ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2020 Справа №607/13841/20

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбановський Ю.І., розглянувши матеріали, які надійшли із Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , фізичної особи підприємця,

-- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 17.08.2020р. серії АПР18 №712693, ОСОБА_1 , будучи фізичною особою підприємцем, допустив порушення умов карантину в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в м. Тернополі по вул. Сахарова,8, що виразилося в обслуговуванні клієнтів та перебування на робочому місці персоналу без заходів індивідуального захисту (захисних масок, рукавичок), чим порушив п. 7 Постанови Головного санітарного лікаря України №17 від 09.05.2020р. у відповідності до п. 17 Постанови КМУ №641 від 22.07.2020р., п.п. 3 п. 15 Постанови КМУ №641 від 22.07.2020р., чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Тому суд, в порядку ст. 268 КУпАП проводить розгляд справи за наявними в ній доказами.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Також, вимогами ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, суд прийшов до висновку, що провадження в даній справі підлягає закриттю за не підтвердженням долученими доказами в діях підприємця ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, виходячи з наступних підстав.

Статтею 32 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», передбачено, що обмежувальні протиепідемічні заходи встановлюються місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування за поданням відповідного головного державного санітарного лікаря у разі, коли в окремому населеному пункті, у дитячому виховному, навчальному чи оздоровчому закладі виник спалах інфекційної хвороби або склалася неблагополучна епідемічна ситуація, що загрожує поширенням інфекційних хвороб. Обмеженням підлягають ті види господарської та іншої діяльності, що можуть сприяти поширенню інфекційних хвороб. Види і тривалість обмежувальних протиепідемічних заходів встановлюються залежно від особливостей перебігу інфекційної хвороби, стану епідемічної ситуації та обставин, що на неї впливають.

Стаття 44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

У протоколі про адміністративне правопорушення від 17.08.2020р. №712693 вказано, що фізична особа підприємець ОСОБА_1 допустив пушення умов карантину в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в АДРЕСА_2 . Проте, із матеріалів адміністративної справи не вбачається і для суду неможливо встановити, яке правове відношення ОСОБА_1 має до магазину «П`ятий кут» і чи виконує ОСОБА_1 керівні повноваження у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », які на ОСОБА_1 покладенні функції, які він несе обов`язки, а відтак, чи здійснює ОСОБА_1 господарську діяльність в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », не підтверджено статус суб`єкта підприємницької діяльності у ОСОБА_1 і чи може він нести адміністративну відповідальність за порушення, яке нібито він вчинив, виходячи із фабули протоколу від 17.08.2020р. №712693.

Попри цього суд зазначає, що постанова Головного державного санітарного лікаря України від 09.05.2020р. №17 має рекомендаційний характер та за невиконання її положень не може наступати адміністративна відповідальність за ст. 44-3 КУпАП, а тому поліцейським у протоколі про адміністративне правопорушення від 17.08.2020р. №712693 не вірно зазначено про порушення ОСОБА_1 також і даної постанови Головного державного санітарного лікаря України.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Приймаючи до уваги встановленні під час розгляду справи обставини, суд приходить до висновку, що долученийдо матеріалів справи рапорт від 05.08.2020р., пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та відеозапис не можуть бути як окремі та єдині докази для підтвердження вини особи у вчиненні протиправного діяння і на підставі вказаних вище матеріалів та за відсутності інших доказів в їх сукупності, які мають бути належними і допустимими, не може ґрунтуватися обвинувачення особи у вчиненні нею адміністративного правопорушення і це доводити.

За таких обставин суд приходить до висновку, що матеріалами справи не підтверджено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення із викладеною у протоколі про адмінправопорушення від 17.08.2020р. №712693 фабулою, наслідком чого є закриття провадження в адміністративній справі.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 33, 44-3, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 251, 252, 276, 279, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 17.08.2020р. серії АПР18 №712693 закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд.

Суддя Дзюбановський Ю.І.