Провадження № 3/161/3677/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2020 року суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Кирилюк В.Ф., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, місце проживання: АДРЕСА_1 , -

- за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 31.07.2020 року, о 23 год. 30 хв., по а/д Н-17 «Львів-Радехів-Луцьк» в с. Городище, керував транспортним засобом марки «ЗАЗ TF 699Р», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги, передбачені п.2.9 (а) ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав, оскільки вміст алкоголю згідно результату алкотестера «Драгер» становив 0,26 %. А тому просив суд, при вирішенні справи врахувати даний факт.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 , його вина у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №385538 від 31.07.2020 року, поясненнями свідків, результатом алкотесту «Drager».

Відповідно до п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Таким чином, своїми діями, направленими на керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права. У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При накладенні стягнення, судом враховується характер і ступінь вчиненого правопорушення, яке відноситься до порушення правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, особа порушника, ступінь його вини.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд по справі не вбачає.

Підстав для застосування положень ст.21 КУпАП суддя не знаходить, оскільки до суду не надходили клопотання про передачу матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації або трудового колективу.

Підстав для застосування положень ст.22 КУпАП суддя не знаходить, оскільки правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП є найбільш тяжким порушенням Правил дорожнього руху, яке передбачено у чинному законодавстві, а перебування водія у стані алкогольного сп`яніння несе підвищену небезпеку як для самого водія, так і для його пасажирів, пішоходів та інших учасників дорожнього руху. У зв`язку з цим, дане правопорушення неможливо вважати малозначним у розумінні ст.22 КУпАП.

Враховуючи всі обставини справи про адміністративне правопорушення, особу правопорушника, суддя дійшов висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Оскільки суд прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з нього на користь держави підлягає стягненню судовий збір відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ Про судовий збір.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн.(десять тисяч двісті грн.) та позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420,40 грн. (триста вісімдесят чотири грн. 20 коп.).

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Суддя Луцького міськрайонного суду В.Ф. Кирилюк