Справа № 550/339/20
Провадження № 3/550/118/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2020 року смт. Чутове

Суддя Чутівського районного суду Полтавської області Михайлюк О.І., розглянувши справу, яка надійшла від Чутівського відділення поліції ГУНП в Полтавській області про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 українки, освіта середня, розлученої, не працюючої, раніше, протягом року, до адміністративної відповідальності не притягувалася, -

УСТАНОВИВ:

16.03.2020 до Чутівського районного суду Полтавської області з Чутівського ВП ГУНП у Полтавській області надійшла справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, відносно ОСОБА_1 .

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 551972 від 06.02.2020 року 22.01.2020 близько 10 год ОСОБА_1 ухилилася від виконання, передбачених законодавством батьківських обов`язків щодо надання належних умов навчання своїй неповнолітній доньці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172 - 4 - 172 - 9, 173, 173 - 2, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185 - 1, статтями 185 - 7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявилася, про час та місце розгляду спарви належним чином була повідомлена, надала суду заяву, в якій свою вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення не визнала, та просила закрити дану справу у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.

Положеннямист.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок провадження у справах про адміністративні правопорушення та притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановленоРозділом IV Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У відповідності зі ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свободи громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, повага до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Про вчинення адміністративного правопорушення відповідно до ст. 254 КУпАП складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності, який у разі оформлення складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягується.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (із змінами та доповненнями) передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Таким чином, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі.

Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

З вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення АПР18 551972 від 06.02.2020 року вбачається, що 22.01.2020 близько 10 год ОСОБА_1 ухилилася від виконання, передбачених законодавством батьківських обов`язків щодо надання належних умов навчання своїй неповнолітній доньці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

З письмових пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, від 06.02.2020 вбачається, що її донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчається в місті Полтава та з останньою вона неодноразово проводила бесіди з приводу необхідності навчання та роз`яснювала правила поведінки в училищі.

Тобто з матеріалів справи вбачається, що на день вчинення адміністративного правопорушення доньці ОСОБА_1 - ОСОБА_2 було повних 17 років.

Згідно ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЦК України крім правочинів, передбачених статтею 31 цього Кодексу, фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (неповнолітня особа) має право:

1) самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією або іншими доходами;

2) самостійно здійснювати права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом;

3) бути учасником (засновником) юридичних осіб, якщо це не заборонено законом або установчими документами юридичної особи;

4) самостійно укладати договір банківського вкладу (рахунку) та розпоряджатися вкладом, внесеним нею на своє ім`я (грошовими коштами на рахунку).

Суд зазначає, що неповнолітня особа у 17 років хоча і не має повної дієздатності, але має значний об`єм дієздатності згідно положень ст.31,32 ЦК України.

Крім того, з аналізу чинного законодавства України вбачається, що дитина у віці 17 років має інші права, передбачені Конституцією України, Цивільним Кодексом України, Сімейним Кодексом України та іншими нормативно-правовими актами.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що на день надходження адміністративного матеріалу до суду та на день розгляду справи ОСОБА_2 виповнилося 18 років, тобто остання є повнолітньою особою.

Суд вказує, що у повнолітньому віці особа наділена усім об`ємом цивільних прав та обов`язків, у тому числі і щодо реалізації права на навчання, а батьки як вже вказано вище, мають право обирати форми та методи виховання крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства, але що безпосередньо стосуються їхніх дітей. Також з досягненням повноліття особа несе відповідальність за вчинення своїх дій, в тому числі і щодо відвідування занять в навчальному закладі та наслідків їх пропуску.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Слід відзначити, що відповідно до ст.62 Конституції України звинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви про винність особи трактуються на його користь.

Інші докази, які підтверджували б вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, в матеріалах справи відсутні.

З огляду на викладене, суддя приходить до висновку, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини не можуть бути розцінені як ухилення ОСОБА_1 від виконання батьківських обов`язків щодо надання своїй доньці належних умов навчання, зважаючи на те, що ОСОБА_2 є повнолітньою особою, а тому в її діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, в зв`язку з чим провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.283-285 КУпАП, суддя,-

П ОС Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О. І. Михайлюк