Справа №443/718/20
Провадження №3/443/987/20
ПОСТАНОВА

іменем України

25 вересня 2020 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Павлів А.І., розглянувши матеріали які надійшли з Жидачівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: Львівська область, Жидачівський район, с. Загірочко, працюючого знімальником-укладальником у ДП «Ходорівський цегельний завод», реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за частиною 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 28.06.2020, о 01 год 30 хв, у с. Загірочко Жидачівського району Львівської області, керував транспортним засобом автомобілем «Ваз-21011», н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена частиною 1 ст. 130 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП, не визнав.

Крім цього, подав до суду клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. В обґрунтування клопотання покликається на те, що він дійсно керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, однак відмовився від проходження на стан сп`яніння лише на місці зупинки транспортного засобу. Протокол про адміністративне правопорушення не може бути самостійним беззаперечним доказом його вини. Матеріали справи не містять направлення, складеного працівниками поліції, для проходження ним огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Показання свідків є шаблонними і також не можуть бути належним доказом його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП. Матеріалами справи не встановлено остаточної відповідності та дійсності зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення фактичних обставин події, не встановлено належного проведення працівниками поліції процедури огляду на стан сп`яніння.

Захисник суду зазначив, що працівниками поліції не дотримано процедури огляду особи на стан сп`яніння, а саме: після відмови особи на місці зупинки транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння не забезпечили його доставлення до закладу охорони здоров`я для проведення там такого огляду.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши викладені у клопотанні аргументи, а також аргументи захисника, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до диспозиції частини 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306, передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Стаття 266 КУпАП передбачає порядок проведення огляду особи, яка керує транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП, доведена:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №447196 від 28.06.2020, згідно з яким ОСОБА_1 28.06.2020, о 01 год 30 хв, у с. Загірочко Жидачівського району Львівської області, будучи особою, яка на момент зупинки транспортного засобу керувала ним, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.1);

рапортом інспектора СРПП №4 ПП Жидачівського ВП, яким він повідомив начальника Жидачівського ВП про виявлення ним особи ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння та який відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим на цю особу складено протокол про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП (а.с.2);

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку та присутність при цьому двох свідків (а.с.3);

письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які відповідають викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення обставинам (а.с.5, 6);

оглянутим у суді під час розгляду справи відео, в якому відображені обставини, які відбувалися на місці зупинки транспортного засобу за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, уповноважених осіб на складання протоколу про адміністративне правопорушення (поліцейських) та інших осіб (свідків) (а.с.38).

Проаналізувавши вищевказані документи, відео, пояснення свідків суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, підтверджують існування обставин, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченого законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми.

Аналізуючи дотримання поліцейським процедури проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння суд враховує вимоги ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (далі Порядок).

Так, за змістом частини 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (частина 3 ст. 266 КУпАП, пункт 6 Порядку).

Суд зауважує, що досліджені у суді докази, зокрема відео з місця події, повністю підтверджують викладені у протоколі обставини, а саме: відмову ОСОБА_1 від пропозиції працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», так і у закладі охорони здоров`я. Ця відмова висловлена ОСОБА_1 чітко, зрозуміло та категорично.

Окрім наведеного, суд зауважує, що виявлені працівником поліції 28.06.2020 у особи, яка керувала транспортним засобом «Ваз-21011», н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 ознаки, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода відповідали ознакам алкогольного сп`яніння, визначених у пункті 3 Інструкції та, в сукупності з відмовою водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку давали поліцейському правову підставу для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Крім цього, поліцейським протокол про адміністративне правопорушення складено в присутності двох свідків, що, з огляду на вищевикладені обставини, відповідає вимогам пункту 8 Порядку.

З огляду на викладене суд вважає надані особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, пояснення та наведені ним аргументи, а також аргументи захисника неспроможними, оскільки такі не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні жодними фактичними даними, є голослівними і повністю спростовуються вищевикладеними дослідженими судом доказами.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт відмови ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст. 130 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 суд враховує: характер вчиненого ним правопорушення; ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП, яка доведена повністю, а тому вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції частини 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу.

Водночас, суд зауважує, що відповідно до отриманої 15.09.2020 інформації з ТСЦ №4645 РСЦ ГСЦ МВС у Львівській області (а.с.27) ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував. Верховним судом України у пункті 28 постанови Пленуму від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що суди не вправі застосовувати накладення стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала. Беручи до уваги викладені обставини суд доходить переконання про відсутність правових підстави для застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого санкцією частини 1 статті 130 КУпАП, у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись статтями 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 420 (чотириста двадцять) грн 40 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.І. Павлів