Справа № 446/1717/20
Провадження № 3/446/642/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.09.2020 року м. Кам`янка-Бузька
Суддя Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області Костюк У. І., за участю особи яка притягнується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , законного представника ОСОБА_2 , адвоката Мельничук І.А.., розглянувши матеріали, які надійшли з Камянка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності,-
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , студента,-
за ст. ст. 173, 185 КУпАП,-
До Кам"янка-Бузького районного суду Львівської області надійшов протокол серії ВАБ № 261324 згідно якого ОСОБА_1 , 14.09.2020 року о 09-15 год. на стаціонарному посту «Замок» у с. Великосілки, Кам"янка-Бузького району Львівської області, висловлювався нецензурною лайкою до інспектора взводу №1 роти 4 батальйону 2 УПП Львівської області та спілкувався із поліцейським ОСОБА_3 у грубій формі, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 173 КУпАП.
Крім цього, згідно протоколу серії ВАБ № 261323, 14.09.2020 року близько 09.15 год. на стаціонарному посту «Замок» у с. Великосілки, Кам`янка-Бузького району Львівської області ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законним вимогам працівника поліції Зворського Р. ,чинив опір адміністративному затриманню та відмовлявся вийти із автомобіля та пройти до службового приміщення,чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.185 КУпАП.
Оскільки до суду надійшли дві справи про вчинення ОСОБА_1 правопорушень та такі розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), то відповідно до ст.36 КУАП суддя об`єднує справи № 446/1717/20, №446/1718/20 в одне провадження та присвоює № 446/1717/20.
При розгляд матеріалів справи в суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечив, пояснивши, що 14.09.2020 разом із батьком перебував у транспортному засобі «Ауді А» та даний автомобіль був зупинений працівниками поліції на стаціонарному пості. Після зупинки транспортного засобу його батько почав спілкуватись із працівниками поліції з приводу причини зупинки та між ним виникла суперечка. Він натомість вийшов із машини та почав відеозйомку на мобільний телефон того,що відбувалось. Такі його дії не сподобались працівникові поліції та він в свою чергу в грубій формі почав до нього виражатись. Після цього він повернувся у машину, однак працівник поліції почав витягувати його за руку з машини, з незрозумілих йому причин. Жодних вимог про те, щоб вийти із машини він не чув, працівника поліції не ображав. Крім цього, після того як поліцейським впав на землю він хотів надати йому кваліфіковану допомогу, оскільки має відповідні навики.
Адвокат Мельничук І.А. який представляє інтереси ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, зазначивши що працівники поліції поводили себе у грубій формі. Натомість в ході розгляду справи не встановлено та не доведено обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень. Також вказав про те, що працівником поліції в ході інциденту ОСОБА_1 було нанесено легкі тілесні ушкодження, про що свідчить висновок експертизи. Крім цього, ОСОБА_1 являється неповнолітнім, позитивно характеризується за місцем навчання та після події що мала місце 14.09.2020 намагався надати допомогу працівнику поліції.
Законний представник ОСОБА_2 в ході розгляду справи розповів про те, що 14.09.2020 він керував транспортним засобом марки «Ауді А6» та був зупинений працівниками поліції. Під час того як у нього відбувалась розмова із поліцейським його син ОСОБА_1 вів відео зйомку розмови на свій мобільний телефон на що працівник поліції у грубій формі почав виражатись до нього,після цього син сів в автомобіль ,однак працівник поліції почав за руку витягувати його із машини, нанісши йому ушкодження. Жодного правопорушення його син не вчиняв натомість працівники поліції поводили себе у грубій формі.
Потерпілий ОСОБА_3 в ході розгляду справи пояснив, що він являється інспектором взводу №1 роти №4 батальйону 2 УПП у Львівській області та 14.09.2020 перебував на стаціонарному посту «Замок» у с. Великосілки. Близько 09.15 год. ранку ним був зупинений транспортний засіб марки «Ауді А6» під керуванням ОСОБА_2 . В ході спілкування із водієм пасажир транспортного засобу ОСОБА_1 вийшов із автомобіля та почав фільмувати все, що відбувається на мобільний телефон та почав виражатись у його сторону та сторону працівників поліції нецензурною лайкою. З метою складення адміністративного протоколу щодо нецензурної лайки в сторону працівників поліції, він попросив ОСОБА_1 вийти із автомобіля, однак останній відмовився виконати таку вимогу. Після чого автомобіль під керуванням його батька почав рухатись,в результаті чого він впав на землю та отримав тілесні ушкодження, а саме перелом руки. Вказав, що на його думку в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст. 185 ст. 173 КУпАП , оскільки він нецензурно лаявся у сторону працівників поліції та у подальшому не виконав законну вимогу працівника поліції, а саме вийти із автомобіля.
Свідок ОСОБА_4 в ході розгляду справи розповів про те, що його напарник ОСОБА_5 зупинив водія транспортного засобу «Ауді А6» 14.09.2020 на стаціонарному пості у с. Великосілки. Водій даного транспортного засобу поводив себе агресивно, почав сперечатись із поліцейським. Після цього з машини вийшов син водія та почав знімати все що відбувається на свій мобільний телефон та виражатись нецензурною лайкою у їх сторону та сів назад у автомобіль. Після цього ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_7 про те, що він вчинив правопорушення, а саме нецензурно лаявся та попросив вийти із машини. Однак ОСОБА_1 цього не зробив натомість автомобіль під керуванням його батька почав рухатись та в цей час у нього всередину автомобіля випав його телефон. В ході інцеденту його напарник ОСОБА_5 зламав руку.
Свідок ОСОБА_8 в ході розгляду справи повідомив про те, що 14.09.2020 їхав у автомобілі марки «Ауді А6» на задньому сидінні автомашини. Вищевказаний автомобіль був зупинений працівниками поліції та водій поспілкувавшись із поліцейськими сів назад у автомобіль, в цей час його син знімав все що відбувається на мобільний телефон та також сів у машину. З незрозумілих йому причин працівник поліції почав виламувати двері зі сторони пасажира. Він особисто не чув розмови між ОСОБА_1 та поліцейським і тому йому не зрозуміло чому виникла така ситуація.
З`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 173, ч.1 185 КУпАП з наступних підстав.
У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом ст. 279 КУпАП ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.
Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.
В ході розгляду справи, зокрема з протоколу серії ВАБ 261324 встановлено, що 14.09.2020 у с. Великосілки на стаціонарному пості «Замок» ОСОБА_1 висловлювався в сторону працівника поліції ОСОБА_3 нецензурною лайкою.
Об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони порядку. Об`єктивна сторона даного правопорушення включає в себе нецензурну лайку у громадських місцях. Суб`єкт адміністративного проступку- загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16- річного віку). Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.
Що стосується протоколу серія ВАБ № 261323 від 14.09.2020 року складеного щодо ОСОБА_1 за ст..185 КУпАП, згідно якого 14.09.2020 року о 09-15 год. на стаціонарному посту «Замок» в с. Великосілки, Кам`янка-Бузького району Львівської області ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законним вимогам працівників поліції, а саме чинив опір адміністративному затриманню , відмовлявся вийти із авто та попрямувати до службового приміщення, то суд вважає за необхідне зазначити, що відповідальність яка встановлена ст. 185 КУпАП, настає у разі вчинення злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.
Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку та громадської безпеки, а також суспільні відносини у сфері державного управління. Під державним управлінням слід розуміти підзаконну, юридично-владну діяльність організуючого, виконавчо-розпорядчого характеру, яка здійснюється органами виконавчої влади і спрямована на організацію виконання законів, практичне виконання завдань і функцій держави з безпосереднього та оперативного керівництва економікою, соціально-культурним і адміністративно-політичним будівництвом.
Об`єктивна сторона правопорушення дістає вияв у злісній непокорі, тобто відмові виконати законне розпорядження або вимогу працівника поліції при виконанні ним своїх службових обов`язків, а також вчиненні таких самих дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.
Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України, законів України та не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Згідно ст..23,24 Закону України «Про Національну поліцію» визначено основні та додаткові повноваження поліції.
Статтею 62 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. Законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.
Втручання в діяльність поліцейського, перешкоджання виконанню ним відповідних повноважень, невиконання законних вимог поліцейського, будь-які інші протиправні дії стосовно поліцейського мають наслідком відповідальність відповідно до закону. Правопорушення щодо поліцейського або особи, звільненої зі служби в поліції, її близьких родичів, вчинені у зв`язку з його попередньою службовою діяльністю, мають наслідком відповідальність відповідно до закону. Як встановлено в абзаці другому пункту 7 Постанови Пленуму ВСУ №8 від 26.06.92р. "Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів", злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.
Таке саме тлумачення використав Конституційний Суд України в рішенні у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 263 Кодексу України про адміністративні правопорушення та пункту 5 частини першої статті 11 Закону України "Про міліцію" (справа про строки адміністративного затримання) від 11 жовтня 2011 року № 1-28/2011 року, в якому також розкрито зміст «простої» непокори що означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги.
Таким чином, із аналізу вказаних нормативно-правових актів слідує, що обов`язковими ознаками, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених, законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків.
Так, з обставин встановлених в ході розгляду справи, вбачається, що ОСОБА_1 вів відео зйомку суперечки, яка мала місце 14.09.2020 між його батьком ОСОБА_9 та працівниками поліції під час зупинки транспортного засобу на стаціонарному посту «Замок». В ході вищевказаної події, як вбачається із показів потерпілого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_10 , які були безпосередніми учасниками вищевказаних подій, ОСОБА_1 висловлювався в сторону працівника поліції ОСОБА_5 нецензурною лайкою. Після цього сівши у автомобіль, незважаючи на законну вимогу працівника поліції вийти із автомашини та пройти для складення адміністративного протоколу за дрібне хуліганство, відмовився виконати законну вимгу працівника поліції.
Факт вчинення адміністративних правопорушень гр. ОСОБА_1 стверджується також: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 261323 від 14.09.2020 року, протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 261324 від 14.09.2020, письмовими поясненнями свідків, які судом визнаються допустимими та належними, оскільки протилежного в ході розгляду справи не доведено.
Твердження й доводи ОСОБА_1 та його захисника є непереконливими та не знайшли свого підтвердження виходячи з таких доказів, фактів і міркувань та розцінені судом як спосіб уникнення відповідальності. Крім цього, суд критично ставиться до показів свідка ОСОБА_8 , який не був безпосереднім очевидцем подій та як сам зазначив в ході допиту не повністю чув всю розмову яка відбувалась між ОСОБА_1 та поліцейським.
Крім цього, досліджений в ході розгляду справи відео фрагмент зйомки наданий захисником Мельничук І.А. не спростовує факту вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень передбачених ст. 173, ч.1 ст. 185 КУпАП, оскільки на ньому зображено вже кінець конфлікту який мав місце 14.09.2020 та не зафіксовано факту розмови між ОСОБА_1 та потерпілим ОСОБА_3 .
Що стосується наданого захисником висновку експерта № 64/2020, щодо нанесення ОСОБА_1 легких тілесних ушкоджень, то слід зазначити що в ході розгляду даних адміністративної справи судом надавалася оцінка лише діям неповнолітнього ОСОБА_1 в рамках адміністративних матеріалів складених відносно нього за ст. 173, ч.1 ст. 185 КУпАП.
З огляду на це, оцінюючи докази, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення і які не викликають обґрунтованого сумніву в їх достовірності, приходжу до висновку про їх допустимість і відповідно, про наявність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ст..ст. 173, ч. 1 ст. 185 КУпАП.
Дії гр. ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ст. 173 КУпАП, оскільки він вчинив дрібне хулігансто, а саме нецензурно лаявся в громадському місці та за ч. 1 ст. 185 КУпАП, оскільки він вчинив злісну непокору законному розпорядженню поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.
Враховуючи особу правопорушника, зокрема те, що він являється неповнолітнім, навчається на у Львівському державному Універститеті Фізичної культури ім. Івана Боберського та працює у ТзОВ «КПФ «Карпати» та обставини справи, вважаю, що йому слід призначити адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
У відповідності до вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст. ст. 13, 36, 268, 283, 284 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»
постановив:
ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 173, 185 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення з урахуванням положень ст. ст. 13, 36 КУпАП у виді штрафу в розмірі 8 (восьми) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 136 (сто тридцяти шести ) гривень в доход держави.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в доход держави у розмірі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень сорок копійок).
На постанову може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Камянка-Бузький районний суд Львівської області.
Суддя Костюк У.І.