Номер справи 220/1145/20
Номер провадження 3/220/733/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2020 року Суддя Великоновосілківського районного суду Донецької області Якішина О.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Великоновосілківського відділення поліції Волноваського відділу поліції ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН НОМЕР_1 , громадянку України, не працюючу, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

09.07.2020 року о 15-00 год. ОСОБА_1 знаходячись за місцем свого мешкання в АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство у відношенні своєї матері ОСОБА_2 , а саме умисні дії психологічного характеру, які полягали у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою, внаслідок чого завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої. Своїми діями ОСОБА_1 скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Крім того, 26.08.2020 року о 16-00 год. ОСОБА_1 знаходячись за місцем свого мешкання в АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство у відношенні своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , 2006 р.н., а саме умисні дії психологічного характеру, які полягали у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою, внаслідок чого завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої. Своїми діями ОСОБА_1 скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 31.08.2020 р., 31.08.2020 року близько о 11-00 год. була встановлена ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яка, маючи на утриманні неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ухиляється від виконання передбачених ст.150 СК України обов`язків, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання, санітарних умов проживання своєї дитини, в зв`язку з чим 24.08.2020 року близько о 23-00 год. остання самовільно залишила домівку і її місцезнаходження було невідоме та їй загрожувала небезпека. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП визнала у повному обсязі та пояснила, що дійсно 09.07.2020 року, знаходячись за місцем свого мешкання в АДРЕСА_1 між нею та її матір`ю ОСОБА_2 відбувся конфлікт, в ході якого вона виказувала на її адресу слова нецензурної лайки та ображала її. Крім того, 26.08.2020 року, знаходячись за місцем свого мешкання в АДРЕСА_1 між нею та її неповнолітньою донькою ОСОБА_4 відбувся словесний конфлікт, в ході якого вона виказувала на її адресу слова нецензурної лайки та ображала її. Свою вину скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.184 ч.1 КУпАП не визнала та пояснила, що вихованням дитини займається належним чином. 24.08.2020 року о 23-00 год. її донька відпрошувалась у неї піти погуляти, але вона не дозволила їй. Пізніше, близько 24-00 год. вона виявила, що її донька самовільно пішла з дому. Після чого вона одразу самостійно почала її шукати, але не знайшла та звернулась за допомогою в поліцію.

Вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінюючи зібрані в справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП повністю доведена та підтверджена матеріалами адміністративної справи, у тому числі:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 674772 від 11.07.2020 р., в якому викладені обставини скоєного правопорушення (а.с.3);

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 160674 від 26.08.2020 р., в якому викладені обставини скоєного правопорушення (а.с.17);

- письмовими поясненнями самого правопорушника, викладеними в протоколі та на окремому аркуші, відповідно до яких вона свою провину визнала (а.с.6,20);

- заявою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності (а.с.4,18);

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , в яких остання пояснила, що 09.07.2020 року о 15-00 год. між нею та її дочкою ОСОБА_1 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_1 висловлювалась на її адресу нецензурною лайкою (а.с.5);

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 , в яких остання пояснила, що вона проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_1 26.08.2020 року на протязі дня її мати вживала спиртні напої. Близько о 16-00 год. між нею та її матір`ю ОСОБА_1 виник словесний конфлікт, в ході якого її мати висловлювалась на її адресу нецензурною лайкою (а.с.19).

Як передбачено п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КпАП України.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КпАП України, а саме, вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення дій психологічного характеру, внаслідок чого завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Разом з тим, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП.

Ч. 1 ст. 184 КпАП України, передбачає адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Самовільне залишення домівки неповнолітньою дитиною не є складом правопорушення ст.184 КУпАП оскільки за даною статтею встановлена відповідальність за ухилення від обов`язку забезпечити необхідні умови життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. В матеріалах справи відсутні будь-які докази які б підтверджували дію чи бездіяльність правопорушника щодо невиконання батьківського обов`язку по вихованню та нагляду дитини. До того ж суд зазначає, що факт самовільного залишення будинку неповнолітнім не може свідчити про неналежне виховання ОСОБА_1 своєї дитини оскільки відсутня систематичність та прямий причинний зв`язок між діями неповнолітньої дитиною та вихованням матері.

Обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджують факт невиконання ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю подій і складу адміністративного правопорушення. Тобто судом встановлені обставини, що виключають провадження по справі. На підставі викладеного, провадження по справі підлягає закриттю.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення за правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно ст.36 КпАП України при вчиненні особою двох або більше адміністративних правопорушень стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи характер скоєного ОСОБА_1 правопорушення, ступінь її вини, особу порушника, стосовно якої даних, які б з негативного боку її характеризували, суду не надані, остання працює, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, а також враховуючи обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, якими є визнання своєї вини порушником у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення та відсутність обтяжуючих вину порушника обставин, суд піддає ОСОБА_1 адміністративному стягненню у межах санкції ч.1 ст. 173-2 КУпАП у вигляді штрафу, саме ця міра покарання буде достатньою для виправлення порушника та запобігання вчинення нею нових адміністративних правопорушень.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 221, 247 ч.1 п.1, 283, 173-2 ч. 1, 184 ч.1 КпАП України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КпАП України, та на підставі ст.36 КУпАП призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 255,00 грн.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП - закрити в зв`язку з відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.М. Якішина