Постанова

Іменем України

06 жовтня 2020 року

Смт Краснопілля

Справа № 578/1046/20

Провадження № 3/578/428/20

Суддя Краснопільського районного суду Сумської області Косар А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали об`єднаної адміністративної справи у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Азербайджану, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за частиною першою статті 173-2 Кодексу про адміністративні правопорушення /далі також - КУпАП/,

Установив:

06.10.2020 заступник начальника Краснопільського відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області А. Ганжала направив на розгляд до Краснопільського районного суду Сумської області протокол про адміністративне правопорушення Серії ВАБ № 391049 від 01.09.2020, складений ДОПСП Краснопільського ВП лейтенантом поліції Шинкаренко О., про те, що гр. ОСОБА_1 17 червня2020 року зателефонував своїй дружині ОСОБА_2 та в ході бесіди висловлювався на адресу останньої нецензурною лайкою, завдавши шкоди її психічному здоров`ю, за що відповідальність передбачена частиною першою статті 173-2 КУпАП.

Крім цього, 06.10.2020 заступник начальника Краснопільського відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області А. Ганжала направив на розгляд до Краснопільського районного суду Сумської області протокол про адміністративне правопорушення Серії ВАБ № 391048 від 01.09.2020, складений ДОП Краснопільського ВП капітаном поліції Бондаренко А.М., гр. ОСОБА_1 24 липня2020 року близько 16.00 год. перебуваючи за місцем проживання на АДРЕСА_3 , вчинив насильство в сім`ї стосовно своєї співмешканки ОСОБА_3 , у ході якої висловлювався на адресу останньої нецензурною лайкою та виганяв з будинку, завдавши шкоди її психічному здоров`ю, за що відповідальність передбачена частиною першою статті 173-2 КУпАП.

За постановою Краснопільського районного суду Сумської області від 09.09.2020 в силу статті 36 КУпАП об`єднано вище вказані справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 173-2 КУпАП в одне провадження, присвоєно об`єднаним справам № 3/578/364/20, та адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_1 за частиною першою статті 173-2 КУпАП повернуто до Краснопільського відділення поліції Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Сумській області для дооформлення.

06.10.2020 заступник начальника Краснопільського відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області А. Ганжала направив на розгляд до Краснопільського районного суду Сумської області об`єднаний адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 .

При розгляді справи в суді ОСОБА_1 покладався на розсуд суду. Зауважив, що іноді телефонує матері дитини, бо не знав, що рішенням суду відносно нього встановлено обмежувальний припис.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Пункт 7 статті 247 КУпАП містить імперативне правило, згідно із яким провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 38КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Слід зазначити, що встановлення законодавцем строку давності притягнення до відповідальності є важливою гарантією прав особи, що випливає з принципу правової визначеності, який є елементом принципу верховенства права. У зв`язку з цим тлумачення положень частини другої статті 38 КУпАП не може носити довільного характеру та розумітися суто формально.

Так, у справі « Волков проти України»(ОlеksапdrVо1кovv. Ukraine, рішення від 9 січня 2013 року, заява № 21722/11) Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) зазначив: «Суд вважає, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними... Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень." (§§137, 139).

Практика ЄСПЛ не містить конкретних вимог щодо того, яким тривалим має бути строк притягнення до відповідальності, у тому числі до адміністративної, залишаючи це питання на розсуд держави, у першу чергу, законодавця. Проте на думку ЄСПЛ, держави повинні встановити такі строки, при цьому відповідні норми мають відповідати критеріям якості та передбачуваності, що накладає певні обмеження під час їх тлумачення таке тлумачення має бути виключно послідовним роз`ясненням правил кримінальної, адміністративної чи іншої відповідальності, яке повинно бути сумісним з сутністю правопорушення та може бути розумно передбачуваним (див.: ОАО NeftyanayaKompaniyaYukosv. Russia, §571).

Узагальненим науково консультативним висновком від 30.06.2017 науково консультативна рада при Вищому адміністративному суду України дійшла висновку, що під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

Суд встановив, що протокол про адміністративне правопорушення Серії ВАБ № 391049 складений 01.09.2020 за правопорушення, передбачене частиною першою статті 173-2 КУпАП, що мало місце 17 червня 2020 року, відповідно, з цієї дати розпочався перебіг тримісячного строку, протягом якого може бути накладено адміністративне стягнення за вчинення вказаного порушення. Матеріали справи надійшли до суду 06.10.2020, і зазначений строк станом на час розгляд справи судом минув, що є підставою для закриття провадження у порядку п. 7 статті 247 КУпАП.

Що стосується, адміністративного правопорушення, що мало місце 24 липня 2020 року, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 1 статті 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Дії ОСОБА_1 компетентною особою кваліфіковано за частиною першою статті 173-2 КУпАП.

Адміністративна відповідальність за частиною другою статті 173-2 КУпАП настає у разі Вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Вважаю за необхідне зазначити, що за змістом статті 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно з вимогами стст. 245,251,252,280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно зі статтею 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі також - Конвенція).

Так, частина перша статті 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Згідно з частиною другою статті 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». Згідно з положеннями частини третьої статті 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення частини першої статті 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Суддею встановлено, що в протоколі про адміністративне правопорушення Серія ВАБ № 391048 від 01.09.2020 зазначено, що ОСОБА_1 24 липня2020 року близько 16.00 год. перебуваючи за місцем проживання на АДРЕСА_3 , вчинив насильство в сім`ї стосовно своєї співмешканки ОСОБА_3 , у ході якої висловлювався на адресу останньої нецензурною лайкою та виганяв з будинку, завдавши шкоди її психічному здоров`ю.

З Журналу фабули єдиного обліку зареєстрованого за № 2565 від 24.07.2020 вбачається, що 24.07.2020 о 13.10. до ЧС Краснопільського ВП надійшло повідомлення від диспетчера лінії 102 ОСОБА_4 , про те, що на лінію 102 звернулась гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканка АДРЕСА_4 та повідомила, що колишній чоловік гр. ОСОБА_1 порушив судовий припис, а саме телефонує та погрожує побити заявницю та її родичів.

З заяви (повідомлення про злочин) ОСОБА_2 від 24.07.2020 вбачається, що гр. ОСОБА_1 всупереч рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 30.06.2020, яким встановлено обмежувальний припис, 24 липня 2020 року біля 12.30 год. зателефонував ОСОБА_2 та погрожував фізичною розправою.

З Заяви ОСОБА_2 від 24.07.2020 вбачається, що гр. ОСОБА_1 24 липня 2020 року о 12.30 год. зателефонував ОСОБА_2 та виражався в її торону нецензурною лайкою і погрожував фізичною розправою.

У даному випадку протокол про адміністративне правопорушення (серія ВАБ № 391048) не може слугувати належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 24 липня2020 року близько 16.00 год. адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП.

Таким чином, за наявними матеріалами справи відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, а саме час вчинення правопорушення.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Держава має організувати свою правову систему таким чином, щоб їх правоохоронні органи могли дотримуватись зобов`язань щодо уникнення порушень прав і свобод людини, принципу верховенства права, ураховуючи практику Європейського суду з прав людини.

Враховуючи зазначені обставини, суддя вважає вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності, в спосіб, що визначений законодавством, не доведеною.

Згідно п. 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності, з урахуванням того, що всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП, в зв`язку з чим вважаю за можливе до цих правовідносин застосувати статтю 247 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що справа підлягає закриттю, судовий збір стягненню з ОСОБА_1 не підлягає.

Керуючись статтями 247, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

Постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 391049 від 01.09.2020 відносно ОСОБА_1 за частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених статтею 38 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 391048 від 01.09.2020 відносно ОСОБА_1 за частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п.1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Краснопільський районний суд Сумської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А. І. Косар