Справа № 654/2991/20
Провадження №3/654/1868/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 р.

Суддя Голопристанського районного суду Херсонської області Третьякова І.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого в ТОВ «Татарковський», -

за ст. 44-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 405110, 11.08.2020 о 16:00 год. в с. Залізний Порт по вул.. Морська, ОСОБА_1 керував транспортним засобом YANHOOL д.н. НОМЕР_1 та здійснюючи нерегулярні перевезення пасажирів автобусом в кількості 23 осіб не користувався засобами індивідуального захисту, а саме не вдягнув маску або респіратор, чим порушив вимоги постанови КМУ №392 від 20.05.2020р.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується довідкою про доставку судової повістки СМС-повідомленням. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відтак, за вказаних обставин та відповідно до ст. 268 КУпАП, справа підлягає розгляду за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Положення ст. 44-3 КУпАП передбачають адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

В вину ОСОБА_1 зазначається порушення вимог постанови КМУ №392 від 20.05.2020р. При цьому, який конкретний пункт даного нормативно-правового акту порушено, в протоколі не зазначено.

З огляду на зміст протоколу, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 інкриміноване порушення пп.1 п. 3, за яким на період дії карантину забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Даний пункт втратив чинність згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 р. N 641, яка набула чинності 01.08.2020р.

Таким чином, станом на 11.08.2020р. постанова КМУ №392 від 20.05.2020р. не містила заборони перебування в громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту.

Аналогічна заборона міститься в п. 10 постанови КМУ від 22.07.2020 р. N 641, однак посилання на неї в протоколі про адміністративне правопорушення відсутнє.

Крім цього, в силу ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В якості доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, інспектором СРПП Голопристанського ВП Вікуліним В.В. було долучено до справи лише протокол про адміністративне правопорушення та рапорт, складений цим же працівником поліції.

Будь-яких інших доказів на підтвердження обставин, викладених в протоколі, матеріали справи не містять.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що особою, яка склала протокол, в порушення положень ст. 251 КУпАП, не було долучено до справи належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1

У справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v.Russia", рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Karelin v.Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах "Кобець проти України" від 14.02.2008, "Берктай проти Туреччини" від 08.02.2001, "Леванте проти Латвії" від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву", що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП є недоведеним.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 187, 247, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову суду протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Херсонського апеляційного суду через Голопристанський районний суд Херсонської області.

Суддя І. В. Третьякова