Номер провадження 3/521/7089/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Непоради О.М.,

за участю секретаря - Дорич А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Одесі матеріали, що надійшли з Одеської митниці держмитслужби ДМС України, за протоколом складеним відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, керівника ТОВ «ТАВУШ» (10024, Україна, Житомирська область, м. Житомир, Корольовський район, вул. Вітрука, буд. №9-А, кв.(офіс) № 7, ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ДРФО НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Ржищівським МВМ ГУ МВС України в Київській області,

про порушення митних правил, передбаченого ст. 472 МК України,

за участю сторін провадження:

представника Одеської

митниці Держмитслужби - Білобородової Н.О.,

адвоката - Єршова Р.В.,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшов протокол №0609/50000/20 про порушення митних правил з відповідними матеріалами, у відношенні громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками скоєння правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

З протоколу про порушення митних правил вбачається, що 27.05.2020 року о 18 год. 35 хв. до Відділу митного оформлення № 4 митного поста "Чорноморський" Одеської митниці Держмитслужби ТОВ "ТАВУШ" () в особі керівника ОСОБА_2 подано митну декларацію типу «ІМ40АА», яка прийнята та зареєстрована митним органом за номером № UA500110/2020/005825.

Відповідно до митної декларації № UA500110/2020/005825 від компанії відправника SHENZHEN GUANGYULONG TRADE CO., LTD.) з Китаю на адресу одержувача/покупця ТОВ «ТАВУШ» (10024, Україна, Житомирська область, м. Житомир, Корольовський район, вул. Вітрука, буд. №9-А, кв.(офіс) № 7, ) в контейнері за номером MSKU4825643 надійшли товари народного споживання у кількості 86 товарів, загальною вагою брутто 21716,44 кг., нетто - 20275,31 кг. загальною вартістю 63090,87 дол. США.

Разом з митною декларацією митному органу надано наступні товаросупровідні документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) від 16.01.2020 №АТ1601/2020; рахунок-фактура (інвойс) від 22.04.2020 №AUGT/2020/8; Пакувальний лист від 22.04.2020 №AUGT/2020/8; Коносамент (Bill of lading) від 22.04.2020 № №910576944; Акт зважування від 27.05.2020 №108455.

У ході проведення митного огляду було встановлено, що серед загальної партії заявленого вантажу, без ознак приховування, знаходяться 23 картонні коробки з товаром який не було задекларовано у ЕМД та не заявлено у товаросупровідних документах, а саме: 13 картонних коробок з захисним спорядження для мотоциклістів (куртки захисні 198 шт., очки захисні 10 шт., перчатки захисні 50 пар по 2 шт., захисні накладки (оптікачі) для колін 87 пгг.), 10 картонних коробок з GPS-навігаторами 220 шт.

Відповідно до «Інструкції про порядок заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документу» затвердженої наказом Міністерства фінансів України 30.05.2012 № 651 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.08.2012 за №1372/21684) декларант зобов`язаний заявити точні відомості про товар у митній декларації.

Тобто, декларант зобов`язаний заявити відомості про товари, які мають містити достатній перелік інформації для їх розпізнання та однозначного віднесення до коду згідно з УКТЗЕД у кількості знаків, визначеній правилами заповнення графи 33 МД для відповідного митного режиму та особливостей переміщення, згідно з основними правилами інтерпретації УКТЗЕД.

Відповідно до графи №54, відповідальною особою за заповнення та надання до митного органу України документів, необхідних для переміщення товарів через митний кордон України, зокрема ЕМД № UA500110/2020/ 005825 вій 27.05.2020, є керівник ТОВ «ТАВУШ» ОСОБА_2 , який відповідно до вимог ст. 266 МК України, несе відповідальність, передбачену Митним кодексом України, у повному обсязі.

Таким чином, на думку митного органу, гр. ОСОБА_2 було порушено процедуру декларування товарів, передбачену ст. 257 МК України, та не було заявлено за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, що призвело до порушення митних правил, передбаченого ст. 472 МК України.

На підставі вищевказаних обставин посадовою особою Одеської митниці Держмитслужби було складено протокол про порушення митних правил №0609/50000/20 за ознаками порушення ст. 472 МК України.

У судовому засіданні гр. ОСОБА_2 участі не приймав, однак надав до суду заперечення по суті складеного протоколу, відповідно до яких просив провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Представник ОСОБА_2 адвокат Єршов Р.В., в судовому засідані просив провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Представник митниці у судовому засіданні вважав, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, винна у вчиненні адміністративного правопорушення, її вина підтверджується зібраними у справі доказами, і тому необхідно притягнути її до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України та застосувати до неї стягнення відповідно до санкції вказаної статті.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, вислухавши думку учасників процесу, суд не знаходить достатніх підстав для визнання особи винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, за кваліфікуючими ознаками: недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що 16.01.2020 між ТОВ «ТАВУШ» та компанією «AUGMENTED REALITY INITIATIVE LP» (Канада) укладено контракт № АТ1601/2020 щодо поставки в Україну товарів.

Так, 27.05.2020 ОСОБА_2 (як декларантом) була підготовлена та подана до Одеської митниці Держмитслужби електронна митна декларація типу «ІМ 40 АА» (далі ЕМД) № UA500110/2020/005825, а також товаросупровідні та комерційні документи, зокрема: коносамент № 910576944 від 22.04.2020, інвойс № AUGT/2020/8 від 22.04.2020, пакувальний лист до інвойсу, контракт № АТ1601/2020 від 16.01.2020 для оформлення у вільне використання товарів народного споживання (акумуляторні батареї, дриль-гайковерт, цвяхи, світильники електричні, труси дитячі, наколінники, скловолокно, блендери, термопринтери, чохли для мобільних телефонів, фари для авто, відеореєстратори автомобільні, навушники, тощо), всього 86 найменувань, які надійшли в Україну з Китаю на судні закордонного плавання «MAERSKBINTAN» в контейнері MSKU4825643.

Продавець товару - компанія «AUGMENTED REALITY INITIATIVE LP» (Канада), відправник - компанія «SHENZHEN GUANGYULONG TRADE CO., LTD» (Китай), покупець та одержувач ТОВ «ТАВУШ» (10024, Україна, Житомирська область, м. Житомир, вул.Вітрука, буд. 9-А, офіс 7, ).

Згідно з ЕМД № UA500110/2020/005825 було заявлено до оформлення товари народного споживання (акумуляторні батареї, дриль-гайковерт, цвяхи, світильники електричні, труси дитячі, наколінники, скловолокно, блендери, термопринтери, чохли для мобільних телефонів, фари для авто, відеореєстратори автомобільні, навушники, тощо).

Автоматизованою системою аналізу та управління ризиками (АСАУР) було згенеровано форму митного контролю «повний митний огляд», який проведено 01.06.2020 та складено Акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 01.06.2020.

В ході митного огляду товар із контейнера було вивантажено та перераховано. Встановлено, що серед загальної кількості товарів, виявлені незадекларовані товари, а саме: куртки захисні 198 шт., очки захисні 10 шт., перчатки захисні 50 пар по 2 шт., захисні накладки для колін 87 шт. та GPS-навігатори 220 шт.

Тобто, є певні розбіжності фактичної кількості товарів із вказаними у комерційних, товаросупровідних документах та електронній митній декларації.

Відповідно до ч. 1 ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до положень ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів через митний кордон України і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається скоєним умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається скоєним з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачати.

У відповідності до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, суддя зобов`язаний повно та всебічно з`ясувати усі обставини справи, зокрема, чи мало місце адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають суттєве значення для правильного її вирішення при цьому, встановити істину по справі необхідно з аналізу наявних доказів, які відповідно чинного законодавства, представляють собою будь які фактичні дані, які підтверджують або спростовують ті чи інші обставини і мають суттєве значення для правильного вирішення справи по суті.

Диспозицією ст. 472 МК України передбачено, що відповідальність настає через недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, тобто не заявлення за встановленою формою точних та достовірних даних про товар. Тобто, відповідальність може наступати лише у випадку, коли особі відомі усі необхідні реквізити товару, що підтверджуються відповідними документами, однак особа їх не декларує за встановленою формою.

Отже, основним безпосереднім об`єктом правопорушення за даною нормою закону є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України, а об`єктивною стороною є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, активна поведінка (вчинок) особи.

Суб`єктивна сторона передбачає наявність умислу чи необережності, тобто винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює, чи може та повинен передбачати обставини і характер незаконного недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто, незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Так, підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митниці на пропуск предметів через митний кордон. Законодавчими актами встановлено, зокрема, що це може бути митна декларація.

Статтею 257 МК України, визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до ч. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03 червня 2005 року №8, підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.

Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

На думку митного органу, порушення особи полягало в порушенні процедури декларування та недекларуванні за встановлено формою, передбаченою ст. 257 МК України, точних відомостей про кількість товару. Однак, при складанні протоколу, митним органом не були враховані наступні обставини.

Так, за результатами дослідження матеріалів справи було встановлено, що 16.01.2020 між ТОВ «ТАВУШ» та компанією «AUGMENTED REALITY INITIATIVE LP» (Канада) укладено контракт № АТ1601/2020 (далі - Контракт) щодо поставки в Україну товарів, відповідно умов зазначеного Контракту, Продавець зобов`язується поставити, а Покупець прийняти і оплатити товар, згідно з інвойсами до зазначеного Контракту, які є його невід`ємною частиною.

Після надходження на судні закордонного плавання товару в Україну у контейнері MSKU4825643, перед декларуванням, на підставі заяви від 27.05.2020 № б/н, з метою перевірки відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах ОСОБА_3 (представник ТОВ «ТАВУШ» за довіреністю від 25.06.2019 № 13-1/2011) проведено фізичний огляд товарів (в порядку ч. 2 ст. 266 МК України).

При цьому, як зазначає у своїх запереченнях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , візуальним оглядом, враховуючи повну схожість упаковок (картонні коробки без маркування та написів) вибірковою перевіркою їх вмісту розбіжностей не виявив, а велика кількість різноманітних товарів (86 найменувань) унеможливлювала перерахування та зважування кожного товару на етапі фізичного огляду та від ОСОБА_3 йому не надходило жодних повідомлень чи застережень про можливі невідповідності у кількості товарів.

Тому, 27.05.2020 ОСОБА_2 (як декларантом) до Одеської митниці Держмитслужби подана для митного оформлення ЕМД № UA500110/2020/005825.

При заповненні електронної МД № UA500110/2020/005825 він відображав відомості (опису, вагових, кількісних, вартісних характеристик товарів) із товаросупровідних та комерційних документів, складених компанією «AUGMENTED REALITY INITIATIVE LP» (контрагентом) відповідно до попередньо досягнутих домовленостей.

Відповідно до ч. 3 ст. 335 МК України та п. 2.1 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 30.05.2012 № 631, для здійснення митного оформлення товарів декларант подає до підрозділу митного оформлення митну декларацію, рахунок або інший документ, який визначає вартість товару (інвойс), та у випадках, встановлених Митним кодексом України також декларацію митної вартості.

У графі 31 ЕМД №UA500110/2020/005825, яка разом з документами подавалась в електронному вигляді, зазначено найменування, кількість товару з посиланням саме на інвойс: див. «електронний інвойс».

Згідно з Порядком заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 651, у разі поміщення товарів у митний режим імпорту в графі 31 митної декларації зазначаються відомості про найменування та кількість товару згідно з рахунком або іншим документом, що визначає вартість товару, тобто згідно з інвойсом.

Так, в ЕМД № UA500110/2020/005825 ОСОБА_2 заявлено 86 найменувань товарів, серед яких:

- товар № 22 «Захисний інвентар для спорту: наколінники (текстиль/пластик). Всього 611 комплектів» (вага брутто 335,5 кг, нетто 326,5 кг);

- товар № 69 «Апаратура для відеозапису та відтворювання відеозаписів, стаціонарна, не містить передавачі та приймачі: відеореєстратор автомобільний у вигляді дзеркала заднього огляду. Всього 420 шт.» (вага брутто 239,4 кг, нетто 216,9 кг);

01.06.2020, за результатом митного огляду встановлено, що серед загальної кількості товарів, виявлені незадекларовані товари, а саме: куртки захисні 198 шт., очки захисні 10 шт., перчатки захисні 50 пар по 2 шт., захисні накладки для колін 87 шт. та GPS-навігатори 220 шт.

Однак, безпосередньо посадові особи митниці в Акті про проведення огляду товарів від 01.06.2020 зазначили, що у контейнері MSKU4825643 фактична кількість місць відповідають заявленим в ЕМД № UA500110/2020/005825, а вага брутто та нетто не перевірялись, що зафіксовано в графі 8.3. Акту митного огляду від 01.06.2020.

Митним тарифом України, затвердженим Законом України «Про митний тариф» від 19.09.2013 №584-V-II, передбачено, що основною одиницею виміру та обліку товару «захисний інвентар для спорту» (№ 22 в митній декларації), код УКТ ЗЕД та товару «апаратура для відеозапису, відеореєстратори» (№ 69 в митній декларації), код є кілограм (код 166 за класифікатором).

Однак, слід зауважити, що митницею не враховано той факт, що в інвойсі №AUGT/2020/8 від 22.04.2020, який був поданий до митного оформлення, ціна товарів № 22 та № 69 вказана за кг, тобто одиницею виміру товарів є кілограм, а відповідно до графи 43 МД № UA500110/2020/005825 митна вартість товарів ОСОБА_2 визначена саме за першим методом (за ціною договору).

Відповідно до статей 268, 460 МК України допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Однак, слід зауважити, що митницею документально, у встановлений законодавством спосіб, не доведено, що зміна фактичної кількості окремих позицій товарів вплинула на збільшення митних платежів, тобто викладені в протоколі про порушення митних правил № 0609/50000/20 факти призводять до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання.

Дана обставина має значення для правильної кваліфікації дій особи, стосовно якої складено протокол, оскільки як визначено в ч.ч. 1, 2 ст. 268 МК України - допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, не тягне за собою застосування санкцій, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами України, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, посадові особи митних органів надають декларантам або уповноваженим ним особам можливість виправити помилки, допущені в митній декларації.

Таким чином, митницею на припущеннях зроблено висновок про відсутність підстав для застосування в даному випадку положень статей 268, 460 МК України.

Статтею 257 МК України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Після складання протоколу, ОСОБА_2 як керівником ТОВ «ТАВУШ» направлено запит (претензію) контрагенту (компанії «AUGMENTED REALITY INITIATIVE LP») з приводу одержання пояснень по ситуації, що виникла при митному оформленні товару із контейнеру MSKU4825643.

Відправник - компанія «SHENZHEN GUANGYULONG TRADE CO., LTD» (Китай) повідомила, що товар № 22 був заявлений у товаросупровідних і комерційних документах, як «захисний інвентар» (код товару - ) до складу якого входять: куртки захисні, захисні накладки для колін, очки захисні, перчатки захисні, та згідно з товаросупровідними документами і експортною митною декларацією № 00582254 від 25.04.2020 товар відправлений у кількості 326,50 кг (вага нетто).

Товар № 69 «відеореєстратор автомобільний» (код товару - ), в дану групу товарів входять: відеореєстратори, навігатори, інтегровані відеореєстратори, тощо. Відповідно до товаросупровідних документів та експортної митної декларації № 00582254 від 25.04.2020 товар відправлений у кількості 216,90 кг (вага нетто).

Крім цього, відправник компанія «SHENZHEN GUANGYULONG TRADE CO., LTD» повідомила, що при завантаженні контейнера MSKU4825643 контроль був зосереджений тільки на відповідності кількості місць та ваги. За розумінням відправника саме вага має суттєве значення при оформленні імпорту в Україні.

Також із зазначеним листом (роз`ясненням) відправник надіслав експортну митну декларацію № 00582254 від 25.04.2020.

Враховуючи, що митним органом не надано будь яких достовірних даних про зменшення митних платежів (взагалі нічого не роз`яснено про зміну платежів), та беручи до уваги акт огляду товару, відповідно до якого у контейнері MSKU4825643 фактична кількість місць відповідають заявленим в ЕМД № UA500110/2020/005825, а вага брутто та нетто не перевірялись, суд приходить до висновку, що працівниками митниці дана кваліфікація діям гр. ОСОБА_2 на підставі припущень, які були зроблені передчасно, не беручи до уваги застосування положень ст.ст. 268 та 460 МК України, зокрема, можливість виправити помилки, допущені в митній декларації.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що працівниками митниці не було зроблено розрахунку митних платежів як перед складанням протоколу, так і на момент розгляду справи у суді.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, гр. ОСОБА_2 заповнював електронну митну декларацію № UA500110/2020/005825 на підставі представлених компанією продавцем «AUGMENTED REALITY INITIATIVE LP» комерційних документів (зокрема інвойс № AUGT/2020/8 від 22.04.2020, пакувальний лист до інвойсу), відповідно до попередньо досягнутих домовленостей.

Зазначені докази в сукупності вказують на відсутність наміру особи на вчинення недекларування декількох позицій товарів із загальної товарної партії у митній декларації, що свідчить про відсутність суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Статтею 495 МК України та статтями 251, 252 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім цього, слід зазначити, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод (далі Конвенція).

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Частина 1 статті 6 Конвенції передбачає, що "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення". Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції, "кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку". А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.51КУпАП стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції "з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням".

У рішенні у справі "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.98 року, п. 54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Так, митним органом не надано жодних даних про зміну розміру митних платежів, а лише зазначено про кількісну невідповідність даним, заявленим у товаросупровідних документах. Також, митним органом не надано інформації стосовно того, чи призвела вказана різниця у кількості товару до звільнення від митних платежів або зменшення їх розміру. Будь - яких доказів того, що вага товару була перевищена митними органами не надано. Отже, посилання митного органу ґрунтуються лише на припущеннях, без підтвердження належними доказами.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Попри це, хотілося б звернути увагу на те, що процес про адміністративне правопорушення цілком ув`язаний з вищезазначеними презумпціями процесу кримінального, оскільки Європейський суд уже визнавав кримінально-правовий характер норм українського законодавства, якими передбачена відповідальність за адміністративні правопорушення, зокрема, і за порушення митних правил (рішення по справах «Надточій проти України» та «Гурепка проти України»).

Отже, суд, аналізуючи вищевикладені обставини, враховуючи наведені норми та керуючись конституційним принципом презумпції невинуватості, вказаним в ст. 62 Конституції України (тобто, вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів), вважає, що вина особи у скоєні адміністративного правопорушення не доведена, а тому провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 528 МК України, у справі про порушення митних правил суд (суддя) виносить одну з постанов, передбачених частиною першою статті 527 цього Кодексу.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 527 МК України, у справі про порушення митних правил суд (суддя), що розглядає справу, виносить, зокрема, постанову про закриття провадження у справі.

Суд, беручи до уваги наведені обставини та норми закону, приходить до висновку, що у діях декларанта відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, що є підставою для закриття провадження по справі, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП.

Згідно ст. 283 КУпАП України, постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, отже, у зв`язку з закриттям провадження по справі, товар, вилучений митними органами відповідно до протоколу, підлягає поверненню його власнику або уповноваженій ним особі у встановленому законом порядку, після сплати всіх необхідних зборів, податків та платежів.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 62 Конституції України, п.1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП, ст.ст. 268, 460, 472, 527, 528, 529 МК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за протоколом про порушення митних правил № 0609/50000/20, щодо притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України, закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №0609/5000/20 від 01.06.2020 року товар, повернути ОСОБА_1 або уповноваженій ним особі, в установленому законом порядку, після сплати всіх необхідних митних платежів.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.М. Непорада