Справа № 289/1120/20
П О С Т А Н О ВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 вересня 2020 року смт. Брусилів

Суддя Брусилівського районного суду Житомирської області Миколайчук П.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , спеціаліста-оператора відділення протидії технічним засобам розвідки батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата, РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч.4 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

11.08.2020 до Брусилівського районного суду Житомирської області на підставі ухвали Житомирського апеляційного суду від 31.07.2020, з військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України надійшли матеріали справи щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу А2192 про військове адміністративне правопорушення від 21.07.2020 ОСОБА_1 16.07.2020 не з`явилася на службу та була відсутня на службі з 08.00 години др. 17.00 години без поважних причин, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.172-11 КУпАП, в умовах особливого періоду (відповідно до Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» та згідно роз`яснення Верховного суду України від 13.07.2018 № 60-1543/0/2-18 в Україні діє особливий період).

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні правопорушенні не визнала. Пояснила, що 14.07.2020 вона знаходилася на робочому місці ї у неї піднявся тиск, з приводу цього її було знято з наряду та відправлено в медчастину, де вона отримувала медичну допомогу. 15.07.2020 вона прийшла на роботу, однак їй ще було погано, був високий тиск. Ввечері тиск піднявся до 163/94 і вона зателефонувала своєму керівнику ОСОБА_2 , відправила йому фото підвищеного тиску, при цьому було погоджено поїздку до військового госпіталю. Пізніше їй повідомили, що 16.07.2020 в госпіталь до лікарів не поїдуть, тому що не готові документи, вказали, що в госпіталь супроводять 17.07.2020. Однак, через погане самопочуття 16.07.2020 року вона самостійно, в супроводі знайомого, поїхала до м. Києва в госпіталь, де їй надавали медичну допомогу. Про це протягом дня неодноразово повідомляла по телефону свого керівника.

В судовому засіданні захисник Кадлубовська Л.А. вказала на наявність поважних причин неявки ОСОБА_1 до військової частини 16.07.2020, а саме через погіршення здоров`я ще 14.07.2020, в зв`язку з чим було ризиковано для здоров`я чекати 17.07.2020 на направлення до госпіталю. Вказала на порушення при складанні протоколу від 21.07.2020 в частині строків його складання. Просить закрити провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_3 , працівник юридичного сектору в/ч НОМЕР_1 , пояснив, що ОСОБА_1 порушила свої обов`язки, факт неявки її до в/ч 16.07.2020 без належного погодження містить склад правопорушення. Вказав, що на 17.07.2020 було заплановано доставку ОСОБА_1 до військового госпіталю, тому 16.07.2020 вона не мала права самостійно їхати туди без дозволу і порушувати свої обов`язки. Вказав, що рапортів на убуття з військової частини ОСОБА_1 не писала.

Свідок ОСОБА_4 , яка виконувала обов`язки начальника медпункту військової частини, в суді підтвердила, що ОСОБА_1 зверталася за медичною допомогою 14.07.2020, був тиск та погане психічне самопочуття, було рекомендовано здійснити огляд в госпіталі, в подальшому її стан покращився.

Свідок ОСОБА_5 , яка є лікарем в в/ч, пояснила, що ОСОБА_1 14.07.2020 зверталася за медичною допомого зі скаргами на тиск, було рекомендовано звільнити від обов`язків на кілька днів (т.з.«довідка»), про що зроблено запис в мед.картці, в подальшому її стан покращився. Вказала, що дати направлення в госпіталь остаточно погоджено не було, так як не було такої оперативної потреби. Підтвердила, що 16.07.2020 ОСОБА_1 самовільно вибула в госпіталь на обстеження, як і 17.07.2020.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника, свідків, приходжу до висновку, що у її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, виходячи з наступного.

Відповідно диспозиції ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, складом вказаного правопорушення є самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох, вчинені в умовах особливого періоду.

Вбачається, що відсутність поважних причин нез`явлення (відсутності) особи на службі є обов`язковою ознакою складу вказаного адміністративного правопорушення.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України,особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законом. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться у межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно ч. 6 Розділу «Загальні положення» Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, внутрішня служба здійснюється з метою, зокрема, і збереження здоров`я військовослужбовців, а відповідно п. 233 Статуту, збереження і зміцнення здоров`я, фізичний розвиток військовослужбовців - важлива і невід`ємна частина їх підготовки до виконання військового обов`язку.

Відповідно ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно пояснювальної записки ОСОБА_6 , 16.07.2020 ОСОБА_1 не прибула на службу. На дзвінки по мобільному не відповідала. Дозволу на убуття зі служби не отримувала, рапорт щодо убуття зі служби не писала (а.с. 6).

Згідно пояснювальної записки ОСОБА_7 , 16.07.2020 ОСОБА_1 не прибула на службу. На дзвінки по мобільному не відповідала. Протягом робочого дня на службу не з`явилася. (а.с. 8).

Відповідно до записів у медичній книжці, 14.07.2020 ОСОБА_1 скаржилася на сильний головний біль в результаті чого встановлено гіпертонію, судинний криз, астеноневротичний синдром. Згідно запису від 14.07.2020, останній рекомендовано звільнення від служби («довідка») з 15 по 17 липня 2020. 16.07.2020 отримувала медичну допомогу в військовому госпіталі, як це і рекомендувалось лікарем військової частини при огляді 14.07.2020.

Відповідно скриншотів журналу дзвінків з мобільного телефону ОСОБА_1 остання 15 та зранку 16 липня 2020 неодноразово спілкувалась зі своїм безпосереднім начальником ОСОБА_8 на його особистий номер мобільного телефону, який підтверджений і свідком ОСОБА_3 .

Таким чином, на підставі долучених до матеріалів справи письмових доказів та пояснень свідків встановлено, що ОСОБА_1 не з`явилася 16.07.2020 до місця несення служби в в/ч НОМЕР_1 саме в зв`язку з погіршенням її здоров`я, перед тим отримувала рекомендацію на огляд лікарів, під час відсутності на місці служби отримувала медичну допомогу в військовому госпіталі в м. Київ, куди її вибуття було попередньо погоджене медичним працівником в/частини, а тому в її діях відсутній склад адмінстративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, оскільки її неявка на місце служби 16.07.2020 була викликана поважними причинами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 9, ч. 4 ст. 172-11, 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст. 172-11 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Брусилівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя П. В. Миколайчук