Справа № 162/669/20
Провадження № 3/162/259/2020
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року смт Любешів

Суддя Любешівського районного суду Волинської області Цибень О.В., розглянувши справу, що надійшла із Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, протягом року до адміністративної відповідальності не притягався,

за ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

06 липня 2020 року ОСОБА_1 о 00 год. 05 хв. на а/д Т 03-04 між с. Гречище та с. Гірки, керував ТЗ Honda CR-V, НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за згодою водія у встановленому законодавством порядку із застосуванням газоаналізатора «Драгер 6810» у присутності двох свідків, що підтверджується тестом № 4313. Результат огляду становить 0.68 проміле.Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від нього на адресу суду не надходило.

Зі змісту ст. 268 КУпАП слідує, що під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи в якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Про судове засідання, призначене о 14 год. 00 хв, 30.09.2020 року, ОСОБА_1 було повідомлено судовим оголошенням від 22.09.2020 року, яке міститься у матеріалах справи.

Крім того, в судові засідання, призначені на

-18.08.2020 року ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відправлене на його адресу повідомлення про розгляд справи повернуто до суду у зв`язку з відмовою від його отримання 11.08.2020 року;

-08.09.2020 року ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відправлене на його адресу повідомлення про розгляд справи повернуто до суду у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою, а його дружина від отримання повідомлення відмовилась 25.08.2020 року;

-22.09.2020 року ОСОБА_1 не з`явився, був повідомлений судовим оголошенням від 08.09.2020 року, а також відправлене на його адресу повідомлення про розгляд справи повернуто до суду у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою, а його дружина від отримання повідомлення відмовилась 15.09.2020 року. Більше того, ОСОБА_1 подав до суду заяву про перенесення справи у зв`язку з перебуванням на обсервації в Польщі що підтверджує його обізнаність про час та місце розгляду справи.

-

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції.

Окрім цього, практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

В даному випадку, із поданого ОСОБА_1 клопотання, вбачається, що останньому достовірно відомо про наявність адміністративної справи щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в провадженні Любешівського районного суду Волинської області. Крім того, ОСОБА_1 обізнаний із суттю пред`явленого йому правопорушення, оскільки отримав копію протоколу про адміністративне правопорушення, про що наявний підпис у вказаному документі, серії ДПР №386449 від 06 липня 2020 року.

З огляду на вказане, суд розцінює поведінку ОСОБА_1 як зловживання своїми процесуальними правами, а саме затягування судового розгляду справи з метою уникнення аднімістратиної відповідальності за вчинене правопорушення.

За таких обставин, а також з урахуванням того, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, не передбачається обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .

Враховуючи вищезазначене, дослідивши письмові та електронні докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Об`єктивно вина ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №386449 від 06 липня 2020 року, актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, паперовою роздруківкою результатів огляду №4313, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , рапортом інспектора СРПП №1 Любешівського ВП капітана поліції А.В. Пугача, відеозаписами з портативних камер поліцейських та іншими матеріалами справи.

За таких обставин, у відповідності до ст.252 КУпАП, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Його вина є цілком доведеною на підставі наявних у матеріалах справи доказах, які повністю узгоджуються між собою.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно з ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення є найбільш тяжким порушенням Правил дорожнього руху, яке передбачено у чинному законодавстві, а перебування водія у стані алкогольного сп`яніння несе підвищену небезпеку як для самого водія, так і для його пасажирів, пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи характер вчиненого ним діяння та всі обставини справи, вважаю, що ОСОБА_1 потрібно обрати стягнення, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень - у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Отже, на користь держави із ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 420,40 грн.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Любешівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Любешівського районного суду Волинської області О.В. Цибень