Справа №461/3264/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2020 року м. Львів.

Суддя Галицького районного суду м. Львова Юрків О.Р.,

за участю представника митниці Лубоцького Б.І., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно, -

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм у «Regabus», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданий 01.11.2017 року, органом 8031,

за ст.472 Митного кодексу України,-

ВСТАНОВИВ :

згідно протоколу про порушення митних правил від 09.02.2020 року №0442/20900/20, 09.02.2020 р. близько 23 год. 19 хв. ОСОБА_2 прямував з Республіки Польща в Україну, в якості водія, рейсовим автобусом марки «Mercedes-Benz» реєстраційний номер НОМЕР_2 , що слідував по маршруту «Прага-Київ», через митний кордон України в п/п "Краковець-Корчова" Галицької митниці Держмитслужби. У ході проведення письмового декларування ОСОБА_2 заявив про наявність у нього тільки особистих речей.

Після перевірки заявлених відомостей та завірення митної декларації штампом «Під митним контролем №229» Галицької митниці Держмитслужби, під час митного огляду автобуса в багажному відділенні зазначеного автобусу без ознак приховування виявлено не задекларований за встановленою формою товар, який знаходився у валізі, а саме: - Косметичні та парфумерні засоби в кількості 149 шт. Під час надання письмових пояснень водій автобусу, ОСОБА_2 зазначив, що взяв товар в місті Прага (Чехія) у невідомої йому особи з метою переміщення через державний кордон України.

Відповідно до статті 4 Митного Кодексу України „перевізник особа, яка здійснює перевезення товарів через митний кордон України та/або між органами доходів і зборів на території України або є відповідальною за такі перевезення.

Документів, що підтверджують вартість товару ОСОБА_2 до митного оформлення не надав. У відповідності до ст. 257 МКУ, декларування здiйснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дiй) точних вiдомостей про товари, мету їх перемiщення через митний кордон України, а також вiдомостей, необхiдних для здiйснення їх митного контролю та митного оформлення.

Таким чином, ОСОБА_2 переміщував через митний кордон України вищевказаний товар шляхом недекларування тобто не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування та кількість).

Дії ОСОБА_2 органом митниці кваліфіковані як порушення митних правил, відповідальність за вчинення яких передбачена ст. 472 Митного кодексу України.

ОСОБА_2 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 472 заперечив, просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Клопотання мотивує тим, що вилучений згідно протоколу про порушення митних правил № 0442/20900/20 від 09.02.2020 року товар йому не належить. Перед відправленням з Республіки Чехії, невідома жінка передала особисті речі для доньки. Вміст валізи він не перевіряв, оскільки повірив їй.

Представник особи, що притягається до адміністративної відповідальності - адвокат Роюк Л.І. в судовому засіданні вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 472 заперечила, просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Клопотання мотивує тим, що митницею не надані в розпорядження суду належні, допустимі та достовірні докази, які у своїй сукупності, поза розумним сумнівом, доводять наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України. В матеріалах справи наявні пояснення ОСОБА_2 про те, що вилучений згідно протоколу про порушення митних правил № 0442/20900/20 від 09.02.2020 року товар йому не належить. Також зазначила, що сумарна вартість товару не перевищує 500,00 Євро, що підтверджує фактура. На момент декларування ОСОБА_2 не мав при собі фактури. Речі, які вилучені згідно протоколу, у валізі були замотані в особисті речі. Жодних доказів, які би свідчили про те, що вказаний, товар належить ОСОБА_2 в матеріалах справи немає. В акті про проведення огляду ОСОБА_2 аналогічно нічого не вказує про те, що вилучений товар є його власністю. В його діях немає умислу на приховування товару. Зазначене дає підстави дійти висновку про те, що в момент складання акта проведення огляду в посадових осіб митниці не було достатніх підстав вважати, що вказаний товар належить ОСОБА_2 . Зазначене свідчить, що посадові особи митниці поверхнево та не в повній мірі з`ясували обставини даної справи.

Представник митниці підтримав протокол про порушення митних правил та просив суд ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.472 МК України, оскільки у матеріалах справи є достатні докази, що підтверджують наявність у його діях складу вказаного правопорушення.

Заслухавши думку представника митниці, представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходжу до такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на відповідні суспільні відносини у сфері державної митної справи.

Відповідно до ч.1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідальність за ст. 472 МК України настає у випадку недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто не заявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП та ч. 2 ст. 495 МК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.

У розумінні ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Практика Європейського Суду вказує на те, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов. що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень. запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Судом встановлено, що в матеріалах справи наявні пояснення ОСОБА_2 з яких вбачається, що під час поїздки 08.02.2020 року о 10:00 год. ОСОБА_2 відправлявся з м. Прага. Перед відправленням до нього підійшла невідома особа і попросила передати до м. Житомир валізу та пояснила, що в ній знаходяться особисті речі. Оскільки був час відправлятися, речі він не оглянув, повірив тій особі. При огляді на кордоні валізу відкрили і разом з особистими речами виявили косметику, яку вилучили. Зазначив, що товар йому не належить. Особу, яка передавала дану валізу він не знає.

Згідно митної декларації від 08.02.2020 року ОСОБА_2 задекларував: особисті речі.

З пояснень особи вбачається, що умислу на вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 472 МК України не було.

Доказів, того, що вказаний у протоколі про порушення митних правил, товар належить ОСОБА_2 в матеріалах справи немає.

В акті про проведення огляду ОСОБА_2 також нічого не вказує про те, що вилучений товар є його власністю.

Згідно фактури ПДВ № вбачається, що покупцем косметики є ОСОБА_3 . Вартість товарів згідно даної фактури складає 410 Євро.

Окрім цього в судовому засіданні допитані свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він є другом ОСОБА_6 та представником транспортної компанії в якій працює ОСОБА_2 08.02.2020 року до особи, що притягається до адміністративної відповідальності підійшла, перед відправкою з станції, невідома жінка, попросила перевезти валізу з особистими речами. Вони відкрили валізу, зверху її оглянули, і побачили там особисті речі. Квитанцію даній жінці вони не видавали.

Свідок ОСОБА_5 пояснив суду, що він є колегою ОСОБА_2 08.02.2020 року при посадці пасажирів, до ОСОБА_2 підійшла жінка та попросила перевести валізу з особистими речами. Вони відкрили валізу, переконались, подивившись зверху, що там лежать особисті речі, ретельно вміст не оглядали. За перевезення багажу було сплачено 200, 00 грн.

З пояснень свідків також вбачається, що товар вилучений згідно протоколу про порушення митних правил не належить ОСОБА_2 .

Беручи до уваги, що в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достовірні докази, які у своїй сукупності, поза розумним сумнівом, доводять наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, вказана справа підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч.1 ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, відсутня.

Відповідно до ст. 527 МК України у справі про порушення митних правил орган доходів і зборів або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов: 1) про проведення додаткової перевірки; 2) про накладення адміністративного стягнення; 3) про закриття провадження у справі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 слід закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, ст.ст. 198, 222, 335, 483, 528 МК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил № 0442/20900/20 від 09.02.2020 року повернути власнику.

На постанову протягом десяти діб з дня її винесення може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду.

Суддя О.Р. Юрків.