Іллічівський районний суд м.Маріуполя
Справа № 264/281/20
ПОСТАНОВА

19.03.2020 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Кузнецов Дмитро Володимирович, розглянувши матеріал, що надійшов з Кальміуського ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий 12.06.2004 року Іллічівським РВ ММУ УМВС України в Донецькій області, РНОКПП НОМЕР_2 , який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 а за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 20 грудня 2019 року о 13 год. 05 хв. на 6 км а/д Маріуполь-Маркіне керував автомобілем «Шевролет-Авео» державний номерний знак НОМЕР_3 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, що згідно п.п. 2, 4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої 09.11.2015 року Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України за № 1452/735 (надалі за текстом-Інструкція), стало підставою для вимоги про проходження відповідно до встановленого пунктом 12 Розділу ІІ Інструкції порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, за результатами чого був визначений стан наркотичного сп`яніння.

ОСОБА_1 свою провину за ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав. Вказував на відсутність достатніх доказів наркотичного сп`яніння та порушення порядку складання адміністративних матеріалів, порушення процесуальних строків, недотримання органом поліції вимог діючого законодавства. Вказував, що у визначений в протоколі день та час він керував автомобілем Шевролет Авео та був зупинений працівниками поліції, які здійснювали перевірку всіх автомобілів поблизу населеного пункту Павлопіль та перевіряли багажники. Після зупинки його автомобіля він повідомив працівникам поліції, що направляється з рибалки, на що працівник поліції сказав, що є підозра перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння. Після цього вони проїхали на власному транспорті в наркологію, де він здав необхідний біологічний матеріал та йому повідомили, що після отримання результатів він буде додатково викликаний та проінформований. Через деякий час його викликав дільничний працівник поліції для складання протоколу. Прибувши у відділ поліції йому запропонували в присутності двох свідків підписати протокол, але він відмовився та пішов на роботу.

Також ОСОБА_1 не заперечував проти факту керування ним автомобілем у встановлений судом час, однак, зазначив, що у той день був тверезим, а наркотичні засоби вживав набагато раніше.

Представник ОСОБА_1 за договором про надання юридичних послуг, адвокат Шутенко О.В., надала до суду письмові пояснення, в яких зазначила, що її довіритель не був ознайомлений із протоколом про адміністративне правопорушення, його взагалі було складено за його відсутності. Наполягала на тому, що зазначені у протоколі обставини не відповідають дійсності. Так, звертала увагу суду на те, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинив правопорушення 20 грудня 2019 року, тоді як сам протокол складений лише 14 січня 2020 року, тобто у порушення ст. 254 КУпАП. Також зазначала, що у протоколі не вказано жодної підстави для зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , порушено процедуру огляду особи на стан сп`яніння, оскільки огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків, натомість у протоколі містяться підписи двох свідків, письмові пояснення яких відсутні та які не були присутні 20 грудня 2019 року на місці вчинення адміністративного правопорушення. На думку представника, протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо ОСОБА_1 , є недопустимим доказом, а органом поліції не доведена наявність в діях її довірителя складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 та його представник, адвокат Шутенко О.В., в судове засідання, призначене на 19 березня 2020 року, не прибули. До суду направили клопотання про можливість розгляду справи за їх відсутності, просили визнати ОСОБА_1 невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження у справі за відсутністю в діях останнього складу правопорушення.

Суддя, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що провина ОСОБА_1 знайшла своє підтвердження, та знаходить можливим притягнути його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Також, у відповідності до п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно пунктів 3-4 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

Згідно з пунктами 7 та 8 Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

У відповідності до пунктів 15-16 Розділу ІІІ Інструкції за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною1 статті 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18№061806, складеного 14 січня 2020 року начальником СРПП Кальміуського ВП ЦВП ГУНП в Донецькій області, згідно з яким ОСОБА_1 20 грудня 2019 року о 13:05 годині на 6 км автодороги Маріуполь-Маркине керував транспортним засобом Шевролет Авео, держ.№ НОМЕР_3 у стані наркотичного сп`яніння, висновок №594.

Під час складання протоколу 14 січня 2020 року ОСОБА_1 відмовився від підпису в ньому в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Провина ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння також підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 594 від 20.12.2019 року, складеним КНП «Наркологічний диспансер м. Маріуполя», у відповідності до якого ОСОБА_1 20 грудня 2019 року о 13 год. 35 хв. перебував у стані гострої інтоксикації внаслідок комбінованого вживання канабіса та амфетаміна.

Також вина ОСОБА_1 підтверджується його показами, наданими в суді. Зокрема, ОСОБА_1 визнав факт керування транспортним засобом у визначений в протоколі час та здавання аналізів в місцевому наркологічному диспансері, але не погоджувався з причиною зупинки та результатами, викладеними у медичному висновку, наголошуючи, що вживав наркотичні засобі за довго до проходження медичного огляду. Після відібрання біологічних зразків для проведення аналізів працівники поліції відпустили його та повідомили, що зв`яжуться додатково з ним після отримання висновку з наркології. На початку січня йому надходили письмові виклики та зателефонував дільничний інспектор та запросив прибути до відділку поліції. Після прибуття у визначену дату в його присутності та присутності двох свідків був складений протокол про адміністративне правопорушення, від підпису в якому він відмовився.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення та висновком експерта.

Що стосується доводів представника ОСОБА_1 , адвоката Шутенко О.В., про порушення процедури складання протоколу та порядку проведення освічення водія суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 2 статті 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Виявленням особи, яка вчинила правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, за керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння вважається отримання особою, яка має право складати протокол, належних доказів такого стану, а не лише факт зупинки автомобілю. Такими доказами, зокрема, можуть бути висновки медичного закладу про стан наркотичного сп`яніння.

Крім того, протокол має бути складений з дотриманням прав особи на участь при його складанні.

Після зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 останній був доставлений в наркологію для проходження медичного огляду та здачі аналізів. Оголошення їх результатів проводилось лікарем в інший день після отримання лабораторних досліджень та складання висновку, що не заперечувалось самим ОСОБА_1 .

Як вбачається з матеріалів справи, співробітником поліції вживались заходи щодо виклику ОСОБА_1 до органу поліції з метою складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, шляхом відправлення за місцем його проживання повісток про виклик від 08 та 13 січня 2020 року.

З`явившись до відділення полії 14 січня 2020 року, ОСОБА_1 відмовився підписувати складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, що підтвердив допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , який пояснив, що у той день він був разом із дружиною ОСОБА_3 та до них підішли працівники поліції і попросили бути свідками при складанні адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 , якому в їх присутності було роз`яснено процесуальні права та оголошено зміст протоколу, запропоновано підписати протокол, але ОСОБА_1 відмовився від підпису у протоколі про адміністративне правопорушення та отриманні його копії.

Отже, в момент зупинки ОСОБА_1 20 грудня 2019 року працівник поліції ще не мав достатніх підстав та належних доказів, які б підтверджували наявність у ОСОБА_4 стану наркотичного сп`яніння, і лише після отримання таких доказів у вигляді медичного висновку працівник поліції вжив заходів для неодноразового виклику особи та складання в його присутності відповідного протоколу, від підпису в якому останній відмовився.

За таких підстав доводи захисника щодо порушення строків складання протоколу відносно ОСОБА_1 є неспроможними.

Стосовно законності зупинки працівником поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , то згідно рапорту начальника СРПП Кальміуського ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5 20.12.2019 року приблизно о 13 годині під час здійснення патрулювання на 6 км а/д Маріуполь-Маркіне до нього звернувся водій військового автомобіля «Урал» та повідомив, що на відстані одного кілометру дорогою рухається чоловік, який перебуває у стані сп`яніння. З метою перевірки даної інформації ним було зупинено автомобіль «Шевролет-Авео» державний номерний знак НОМЕР_3 , під час спілкування з водієм, а ним виявився ОСОБА_1 , у нього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме сухість у роті, порушення мови. Співробітник поліції запропонував останньому пройти медичний огляд на стан сп`яніння, на що він погодився, після чого вони проїхали до КНП «Наркологічний диспансер м. Маріуполя».

Пунктом 3 частини 1 статті 35 ЗУ «Про національну поліцію» передбачено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Таким чином, за наявності у поліцейського інформації про можливе перебування водія транспортного засобу «Шевролет-Авео» державний номерний знак НОМЕР_3 у стані сп`яніння, він мав законні підстави для зупинки цього автомобіля та перевірки водія, а тому доводи представника Бяблікова Д.В. в цій частині також спростовуються наявними у справі доказами та положеннями чинного законодавства

З приводу доводів захисника про відсутність в протоколі осіб, які б були безпосередніми свідками вчинення правопорушення, суд відзначає, що порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення передбачено наказом МВС від 06.11.2015 № 1376 «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції». Відповідно до пункту 12 розділу ІІ зазначеної інструкції протокол про адміністративне правопорушення підписується уповноваженою посадовою особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення може бути підписано також цими особами.

Також частиною 2 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Тобто з наведених положень законодавства слідує, що протокол про адміністративне правопорушення може бути підписаний свідками лише за їх наявності, а обов`язковість свідків передбачена лише у випадку проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів. Проте як вбачається з матеріалів справи такого огляду, який би вимагав обов`язкову участь свідків, працівником поліції не проводилось, а водій одразу був направлений до відповідного медичного закладу для проходження обстеження, що не передбачає безумовну наявність свідків. Тому в даному випадку відсутність в протоколі свідків зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та виявлення у нього працівником поліції первинних ознак наркотичного сп`яніння не є порушенням процедури складання протоколу, а зазначені в протоколі свідки: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 запрошувались для засвідчення факту складання протоколу та відмови ОСОБА_1 від його підписання. Таким чином процедура залучення необхідних свідків при складанні протоколу працівником поліції була дотримана.

Відносно тверджень захисника про порушення послідовності процедури освідчення водія суд відзначає, що пунктом 12 Розділу ІІ Інструкції встановлено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Вказані положення Інструкції приписують працівнику поліції при виявленні у водія ознак характерних для наркотичного сп`яніння одразу без застосування спеціальних технічних засобів та огляду на місці направляти водія до закладу охорони здоров`я. Тобто не вимагається проведення огляду на місці.

Після виявлення у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, інспектором поліції було запропоновано йому проїхати до наркологічного диспансеру з метою проходження медичного огляду на стан такого сп`яніння. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи та не заперечуються самим ОСОБА_1 .

Таким чином з урахуванням того, що медичний огляд особи на стан наркотичного сп`яніння одразу проводиться виключно у медичному закладі, доводи адвоката щодо порушення процедури такого огляду ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження, враховуючи, що останнім не заперечувався факт керування автомобілем, а тому суд вважає, що провина ОСОБА_1 доведена у повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП як керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та обставин даної справи, вважаю необхідним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ст.ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, 283 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 420,40 грн. судового збору.

На постанову протягом 10 днів з моменту її винесення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Суддя: Д. В. Кузнецов