Справа № 188/1335/20
Провадження № 3-зв/188/5/2020
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 року Суддя Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області Бурда П.О., розглянувши в приміщенні суду в смт. Петропавлівка заяву особи, притягнутої до відповідальності, ОСОБА_1 про відвід судді у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

07.10.2020 до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява особи, притягнутої до відповідальності, ОСОБА_1 про відвід судді Місюри К.В. у справі про адміністративне правопорушення № 188/1335/20 стосовно ОСОБА_1 за ознаками ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

В обґрунтування заяви вказано, що протокол про адміністративне правопорушення складено працівником поліції Місюрою Д.С., який є чоловіком судді Місюри К.В.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи заяви, суддя вважає, що вказане клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Зокрема, відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а згідно зі ст. 129 цього основного закону суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Аналогічне положення міститься і у ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», яким кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Незважаючи на закріплення у Конституції України, міжнародних договорах, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, права на ефективний та справедливий суд, чинний КУпАП не містить положень щодо можливості відводу судді.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності (п. 53 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України» (Yeloyev v. Ukraine), заява № 17283/02); п. 19 рішення від 18.12.2008 у справі «Новік проти України» (Novik v. Ukraine), заява № 48068/06), а Конституційний Суд України у пунктах 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні Конституційний Суд України поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Виходячи із системного аналізу вказаного законодавства України, усталеної правової позиції ЄСПЛ, який за певних умов поширює стандарти Конвенції про захист основоположних прав і свобод (далі Конвенції) для кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення (рішення від 30.01.2015 у справі «Швидка проти України» (Shvydka v. Ukraine), заява № 17888/12; рішення від 09.06.2011 у справі «Лучанінова проти України» (Luchaninova v. Ukraine), заява № 16347/02); рішення від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (Nadtochiy v. Ukraine), заява № 7460/03), враховуючи принцип правової визначеності, який є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права та який знайшов своє закріплення у судовій практиці, можна вважати, що зазначена справа, належить до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на цю категорію справ поширюється гарантії ст. 6 Конвенції, що у свою чергу надає можливість застосувати аналогію закону при вирішенні питання щодо вирішення заяви про відвід судді, тобто застосувати у межах своєї компетенції до КУпАП норми іншого закону, зокрема положень Кримінального процесуального кодексу (далі КПК), які регламентують подібні відносини, заповнивши тим самим прогалину у законодавстві України про адміністративні правопорушення, що є невід`ємним правом осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності (правом на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції), а для суддів усіх інстанцій важливим елементом законного і справедливого правосуддя, оскільки мова не йде про норми, які встановлюють виключення або спеціальне правове регулювання.

Такими нормами у КПК є:

ст.ст. 7, 21, які визначають, що кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону;

ст. 81, згідно з якою у разі заявленого відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 цього Кодексу.

Таким чином, системний аналіз положень КУпАП у поєднанні з вказаним законодавством і судовою практикою, дають підстави вважати, що відвід судді у справі про адміністративне правопорушення має розглядатися іншим суддею, а за відсутності іншого судді у цьому місцевому суді заява по відвід має бути розглянута суддею іншого місцевого суду у межах юрисдикції апеляційного суду.

Згідно зі ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Суддя ОСОБА_2 не заперечує, що працівник Петропавлівського відділення поліції Павлоградського відділу поліції Головного управління поліції в Дніпропетровській області Місюра Д.С., який склав протокол про адміністративне правопорушення у цій справі, є її чоловіком.

Враховуючи викладене, про відвід головуючого судді Місюри К.В. слід задовольнити, оскільки ця обставина викликає сумнів у її неупередженості під час розгляду цієї справи.

Керуючись ст.ст. 2, 276 КУпАП, ст.ст. 75, 81 КПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити заяву особи, притягнутої до відповідальності, ОСОБА_1 про відвід судді Місюри Катерини Володимирівни від розгляду справи про адміністративне правопорушення № 188/1335/20 стосовно ОСОБА_1 за ознаками ст. 44-3 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення № 188/1335/20 стосовно ОСОБА_1 за ознаками ст. 44-3 КУпАП передати до канцелярії суду для визначення автоматизованою системою документообігу суду іншого судді для цього судового провадження.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя П. О. Бурда