Справа № 214/4849/20
3/214/2326/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 вересня 2020 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Прасолов В.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина

України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 30.06.2020 року, 30.06.2020 року о 00.11 годині по вул. Курчатова, 1 в м. Кривому Розі, громадянин ОСОБА_2 керував транспортним засобом «ЗАЗ 698 К» з державним номерним знаком НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкій запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. На закону вимогу працівників поліції пройти медичний огляду встановленому законом порядку на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. За даних обставин, з урахуванням достатності обсягу наявних доказів, приходжу до висновку про можливість розгляду справи за його відсутності, оскільки положення ч.2 ст.268 КУпАП не містять імперативного припису щодо обов`язкової його участі в судовому засіданні під час розгляду даної категорії справ.

В судовому засіданні досліджені наступні письмові докази: протокол про адміністративне правопорушення (а.с.1), рапорт (а.с.3), постанова (а.с.4), диски (а.с.5), довідка (а.с.6).

Оглядом диску №1 встановлено, що на ньому мається 12 файлів з відеозаписами:

-на файлі з останніми цифрами «0138», який розпочинається о 00.27 год., закінчується о 00.42 год., зафіксовано як особа каже, що не їхав за кермом, в присутності свідків відмовляється їхати на огляд. Хода в особи хитна, під час розмови з поліцейськими сперечається.

- на файлі з останніми цифрами «0148», який розпочинається о 00.12 год. та закінчується о 0027 год., зафіксовано, як особа надає документи, сперечається з поліцейськими, каже, що не згоден проходити огляд.

- файл з останніми цифрами «0149», який розпочинається о 00.12 год. та закінчується о 00.27 год., за змістом відповідає файлу з останніми цифрами «0148».

- на файлі з останніми цифрами «0224», який розпочинається о 00.31 год. та закінчується о 00.31 год., зафіксовано, як особа підписує документи.

- файл з останніми цифрами «0151», який розпочинається о 00.25 год. та закінчується о 00.29 год., за змістом відповідає файлу з останніми цифрами «0138».

- на файлі з останніми цифрами «0225», який розпочинається о 00.16 год. та закінчується о 00.31 год., зафіксовано, як особи сперечаються з поліцейськими, що за змістом збігається з файлами «0148», «0138».

- на файлі з останніми цифрами «0152», який розпочинається о 00.42 год. та закінчується о 00.47 год., на зображенні видно салон автомобілю, в якому перебуває оператор.

- на файлі з останніми цифрами «0153», який розпочинається о 00.32 год. та закінчується о 00.32 год., зафіксовано, як оголошується протокол.

- на файлі з останніми цифрами «0156», який розпочинається о 00.52 год. та закінчується о 00.53 год., зафіксовано як особа сперечається з поліцейським.

- на файлі з останніми цифрами «0157», який розпочинається о 00.56 год. та закінчується о 00.56 год., видно поліцейських, голос каже: «віддайте машину».

- на файлі з останніми цифрами «0158», який розпочинається о 00.59 год., немає звуку.

- файл з останніми цифрами «0159», не відкривається. При огляді цього диску, виявлені подряпини.

Оглядом диску №2 встановлено, що на ньому мається 4 файли з відеозаписами:

-на файлі з останніми цифрами «0228», який розпочинається о 00.46 год. та закінчується о 00.01 год., зафіксовано, як особа, яка відмовляється пройти огляд, каже, що не був за кермом, попросив щоб його штовхнули, щоб він доїхав до будинку АДРЕСА_2 . Особи сперечаються з поліцейськими. Зміст файлу відповідає змісту диску №1.

-файл з останніми цифрами «0229», який розпочинається о 00.51 год. та закінчується о 01.06 год., узгоджується зі змістом файлу «0228».

-- на файлі з останніми цифрами «0230», який розпочинається о 00.16 год. та закінчується о 00.31 год., зафіксовано, як особи кажуть, що автомобіль не їхав, що збігається зі змістом файлу «0225».

-Зміст файлу з останніми цифрами «0231», який розпочинається о 00.36 год. та закінчується о 00.51 год., збігається з раніше описаними файлами.

-

Оглядом диску №3 встановлено, що на ньому мається 3 файли з відеозаписами.

-на файлі з останніми цифрами «0232», який розпочинається о 01.06 год. та закінчується о 01.06 год., зафіксовано, як особи сперечаються між собою та сідають в автомобіль.

-на файлі з останніми цифрами «0235», який розпочинається о 00.31 год. та закінчується о 00.46 год., зафіксовано, як особи сперечаються з поліцейськими.

- файл з останніми цифрами «0239», який розпочинається о 01.01 год. та закінчується о 01.06 год., за змістом збігається зі змістом файлу «0229» на диску №2.

Відповідно до ст.252 КУпАП, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, оцінивши досліджені докази за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Протокол про адміністративне правопорушення (а.с.1), рапорт (а.с.3), постанову (а.с.4), диски (а.с.5), вважаю належними доказами, так як вони стосуються обставин справи, а саме того, чи керував ОСОБА_2 автомобілем, чи були в останнього ознаки сп`яніння, чи відмовлявся він пройти огляд.

Вважаю належним доказом довідку (а.с.6), оскільки вона підтверджує наявність у ОСОБА_2 права керування транспортними засобами.

Оцінюючи докази з точки зору достовірності виходжу з наступного.

Зміст відеозаписів вважаю достовірним доказом.

Відповідно до відеозаписів, які були оглянуті у судовому засіданні, ОСОБА_2 дійсно має ознаки алкогольного сп`яніння, так як вів себе неадекватно, мав хитну ходу, разом з тим останній заперечував факт перебування за кермом автомобіля. Доказів про те, що ОСОБА_2 керував автомобілем у матеріалах справи не мається та у судовому засідання не добуто.

Рапорт в тій частині, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом, вважаю недостовірним, так як він не підтверджується іншими об`єктивними доказами цієї обставини.

Протокол в тій частині, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом, вважаю недостовірним доказом, оскільки він не підтверджується іншими об`єктивними доказами цієї обставини.

Протокол в тій частині, що ОСОБА_2 відмовився пройти огляд, вважаю достовірним доказом, оскільки він підтверджується іншими об`єктивними доказами цієї обставини. Обговорюючи питання про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, виходжу з наступного.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Приймаючи до уваги положення ст.ст.7, 245 КУпАП, згідно яких ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, приходжу до переконання, що у судовому засіданні не добуто допустимих та належних доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_2 складу інкримінованого правопорушення. При цьому враховую наступне.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як передбачено п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Стаття 130 ч.1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом з явними ознаками алкогольногосп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, буде мати місце при наявності об`єктивної сторони, що передбачає необхідність обов`язкової наявності кваліфікуючих ознак цього правопорушення, а саме керування транспортним засобом, суб`єктивної наявність прямого умислу та спеціального суб`єкта водія.

Згідно з п.1.10 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі за текстом «Правила»), водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

У рішеннях від 30 травня 2013 року у справі № 36673/04 «Малофєєва проти Росії» та від 20 вересня 2016 року у справі № 926/08 «Карелін проти Росії», Європейський суд з прав людини зауважив, що «формулювання правопорушення, викладене у фабулі постанови про адміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.».

На підставі аналізу обсягу наявних в матеріалах справи доказів, приходжу до висновку про те, що ОСОБА_2 30.06.2020 року о 00.11 годині не керував автомобілем «ЗАЗ 698 К» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , докази цього факту відсутні. Таким чином, ОСОБА_2 не був суб`єктом складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, а тому пред`явлення йому вимоги пройти огляд на стан сп`яніння, не ґрунтується на вимогах закону, оскільки він не підпадає під дію положень Правил, що стосуються водія, а тим паче для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП у випадку перебування в стані сп`яніння.

Відповідно до ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Дійшовши висновку про те, що ОСОБА_2 не був водієм, а відтак і не був зобов`язаний проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, що пред`являючи вимогу пройти огляд, поліцейські порушили вимоги вказаної Інструкції, приходжу до переконання про відсутність в діях ОСОБА_2 з відмови пройти медичний огляд на стан сп`яніння, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України, а тому справу належить закрити.

Обговорюючи питання про наявність підстав для закриття провадження на підставі п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП у разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність виходжу з наступного.

В науці існує думка про те, що види юридичної відповідальності за своєю функцією можливо поділити на каральну (штрафну), відновлювальну, превентивну (запобіжну) та виховну. Каральна функція юридичної відповідальності напрямок правового впливу юридичної відповідальності на суб`єктів правопорушення, що полягає в позбавленнях особистого або майнового характеру та переслідує мету кари, запобігання, відновлення та виховання, каральна функція один із різновидів функцій юридичної відповідальності, що за своїм змістом і характером несе несприятливі наслідки для суб`єкта, що вчинив правопорушення, заподіює йому моральні або організаційні страждання. (Підручник з Правознавства. 10 клас. ОСОБА_3 ). Отже кримінальна та адміністративна відповідальність відносяться за своєю функцією до одного і того виду юридичної відповідальності.

Стаття 58 Конституції України визначає, що Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Як наголосив КСУ, суть зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів полягає в тому, що їх приписи поширюються на правовідносини, які виникли до набрання ними чинності, за умови, якщо вони скасовують або пом`якшують відповідальність особи (абзац другий пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 19 квітня 2000 року № 6-рп/2000 у справі про зворотну дію кримінального закону в часі).

Як передбачено ст.8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення; закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають ; проовадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

До 1 липня 2020 року стаття 130 ч.1 КУпАП передбачала, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

1 липня 2020 року набрав чинності Закон № 2617-VIII, підпунктом 4 пункту 1 розділу I були внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме статтю 130 викласти в такій редакції: «Керування річковими, морськими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими, морськими або маломірними суднами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, з позбавленням права керування всіма видами плавучих засобів на строк від одного до трьох років.

Підпунктом 171 пункту 1 розділу I були внесені зміни до Кримінального кодексу України, а саме цей Кодекс доповнений статтею 286-1 такого змісту: «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, або відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного освідування з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого медичного освідування караються штрафом від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Таким чином, підпункт 4 пункту 1 розділу I Закону № 2617-VIII, скасовує відповідальність за адміністративні правопорушення, а підпункт 171 пункту 1 розділу I цього Закону передбачає більш сувору відповідальність. Підпункт 171 пункту 1 розділу I Закону№ 2617-VIII не має зворотню силу, так як передбачає більш сувору відповідальність. Отже, з набранням законної сили Законом № 2617-VIII особи підлягають відповідальності за положеннями ст. 130 КУпАП, в редакції яка діяла до 1 липня 2010 року, як така що передбачала більш м`яку відповідальність.

3 липня 2020 року в газеті «Голос України» було опубліковано Закон від 17 червня 2020 року № 720-IX, який, як зазначено у розділі ІІ цього Закону, набирає чинності з дня набрання чинності Законом України від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», тобто з 1 липня 2020 року. Пунктом 117 цього Закону внесені зміни, якими у розділі I Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" у пункті 1 , підпункти 2-4, 7 виключені.

Отже пункт 117 Закону № 720-IX, вводить відповідальність за адміністративні правопорушення, а саме ст. 130 КУпАП, яке передбачає, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 117 Закону№ 720-IX також внесені зміни, якими у розділі I Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», а саме у пункті 2 підпункти 127, 128, 131, 149, 171, 207 виключені. Таким чином була виключена відповідальність за ст.286-1 КК України.

Таким чином, пункт 117 Закону № 720-IX, відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України має зворотну силу як такий, що вводить відповідальність за адміністративні правопорушення, а саме ст. 130 КУпАП, яке передбачає, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Оскільки одночасно була скасована кримінальна відповідальність, яка була передбачена ст.286-1 КК України, то відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України ця норма має зворотну силу як така, що пом`якшує відповідальність за керування керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, або відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного освідування з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого медичного освідування.

Зворотня сила пункт 117 Закону № 720-IX розповсюджується лише на ті правопорушення, пов`язані з керуванням водіями транспортним засобом в стані сп`яніння, які були вчинені 1 липня 2020 року та 2 липня 2020 року, так як в ці дні за таки дії була передбачена більш сувора відповідальність, визначена ст.286-1 КК України.

На підставі викладеного приходжу до переконання, що справи за адміністративними правопорушеннями, пов`язані з керуванням водіями транспортним засобом в стані сп`яніння, вчинені до 1 липня 2020 року, не підлягають закриттю на підставі ст.247 ч.1 п. 6 КУпАП.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_2 складений протокол за те, що він 30 червня 2020 року відмовився пройти огляд на стан сп`яніння, але підстави для закриття провадження по даній справі на підставі ст.247 п. 6 КУпАП відсутні.

Тому вважаю, що провадження належить закрити на підставі ст.247 п.1 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України

Керуючись ст.ст.7, 9, 130, 245, 266, 268, 283, 284, 247, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.М. Прасолов