Справа № 214/230/20
3/214/436/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 березня 2020 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Хомініч С.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 29.12.2019 серії ДПР18 №342504, 28.12.2019 о 23-54 год. в м. Кривий Ріг, по просп. 200-річчя Кривого Рогу водій ОСОБА_1 , керуючи транспортом засобом ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, не стійка хода у встановленому законом порядку в присутності двох свідків водій ОСОБА_1 відмовився проходити медичне освідування на стан сп`яніння в КЗ КПНД ДОР, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП. Від отримання копії постанови відмовився.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 29.12.2019 протягом дня він та його напарник торгували ялинками на мкрн. Ювілейний та авто стояло на тротуарі біля майданчику. Після закінчення продажу вони не могли йти додому, так як майданчик, де містяться ялинки необхідно охороняти, тому протягом днів здійснення торгівлі вони ночували у автомобілі ВАЗ біля цього майданчику, поділивши між собою нічні години для сну та спостерігання за обстановкою. Робочий день 29.12.2019 закінчився після 21.00. Далі вони вечеряли у автомобілі і при цьому вживали алкогольні напої. Ближче до півночі, коли він спав у автомобілі, його розбудили патрульні. Вони запропонували пройти медичний огляд на стан сп`яніння для чого проїхати з ними у лікарню. Вважає, що у діях патрульних є невідповідність вимогам закону, адже він не керував автомобілем, а лише спав у ньому після робочого дня.

У судовому засіданні адвокат Касьян М.С. просив суд закрити провадження за відсутності складу адміністративного правопорушення

За клопотанням адвоката Касьяна М.С. до суду викликалися інспектори полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Скороход О.О., та ОСОБА_2 .. Проте у судові засідання, призначені на 10.03.2020 та 23.03.2020, інспектори полку патрульної поліції не з`явилися. 23.03.2020 до суду на електронну пошту надійшли заяви від інспекторів про неможливість прибути до суду.

За клопотанням адвоката Касьяна М.С. судом 28.02.2020 та повторно 10.03.2020 з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції витребувано відеозаписи з відеореєстратора патрульного автомобіля та/або з боді-камери поліцейських, на яких зафіксовано вчинення адміністративного правопорушення водієм ОСОБА_1 огли 29.12.2019. Станом на день винесення постанови витребувані відеозаписи до суду не надійшли.

Згідно з ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до змісту ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст.ст.251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, передбачає необхідність обов`язкової наявності кваліфікуючих ознак цього правопорушення, зокрема, відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Разом з цим, досліджені фактичні обставини справи свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 вказаних кваліфікуючих ознак складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП й, відповідно, про доведеність вини останнього у його вчиненні.

Згідно з положеннями ст.278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, в тому числі, перевіряє правильність складання протоколу, інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, належно з`ясовує обставини справи.

Так, під час перевірки матеріалів справи щодо ОСОБА_1 , судом встановлено, що працівниками поліції в підтвердження вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення не долучено жодних даних щодо керування ОСОБА_1 автомобілем ВАЗ. Відсутні підтвердження даної обставини на відеозаписі, доданому до матеріалів справи.

Таким чином справа не містить відомостей щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом ВАЗ 29.12.2019, тому існують сумніви в упередженості дій співробітників поліції, якими в повній мірі не виконано вимоги ст.266 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015, чим порушено порядок огляду водіїв на стан сп`яніння.

Матеріали справи містять пояснення ОСОБА_3 , яка пояснила, що знаходячись на парковці ТРЦ Проспект, бачила, що чоловік, який на відео у патрульних, з їх слів ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння сів о 20.19 у автомобіль ВАЗ НОМЕР_2 НОМЕР_1 . Дані пояснення не містять підписи особи у визначених для цього місцях (а.с.4).

ОСОБА_3 не ознайомлена патрульними з вимогами ст. 63 Конституції України та не ознайомлена і не попереджена про кримінальну відповідальність за ст. 383, 384 КК України, тому її пояснення судом не беруться до уваги.

Також до матеріалів справи додано рапорт співробітника поліції, у якому не зазначені обставини, за яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, з яких суд міг би зробити висновок про правомірність дій поліцейських під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, в підтвердження вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при наведених в протоколі обставинах, до матеріалів справи додано письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , відповідно до яких в їх присутності 29.12.2019 водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом прядку.

На думку суду, пояснення цих свідків не можна вважати належним доказом вини ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вони не містять відомостей відносно того, з якими саме ознаками сп`яніння перебувала особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, чи була така особа відсторонена від керування транспортним засобом. З таких пояснень свідків неможливо встановити, чи були підстави вважати, що водій перебував в стані алкогольного сп`яніння, при цьому через відсутність даних відомостей, їх також неможливо зіставити з тими ознаками сп`яніння, що зазначені в змісті протоколу про адміністративне правопорушення, та таким чином перевірити обґрунтованість вимог співробітників поліції для проходження водієм відповідного огляду на стан сп`яніння, від якого останній відмовився.

Отже, суд вважає, що пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які наявні у матеріалах справи, є такими, що викликають сумніви, тому не можуть бути розцінені як докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Також, положеннями ч.1 ст.266 КУпАП та п.1 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, встановлено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які докази в підтвердження належного виконання патрульними поліцейськими зазначених вимог закону про необхідність відсторонення особи, щодо якої є підстави вважати, що вона перебуває у стані сп`яніння від керування транспортним засобом.

Також, під час перегляду відеозапису з бодікамери інспектора поліції судом встановлено, що, патрульний запропонував ОСОБА_1 пройти огляд лише у медичному закладі. При цьому, патрульний не роз`яснив ОСОБА_1 можливість проходження огляду на місці зупинки за допомогою газоаналізатора та наслідки відмови від проходження огляду.

Отже, досліджені судом протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо ОСОБА_1 та матеріали, додані до нього не підтверджують наявності в його діях вказаних кваліфікуючих ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП й, відповідно, не свідчать про доведеність вини останнього у його вчиненні.

Будь-які інші докази, які б з достовірністю підтверджували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення суду не надані.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку складання протоколу має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при складанні протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Згідноз положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» зазначено, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Поміж іншим, у рішеннях від 30.05.2013 у справі № 36673/04 «Малофєєва проти Росії» та від 20.09.2016 року у справі № 926/08 «Карелін проти Росії», Європейський суд з прав людини зауважив, що «… формулювання правопорушення, викладене у фабулі постанови про адміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод...».

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Згідно з ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Враховуючи, що обсяг наданих суду доказів в своїй сукупності не доводить винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та дійсність самого факту вчинення ним такого правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу правопорушення.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір, в порядку ст.40-1 КУпАП, стягненню не підлягає.

Керуючись ч.1 ст.130, ст.245, п.1 ч.1 ст.247, 252, 280, 283,284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя Хомініч С.В.