Справа № 456/3646/20
Провадження № 3/456/2276/2020
ПОСТАНОВА

іменем України

23 вересня 2020 року Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Бучківська В. Л. , розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч.2 ст.173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 24.06.2020 близько 17:00 год. за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_2 та сестри ОСОБА_3 , в ході якого ображав їх нецензурними словами, чинив психологічний тиск.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав повністю, щиро розкаявся.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердила, що її син ОСОБА_1 дійсно 24.06.2020. близько 17:00 год. за місцем свого проживання вчинив домашнє насильство відносно неї та доньки ОСОБА_3 , в ході якого ображав їх нецензурними словами, чинив психологічний тиск.

Потерпіла ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, виходячи з наступного.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Згідно зі ст. 1 Закону «Про запобігання та протидію домашньому насильству» у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні:

домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру;

психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

сексуальне насильство - форма домашнього насильства, що включає будь-які діяння сексуального характеру, вчинені стосовно повнолітньої особи без її згоди або стосовно дитини незалежно від її згоди, або в присутності дитини, примушування до акту сексуального характеру з третьою особою, а також інші правопорушення проти статевої свободи чи статевої недоторканості особи, у тому числі вчинені стосовно дитини або в її присутності;

фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Статтею 3 Закону передбачено, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП, полягає у вчиненні домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні встановлено, щоОСОБА_1 24.06.2020 близько 17:00 год. за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_2 та сестри ОСОБА_3 , в ході якого ображав їх нецензурними словами, чинив психологічний тиск.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, вчиненому при вищевикладених обставинах повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного рішення, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР 18 №710982 від 29.07.2020, відповідно до якого ОСОБА_1 24.06.2020 близько 17:00 год. за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_2 та сестри ОСОБА_3 , в ході якого ображав їх нецензурними словами, чинив психологічний тиск.

- заявою ОСОБА_2 від 24.06.2020, в якій остання просить прийняти міри до її сина ОСОБА_1 , який 24.06.2020 близько 17:00 год., вчинив з нею конфлікт, під час якого ображав її нецензурними словами та чинив психологічний тиск.

- поясненнями гр. ОСОБА_1 від 08.07.2020, з яких вбачається, що останній 24.06.2020 близько 17:00 год. за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_2 та сестри ОСОБА_3 , в ході якого ображав їх нецензурними словами, чинив психологічний тиск, а також показаннями в судовому засіданні, в ході яких останній свою вину у вчиненні правопорушення визнав повністю;

- поясненнями гр. ОСОБА_2 (матері) від 24.06.2020, з яких вбачається, що ОСОБА_1 24.06.2020 близько 17:00 год. за місцем проживання вчинив конфлікт, відносно неї та її доньки, в ході якого ображав їх нецензурними словами та чинив на них психологічний тиск;

- поясненнями гр. ОСОБА_3 (сестри) від 24.06.2020, з яких вбачається, що ОСОБА_4 24.06.2020 близько 17:00 год. за місцем свого проживання вчинив конфлікт, відносно їх матері ОСОБА_2 та неї, в ході якого ображав їх нецензурними словами та чинив психологічний тиск.

Слід зазначити, що відповідно до постанови судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10.03.2020, ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн., а відтак, кваліфікація дій за ч.2 ст.173-2 КУпАП є правильною.

Окрім цього слід зазначити, що ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнав повністю.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання про вид стягнення, з врахуванням особи правопорушника, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу.

Керуючись ст. 40-1 КУпАП, відповідно до якої судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, тому слід стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави.

Керуючись ст.ст. 283,284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, й накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 /триста сорок/ грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 420 /чотириста двадцять/ грн. 40 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Cуддя В. Л. Бучківська