Справа № 462/2476/20 Головуючий у 1 інстанції: Галайко Н.М.
Провадження № 33/811/1131/20 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі :

судді - Белени А.В.

за участю особи, яку притягнуто до адміністративної

відповідальності - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 122-2 КУпАП, за апеляційною скаргою останнього на постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 21 травня 2020 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Залізничного районного суду м.Львова від 21 травня 2020 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та обрано йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 153 (сто п`ятдесят три) грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 420 грн.40 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 26.04.2020 року о 09 год. 55 хв. у м. Львові по вул. М. Вовчка, 3 керуючи автомобілем Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_1 на вимогу працівників поліції поданою піднятою рукою вгору не відреагував та не зупинився, чим порушив п. 2.4 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На постанову судді ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити. Вважає дану постанову судді незаконною та необгрунтованою, такою, що підлягає скасуванню.

При цьому, ОСОБА_1 подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, мотивуючи тим, що розгляд справи відбувся без його участі, а оскаржувану постанову він отримав лише 30 липня 2020 року.

Апелянт свої вимоги мотивує тим, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, оскільки на вимогу працівників поліції він зупинився, про що свідчить його підпис в протоколі про адміністративне правопорушення та надання письмових пояснень.

Заслухавши пояснення та думку ОСОБА_1 , який просив задоволити апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Поважність причин пропуску скаржником строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк необхідно поновити.

Згідно положень ст. 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи зобов`язана зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи.

Згідно положень ч.7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Як вбачається із матеріалів справи суд першої інстанції обгрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП.

Такий висновок суду підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР № 067514 від 26.04.2020 року, поясненнями ОСОБА_1 , а також іншими матеріалами справи.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_1 про те, що правопорушення він не вчиняв, оскільки такі спростовуються показами самого ОСОБА_1 , який в суді апеляційної інстанції пояснив, що він побачивши вимогу поліцейського зупинитись, проїхав ще приблизно 50 метрів, та зупинився на сусідній вулиці, оскільки на дорозі не було місця для зупинки транспортного засобу з урахуванням правил зупинки.

Разом з тим, відповідно до вимог закону при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Однак, при накладенні стягнення за дане адміністративне правопорушення суд першої інстанції не в повній мірі врахував вимоги, передбачені ст. ст. 22, 23 та 33 КУпАП, а саме: характер вчиненого правопорушення, особу винного, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують відповідальність.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 , вперше притягується до адміністративної відповідальності, а також те, що скоєне правопорушення не представляє суспільної небезпеки, ним не було завдано шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб, апеляційний суд приходить до висновку, що скоєне останнім правопорушення є малозначним, та вважає за необхідне у відповідності до ст. 22 КУпАП звільнити останнього від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, тим самим частково задоволити апеляційну скаргу.

На думку суду застосування такого виховного заходу, як усне зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Залізничного районного суду м.Львова від 21 травня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволити частково.

Постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 21 травня 2020 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 122-2 КУпАП - скасувати.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, за малозначністю та оголосити йому усне зауваження.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду А.В. Белена