, що свідчить про відсутність підстав для її задоволення та скасування оскаржуваної постанови судді районного суду.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Біляївського районного суду Одеської області від 13.07.2020 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський