ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження 33/821/121/20Головуючий у І інстанції Бащенко С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2020 р. м.Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду Ятченко М.О., за участю особи, притягнутої до адміністративно відповідальності ОСОБА_1 та його адвоката Фонрабе Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Фонрабе Є.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 лютого 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по

АДРЕСА_1 , працюючий водієм в ПАТ

«Укртрансгаз», ідентифікаційний код НОМЕР_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200грн., та з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік; стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн.,

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 02.11.2019 о 16 год. 25 хв. в м. Черкаси по вул. Г. Майдану, 9, керував автомобілем Volkswaagen Passat д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу «Драгер» ARHJ-0258, в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду, адвокат Фонрабе Є.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 03 лютого 2020 року та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, адвокат вказує, що суд першої інстанції поверхово розглянув справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , не надавши належної юридичної оцінки здобутим доказам у даному провадженні про адміністративне правопорушення.

Вивчивши матеріали провадження, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, заслухавши думки ОСОБА_1 та його адвоката Фонрабе Є.В., які підтримали апеляційну скаргу, приходжу до висновку, що апеляційна скарга захисника Фонрабе Є.В. в інтересах ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення, а постанова місцевого суду до скасування з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Притягуючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції не в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив докази, які містяться в матеріалах справи і як наслідок прийшов до передчасного висновку про винуватість ОСОБА_1 , без достатніх на те підстав.

З матеріалів провадження вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 серії ДПР 18 № 307551 від 02.11.2019 був складений за керування водієм ОСОБА_1 автомобіля у стані алкогольного сп`яніння.

Проте, з тих же матеріалів провадження вбачається, що допитані у судовому засіданні працівники патрульної поліції, які склали даний протокол ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , надавали місцевому суду пояснення про те, що виклик патрульної поліції відбувся у зв`язку з домашньою сваркою /побиттям/, а не щодо керування транспортним засобом. Свідок ОСОБА_3 особисто не бачила, як водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, оскільки вона опитувала дружину ОСОБА_1 .. Нагрудна відеокамера факту керування транспортним засобом водієм ОСОБА_1 в той день не зафіксувала. Свідок ОСОБА_2 надав аналогічні пояснення, зазначивши ще при цьому, що нагрудну відеокамеру періодично вимикав, щоб зберегти заряд її батареї. Нагрудною відеокамерою не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 автомобілем.

Свідок ОСОБА_4 повідомив суду про те, що він взагалі в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 307551 від 02.11.2019 не розписувався. Свідок ОСОБА_4 повідомив, що не бачив цих подій і неодноразово про це повідомляв працівника поліції, однак той наполягав на виконанні ним підпису в протоколі. Після відмови поставити свій підпис, працівник поліції наказав іншому свідку поставити свій підпис у протоколі замість нього та за себе. В судовому засіданні, ОСОБА_4 було оглянуто протокол про адміністративне правопорушення та ще раз зазначено, що підпис у протоколі не його. Крім цього, судом були порівняні підписи даного свідка у протоколі про адміністративне правопорушення та у його паспорті та виявлено, що підписи абсолютно різні.

Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Виходячи з викладеного, на думку судді апеляційної інстанції, не доведено поза розумним сумнівом його вина в тому, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, посилання суду першої інстанції на докази винуватості ОСОБА_1 , які нібито підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_5 не відповідають фактичним обставинам справи та свідчать про однобічність розгляду адміністративної справи і про порушення права на захист.

Отже, розглядаючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції допустив однобічність та неповноту судового розгляду, а викладені в постанові висновки про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Таким чином, доводи апеляційної скарги адвоката Фонрабе Є.В. в інтересах ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції знайшли своє часткове підтвердження, а відтак свідчать про незаконність винесеної постанови місцевого суду, яка за таких обставин, не може залишатись в законній силі і підлягає до скасування, а провадження про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 необхідно закрити на підставі ст.38 КУпАП за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

При цьому вважаю необхідним зазначити, що постанову місцевого суду скасовую, а провадження закриваю на підставі ст.38 КУпАП, а не у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки вбачаю, що дії ОСОБА_1 відбувались також в якійсь мірі з порушенням норм Закону / можливе дрібне хуліганство і таке інше/, проте у його діях не має прямого складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, виходячи з принципу презумпції невинуватості, а також з принципу необхідності доведення винуватості особи поза розумним сумнівом, на що неодноразово вказував у своїй практиці ЄСПЛ, зокрема, наприклад, у рішенні «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 06 грудня 1988 року, суддя апеляційного суду вбачає, що факт керування обвинуваченим автомобілем за вказаних у протоколі обставин не можна вважати доведеним поза розумним сумнівом, а, отже, неможливо вважати доведеним наявність в діях обвинуваченого складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення належить закрити з підстав, передбачених п.7 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 38, 247, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Фонрабе Є.В. задовольнити частково.

Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 лютого 2020 року щодо ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя М.О. Ятченко