П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2020 року суддя Великобілозерського районного суду Запорізької області Рогоза А.Ю., при секретарі Біряк І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду заяву про самовідвід судді Веселівського районного суду Запорізької області Кравцова С.О. у справі № 313/841/2020, провадження №3/313/354/2020, про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

02 жовтня 2020 року до Великобілозерського районного суду Запорізької області за постановою Запорізького апеляційного суду надійшла заява про самовідвід судді Веселівського районного суду Запорізької області Кравцова С.О. у справі № 313/841/2020, провадження №3/313/354/2020, про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП. В обґрунтування заяви ОСОБА_2 зазначає, що ОСОБА_1 працює секретарем судового засідання у Веселівському районному суді Запорізької області, що може викликати сумніви в об`єктивності та неупередженості судді при ухваленні рішення по справі та стати підставою для скасування ухваленого рішення.

Згідно з положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Вказане право особи на справедливий суд закріплено і в рішеннях Європейського суду з прав людини.

Зокрема, у рішенні по справі Delcourt v. Belgium Європейський суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.

Крім того, за Бангалорськими принципами поведінки суддів, схваленими резолюцією №2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006, незалежність судових органів є передумовою забезпечення правопорядку і основною гарантією справедливого вирішення справи в суді. Суддя дотримується незалежної позиції у відношенні суспільства в цілому і у відношенні конкретних сторін судової справи, за якою суддя має ухвалити рішення (принцип «незалежність»). Об`єктивність судді є обов`язковою умовою належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті рішення, що ухвалюється, але й у всіх процесуальних діях, що супроводжують його ухваленню. Суддя заявляє самовідвід від участі у розгляді справи у тому випадку, якщо для нього не видається за можливе ухвалення об`єктивного рішення у справі, або у тому разі, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у безсторонності судді (принцип «об`єктивність»).

Виходячи з наведеного, суддя не може брати участь у судовому провадженні, зокрема, за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Однією з гарантій здійснення об`єктивного, незалежного і неупередженого правосуддя є інститут відводу (самовідводу) під час судового провадження.

Кодексом України про адміністративні правопорушення не визначено порядку вирішення відводів, самовідводів.

В той же час, Європейський суд з прав людини (далі - Суд) у своїй прецедент ній практиці, в т.ч. в рішеннях у справах "Енгель та інші проти Нідерландів" ("EngelandOthers v. the. Netherlands", 08 червня 1976 року, no. 5100/71, 5101/71, 5102/71, 5354/72, 5370/72), "Озтюрк проти Німеччини" ("Ozturk v. Germany", 21 лютого 1984 року, no. 8544/79), "Лутц проти Німеччини" ("Lutz v. Germany", 25 серпня 1987 року, no. 9912/82), тлумачить поняття "кримінальний" автономно, тобто незалежно від національної термінології, включаючи сюди адміністративні, дисциплінарні, митні проступки тощо.

Виходячи з аналізу практики Суду, якщо у справах про адміністративні правопорушення суд (або суддя) приходить до висновку про необхідність застосування аналогії права, то доцільно керуватись нормами Кримінального процесуального законодавства.

Так, обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні, визначені у ст.ст.75-76 КПК України.

За змістом ст.80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-76 цього Кодексу, слідчий суддя, присяжний зобов`язані заявити самовідвід.

Порядок вирішення питання про відвід визначений у статті 81 КПК України.

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що заява про самовідвід підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене та з метою запобігання сумнівам у об`єктивності та неупередженості судді Кравцова С.О. у розгляді справи, вважаю за необхідне задовольнити заяву про самовідвід.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 80, 324 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву судді Веселівського районного суду Запорізької області Кравцова С.О. у справі № 313/841/2020, провадження №3/313/354/2020, про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП - задовольнити.

Повернути справу № 313/841/2020, провадження №3/313/354/2020, про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП до Веселівського районного суду Запорізької області.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: А.Ю. Рогоза