Номер провадження: 33/813/932/20
Номер справи місцевого суду: 507/554/20
Головуючий у першій інстанції Дармакука Т.П.
Доповідач Кадегроб А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2020 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду - Кадегроб А.І., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 на постанову судді Любашівського районного суду Одеської області від 24.06.2020 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлених судом першої інстанції обставин.

Постановою судді Любашівського районного суду Одеської області від 24.06.2020

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доході громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнено з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Відмовлено в задоволенні клопотання ФОП ОСОБА_2 про передачу матеріалів відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на розгляд трудового колективу.

Згідно з оскарженою постановою, 12.05.2020 о 17.58 годині, в смт. Любашівка. Одеської обл., по вул. Київській, ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ-2107», д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода). Від проходження в установленому законом порядку огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2. 5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001.

Обґрунтовуючи постанову, суддя районного суду послався на те, що вина ОСОБА_1 підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, зокрема: письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , протоколом серії ДПР 18 №202330 від 12.05.2020 із особистим власноручним підписом ОСОБА_1 , його письмовими поясненнями, з яких вбачається, що 12.05.2020 ОСОБА_1 вживав алкоголь, після чого керував автомобілем, з порушенням він згоден, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився, так як не заперечував факт перебування в стані алкогольного сп`яніння, а також оглянутим у судовому засіданні відеозаписом правопорушення. З журналу реєстрації медичних оглядів для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння, вбачається що ОСОБА_1 відмовився від огляду в Любашівській ЦРЛ, зокрема, відмовився від обстеження з допомогою індикаторної трубки та здавати біологічні зразки.

Відмовляючи в задоволенні клопотання ФОП ОСОБА_2 , районний суд керувався тим, що застосування вимог ст. 21 КУпАП до особи є правом, а не обов`язком суду; врахував характер й обставини вчиненого правопорушення, суворість санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, а також те, що ОСОБА_1 умисно вчинив вказане адміністративне правопорушення, яке має підвищену суспільну небезпеку, адже створювало загрозу життю, здоров`ю та майну самого порушника та інших осіб, оточуючим об`єктам державного, колективного або приватного майна.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка його подала.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що вважає оскаржену постанову незаконною, з огляду на те, що вона порушує вимоги ст. 283 КУПАП та такою, що підлягає скасуванню із закриттям справи за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої доводи, апелянт посилається на те, що патрульні поліції не склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за керування у стані алкогольного сп`яніння, а також не запропонували йому пройти на місці зупинки тест на стан алкогольного сп`яніння, а одразу направили до медичного закладу. Апелянт зазначає, що районний суд допустив порушення не допитавши свідків по справі в судовому засіданні та вказує, що він визнав свою винуватість виключно для того, щоб суд першої інстанції передав на розгляд трудового колективу матеріали про адміністративне правопорушення, складені відносно ОСОБА_1 .

Мотиви апеляційного суду.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 неодноразово викликався до апеляційного суду для розгляду апеляційної скарги, однак в судові засідання не з`явився, причини неявки не повідомив.

Враховуючи вищевикладене, суддя апеляційного суду вважає за можливе провести розгляд апеляційної скарги без учасників провадження.

Дослідивши вимоги апеляційної скарги, матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності, суддя апеляційного суду приходить до таких висновків.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що суддя суду першої інстанції під час розгляду справи в повній мірі дотримався вищевказаних вимог КУпАП.

Так, суддя районного суду розглянув справу згідно з вимогами КУпАП, дослідив матеріали справи та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Винуватість ОСОБА_1 підтверджується долученими до справи матеріалами, а саме: письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , протоколом серії ДПР 18 №202330 від 12.05.2020 із особистим власноручним підписом ОСОБА_1 , його письмовими поясненнями, з яких вбачається, що 12.05.2020 ОСОБА_1 вживав алкоголь, після чого керував автомобілем, з порушенням він згоден, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився, так як не заперечував факт перебування в стані алкогольного сп`яніння, а також оглянутим у судовому засіданні відеозаписом правопорушення. З журналу реєстрації медичних оглядів для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння, вбачається що ОСОБА_1 відмовився від огляду в Любашівській ЦРЛ, зокрема, відмовився від обстеження з допомогою індикаторної трубки та здавати біологічні зразки.

Крім того, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що судовий розгляд справи проводився за участі ОСОБА_1 , в зв`язку з чим суддею районного суду в повній мірі були дотримані його права, передбачені ст. 268 КУпАП (а. с. 39).

Доводи апелянта про порушення поліцейськими вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція), затвердженої наказом МВС України, МОЗ України, 09.11.2015 №1452/735, а саме щодо не проведення огляду на стан сп`яніння поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу, суддя апеляційного суду визнає такими, що не підлягають задоволенню, так як вони спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 , долучених до матеріалів справи, останній погодився, що він знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, а тому відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Зазначені пояснення ОСОБА_1 також надав у суді першої інстанції (а. с. 3, 39).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 також не заперечує визнання ним факту керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, однак вказує, що він визнав свою вину, так як бажав щоб його справу було передано на розгляд трудового колективу ФОП ОСОБА_2 .

Суддя апеляційного суду вважає, що суддею районного суду повно та об`єктивно досліджено наявні в матеріалах справи докази, надано їм оцінку та висновки судді районного суду щодо визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відмови в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про передачу його справи на розгляд трудового колективу, відповідно до вимог ст. 21 КУпАП, а також виду та розміру призначеного ОСОБА_1 стягнення, є обґрунтованими та вмотивованими.

Будь-яких інших доводів, які свідчили би про наявність підстав для скасування оскарженої постанови, апеляційному суду надано не було.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суддя апеляційного суду доходить висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому, в зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржену постанову - без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 33, 38, 289, 293, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Любашівського районного суду Одеської області від 24.06.2020, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Кадегроб