Справа № 357/7063/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.09.2020 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дубановська І.Д., розглянувши матеріали, які надійшли з ВРПП Білоцерківського ВП про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ст.ст.124, 130 ч.1 КУпАП,

в с т а н о в и в:

22 липня 2020 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла адміністративна справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Цього ж дня до суду надійшла адміністративна справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП.

Відповідно вимогам ст.36 КУпАП - справи відносно однієї особи повинні бути об`єднані та розглядатись в одному провадженні, за таких обставин, суддя вважає за необхідне матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП об`єднати в одне провадження з адміністративним матеріалом про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та присвоїти номер № 3/357/3139/2020, 357/7063/2020.

17 липня 2020 року о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 , в Київській області, Білоцерківському районі, с. Потіївка по вул. Молодіжна 9, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2103» д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, запах алкоголю з порожнини рота, не чітка мова, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху не впорався з керуванням та скоїв наїзд на електро опору. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.п.2.3 б, 12.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

Він же, 17 липня 2020 року о 15 годині 00 хвилин, в Київській області, Білоцерківському районі, с. Потіївка по вул. Молодіжна 9, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2103» д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, запах алкоголю з порожнини рота, не чітка мова. Огляд проводився на місці зупинки, що підтверджується тестом №1902, результат огляду 4,44 проміле, чим порушив вимоги п.2.9 а ПДР, за що відповідальність передбачена ст.130 ч.1 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Був повідомлений про місце та час розгляду справи належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подав.

Наведене, враховуючи вимоги ч.1 ст.268 КУпАП, не є перешкодою для розгляду справи.

Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 суд враховує, що Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Також, при вирішені питання про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , суд виходить з того, що останній не подавав до суду жодних клопотань про витребування доказів, виклик свідків з викладенням своїх міркувань щодо законності складеного відносно нього протоколу. Таких відомостей немає і в документах, доданих до протоколу.

Тому неявку ОСОБА_1 в судове засідання суд розцінює як обраний спосіб захисту з метою уникнути від відповідальності за вчинене.

Згідно ст.252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суддя, розглянувши протоколи та додані до них документи, вважає, що останній своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, порушивши п.п.2.3 б, 12.1 ПДР України та ст.130 ч.1 КУпАП, порушивши п.2.9 а ПДР, з наступних підстав.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя.

В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи скорочений строк, протягом якого на особу може бути накладене адміністративне стягнення, суд розглядає справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Вказане узгоджуються з рішенням Європейського суду з прав людини в рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає, що безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», згідно з положеннями частини першого статті 6 Конвенції про захист прав людини i основоположник свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладеться, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюються в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руку справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський суд з прав людини в рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Під час розгляду справи, суттєвих порушень допущених працівниками поліції при його складанні не виявлено. Протокол про адміністративне правопорушення містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні ухваленому 29.06.2007 року у справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати, постановив, що будь яка особа яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Кодексом про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації .

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280, 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні а також інші обставини, які мають значення для справи.

Стаття 9 КУпАП передбачає винність діяння, як обов`язкову ознаку складу правопорушення.

Суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 підтверджується сукупністю доказів, які знаходяться в матеріалах справи.

Відповідно до ст.53 Закону України «Про дорожній рух» юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно ст.33 КпАП України, при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини які пом`якшують відповідальність.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані судом за ст.124 КУпАП та за ст.130 ч.1 КУпАП, як порушення правил дорожнього руху та керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи , яка вчинила адміністративне правопорушення , в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Жодних розумних сумнівів щодо належності та допустимості наявних в матеріалах справи доказів, а також щодо добровільності та достовірності змісту письмових пояснень ОСОБА_1 немає. Суду не надано жодних доказів того, що ОСОБА_1 не погоджувався з діями працівників поліції чи оскаржував їхні дії.

Аналіз матеріалів справи дає підстави для висновку, що при складанні протоколу та оформленні інших документів поліцейським було дотримано вимог КУпАП, Інструкцій з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руку, зафіксовані не в автоматичному режимі та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортник засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, є доведеним.

Вивчивши матеріали справи, беручи до уваги обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність, а саме: те, що ОСОБА_1 дійсно при керуванні джерелом підвищеної небезпеки скоїв ДТП та керував транспортним засобом в стані алкогольного, сп`яніння, на даний момент навмисно затягує розгляд справи, тому суд вважає, що ОСОБА_1 необхідно притягнути до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачені ст.124 КУпАП та ст.130 ч.1 КУпАП, та стягнення слід визначити необхідним та достатнім для досягнення ст.23 КУпАП мети, зокрема виховання в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень, адміністративне стягнення в межах санкцій за статтями, за якими кваліфіковані правопорушення у вигляді штрафу, з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Крім того, на підставі ст.40-1 КУпАП та ЗУ «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судового збору.

Керуючись: ст.ст.23, 33, 36, 40-1, 122-4, 124, 221, 283, 287-294, КУпАП, ЗУ «Про судовий збір», суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Застосувати до ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає триста сорок гривень.

Застосувати до ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі десять тисяч двісті гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі ст.36 КУпАП остаточно застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі десять тисяч двісті гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі чотириста двадцять гривень 40 коп. в дохід держави.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з моменту її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області І.Д. Дубановська