ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 951/1145/19Головуючий у 1-й інстанції Гриновець О.Б.
Провадження № 33/817/103/20 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2020 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Жеребецької І.О. на постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 18 лютого 2020 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Козівського районного суду Тернопільської області від 18 лютого 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-2, ст.130 ч.1 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі 10 200 гривень в дохід держави з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Виходячи зі змісту постанови Козівського районного суду Тернопільської області від 18 лютого 2020 року, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 051030 від 21.11.2019 року, 21.11.2019 21 год. 26 хв. в с.Мала Плавуча, Козівського району, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Fiat Scudo д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, хитка хода. Від проходження тесту на визначення степені алкогольного сп`яніння, на місці зупинки транспортного засобу при двох свідках відмовився, в Козівську ЦРКЛ їхати також відмовився.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху і його дії кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 051033 від 21.11.2019 року, 21.11.2019 року 21 год. 26 хв. на вулиці в с.Мала Плавуча, Козівського району, громадянин ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом "Fiat Scudo", д.н.з. НОМЕР_1 , на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу завчасно подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору, не зупинився. Був зупинений шляхом переслідування на патрульному автомобілі MOV н.з. НОМЕР_2 на подвір`ї домогосподарства.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.4. Правил дорожнього руху і його дії кваліфіковано за ст.122-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Жеребецька І.О. просить скасувати постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 18 лютого 2020 року та закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративних правопорушень.

Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП, оскільки працівники поліції не переслідували транспортний засіб "Fiat Scudo", д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , так як рухалися у зустрічному напрямку, і вимог про зупинку цього транспортного засобу не подавали, що стверджується долученими до матеріалів справи відеоматеріалами.

Зазначає про відсутність підстав, визначених ст.35 Закону України "Про національну поліцію", які б давали право працівникам поліції зупиняти транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 ..

Вказує на недотримання працівниками поліції вимог "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 р. № 1452/735, зареєстрованої в МЮ України 11.11.2015 р., які полягають в тому, що ОСОБА_1 не було роз`яснено порядок застосування спеціального технічного засобу, яким проводиться огляд на стан сп`яніння та не надано сертифікат відповідності і свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Ставить під сумнів неупередженість свідків, зазначених у протоколах про адміністративне правопорушення, оскільки на місце події вони прибули разом з працівниками поліції.

Заслухавши ОСОБА_1 та його представника адвоката Жеребецьку І.О., які підтримали подану апеляційну скаргу і, вважають, що в оскаржуваному ними судовому рішенні не наведено належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адмінправопорушень і тому просять скасувати постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 18 лютого 2020 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 ознак адміністративних правопорушень, за якими його визнано винним; дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Цих вимог закон суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , не дотримався.

Як слідує з постанови Козівського районного суду Тернопільської області від 18 лютого 2020 року, в обґрунтування доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд першої інстанції зазначив наступні докази: протоколи про адміністративні правопорушення, рапорти працівників поліції, письмові пояснення свідків, відеозапис з місця події, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, копія постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі.

Проте, аналіз цих доказів судом апеляційної інстанції, свідчить про недотримання судом першої інстанції положень ст.ст.251, 252 КУпАП, які регламентують загальний порядок оцінки доказів органом, що здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Поклавши ці докази в основу свого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд першої інстанції не врахував, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Аналіз матеріалів справи дає підстави для висновку, що місцевий суд не дотримався цих приписів закону, оскільки належним чином не дослідив докази вини особи.

Зокрема, суд вказав як на доказ вини ОСОБА_1 пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .. Однак, вказані пояснення не можуть вважатися належним доказом правомірності притягнення апелянта до адміністративної відповідальності, оскільки ці особи, навіть незважаючи на відповідне клопотання особи, відносно якої розглядалася справа про адмінправопорушення ОСОБА_1 , в судовому засіданні безпосередньо судом не допитувалися, а тому їх свідчення не можуть бути беззаперечним доказом вчинення ним адміністративного правопорушення.

Також, місцевим судом не був допитаний у судовому засіданні жоден працівник поліції, рапорти яких наявні у матеріалах справи і на які суд послався, як на доказ вини ОСОБА_1 .

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 27 червня 2019 року у справі № 560/751/17, адміністративне провадження № К/9901/2047/18.

Відповідно до п.6 ст.13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

З урахуванням наведеного, не може також вважатися доказом вини ОСОБА_1 диск з відеозаписом, на який також зіслався місцевий суд, мотивуючи свій висновок про притягнення апелянта до адмінвідповідальності.

Так, відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Така постанова повинна містити найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити, крім іншого, відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року в рамках справи №524/5536/17, адміністративне провадження №К/9901/1403/17 зроблено правовий висновок, що відеозапис, поданий поліцією на підтвердження факту порушення водієм правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Як убачається з матеріалів справи, в постанові Козівського районного суду Тернопільської області від 18 лютого 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто адміністративної відповідальності, зазначено лише про наявність відеозапису з місця події. Проте, яку інформацію містить відеозапис, а також відомості про технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис в судовому рішенні відсутні.

Відсутні такі відомості щодо технічного засобу, за допомогою якого здійснено даний відеозапис і у протоколах про адміністративне правопорушення, які направлені до суду.

З оглянутого в судовому засіданні апеляційної інстанції відеозапису, джерело походження якого в матеріалах справи не зазначено, вбачається, що автомобіль працівників поліції та автомобіль"Fiat Scudo", д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , рухались у зустрічному напрямку. При цьому, автомобіль"Fiat Scudo", д.н.з. НОМЕР_1 , повернув на територію домогосподарства, де, виходячи з відеозапису, проживає ОСОБА_1 , після чого на подвір`я цього домогосподарства заїхав патрульний автомобіль поліції. Будь-яка інформація, яка б свідчила про наявність вимоги поліцейського про зупинку зустрічного транспортного засобу, а також про переслідування цього транспортного засобу працівниками поліції на відеоматеріалах відсутня.

Інших належних та допустимих доказів, які б засвідчували обставини щодо вимоги зупинки та переслідування зі сторони працівників поліції, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, в постанові місцевого суду не наведено.

Тому, доводи апелянта щодо відсутності зі сторони працівників поліції вимоги зупинки транспортного засобу, а також відсутності факту переслідування автомобіля "Fiat Scudo", д.н.з. НОМЕР_1 , патрульним автомобілем поліції, як про це вказано у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 051033 від 21.11.2019 року і у судовому рішенні, є обґрунтованими.

Окрім того, з наявного у матеріалах справи рапорту помічника чергового Козівського ВП Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області Спісака І.М., який також покладено судом в основу обвинувачення ОСОБА_1 за ст.ст.122-2, 130 ч.1 КУпАП, вбачається, що о 22 год. 11 хв. надійшло повідомлення про факт керування у нетверезому стані автомобілем "Fiat Scudo" сірого кольору , д.н.з. НОМЕР_1 , після чого цей автомобіль було зупинено шляхом переслідування і на водія автомобіля ОСОБА_1 складено протоколи за ст.130 КУпАп та ст.122-2 КУпАП. (а .с. 4)

При цьому, дату і час скоєння правопорушення у рапорті вказано 21.11.2019 р. 22 год. 11 хв., в той час, як у протоколах про адміністративні правопорушення, які були складені на ОСОБА_1 , час вчинення правопорушення зазначено 21 год. 26 хв.

Також, у вказаному рапорті працівника поліції відсутні відомості про постанову, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ст.ст.122 ч.2, 126 ч.1 КУпАП, яку суд першої інстанції зазначив як один з доказів вини ОСОБА_1 у у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст.122-2, 130 ч.1 КУпАП.

Ці обставини та протиріччя щодо часу вчинення правопорушень залишились поза увагою суду першої інстанції і не отримали відповідну правову оцінку, хоча їх з`ясування шляхом допиту працівників поліції, якими складались протоколи, виносилась постанова у справі про адміністративне правопорушення та оформлявся відповідний рапорт щодо порушення правил дорожнього руху, мало суттєве значення для повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.

Таким чином, обмежившись вказівкою на протоколи про адміністративне правопорушення; письмові пояснення свідків та рапорти працівників поліції без їх безпосереднього допиту в судовому засіданні; на відеозапис, без зазначення наявної у ньому інформації та технічного засобу з усіма необхідними реквізитами, яким такий запис проводився; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів і копію постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі без їх дослідження та юридичного аналізу, суд першої інстанції не забезпечив вимог закону щодо всебічності, повноти і об`єктивності з`ясування обставин справи, оскільки не обґрунтував належним чином своїх висновків щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Також, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що в порушення вимог ст.283 КУпАП суд першої інстанції не виклав у постанові по справі про адміністративне правопорушення опис обставин, установлених під час розгляду справи, як передбачено приписами вказаної правової норми. Натомість, у судовому рішенні наведено зміст протоколів направлених до суду, що не узгоджується з вимогами ст.ст.245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного, вважаю, що висновки суду першої інстанції, в силу неповноти проведеного судового розгляду, містять істотні суперечності щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-2 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП за якими його Козівським районним судом притягнуто до адміністративної відповідальності.

За змістом ст.62 Конституції України обвинувачення особі не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи, що у матеріалах справи відсутні достатні докази, які б беззаперечно свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, вказаних у протоколах про адміністративне правопорушення, які розглядалися судом першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-2 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП, а відтак провадження по справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника особи, відносно якого складено протоколи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 адвоката Жеребецької І.О. - задовольнити.

Постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 18 лютого 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-2 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати та закрити провадження в справі на підставі п. 1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.