Справа № 183/4750/20
№ 3/183/2405/20
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2020 року суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Березюк В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з П`ятого управління Головного управління військової контррозвідки Департаменту контррозвідки Служби безпеки України, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кременчук Полтавської області, громадянки України, військовослужбовця, начальника секретної частини військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 212-2 КУпАП,

в с т а н о в и в :

17.08.2020 року було виявлено факт адміністративного правопорушення у сфері охорони державної таємниці начальником секретної частини військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , яка в порушення вимог п.54 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 939 від 18.12.2013 року, та п.116 Порядку 939, повинна була витребувати письмове зобов`язання у військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які не надали до секретної частини письмові зобов`язання громадян України у зв`язку з допуском до державної таємниці, що складається за формою згідно з додатком 9, і передбачає їх письмову згоду на визначені законом обмеження прав у зв`язку з допуском до державної таємниці та підтвердження того, що вони проінформовані про відповідальність за порушення законодавства у сфері охорони державної таємниці, чим порушила невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

В суд ОСОБА_1 не з`явилася, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином. Разом з тим, в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 в якій остання просить розглянути справу у свою відсутність, зазначивши, що вину свою визнає.

Суд вважає встановленою вину ОСОБА_1 у вчинені нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, на підставі наступних доказів, досліджених судом: протоколу про адміністративне правопорушення; витягу з наказу командира А1615 (по стройовій частині) від 01.07.1999 року № 130 про прийняття та допуск на роботу ОСОБА_1 на посаду начальником секретної частини, що передбачає доступ до державної таємниці; зобов`язання громадянина України у зв`язку з допуском до державної таємниці ОСОБА_1 від 20.10.2011 року; посадових обов`язків начальника секретної частини; витягу з наказу командира НОМЕР_1 від 25.10.2019 року № 289 про надання доступу до державної таємниці та виплату надбавки у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці; витягу з наказу командира А1615 від 25.06.2020 року № 192 про надання доступу до державної таємниці та виплату надбавки у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці; витягу з Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях № 939 від 18.12.2013 року; письмових пояснень самої ОСОБА_1 про те, що вона дійсно порушила вимоги п.54 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 939 від 18.12.2013 року, у зв`язку з великим документообігом у частині.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, тобто порушення законодавства про державну таємницю, а саме невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

Обставин, які пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

При накладенні стягнення, суд, керуючись ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь її вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують її відповідальність. За таких обставин, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 повинно бути застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу, що у відповідності до ст. 23 КУпАП, буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Разом з тим, відповідно до п. 12 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Таким чином, ОСОБА_1 повинна бути звільнена від сплати судового збору.

Керуючись статтями 33, 34, 35, 40-1, 212-2, 279, 280 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 510 гривень 00 копійок.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 12 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».
Постанова може бути оскаржена протягом 10 дів з дня її винесення.
Постанова підлягає пред`явленню протягом трьох місяців.

Суддя В.В. Березюк