Справа № 658/372/20
провадження № 3/658/198/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2020 року м.Каховка Херсонської області

Суддя Каховського міськрайонного суду Херсонської області Марків Т.А., розглянувши матеріали, які надійшли від Каховського ВП ГУНП в Херсонській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого трактористом в ФГ "ІРБІС", відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків в матеріалах справи відсутній, адреса реєстраційного обліку місця проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 30 січня 2020року складеного о 15.00 год., серії ДПР18 № 095252, 29 січня 2020 року о 22.00 год. в с. Тавричанка Каховського району ОСОБА_1 , керував транспортним засобом легковим автомобілем «ВАЗ 21033» (номерний знак НОМЕР_1 ) з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. На вимогу працівника поліції водій, в порушення п. 2.5 ПДР України, відмовився від проходження в установленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, відповідно до змісту якої просив провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного прапорушення, передбченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд вважає можливим продовжити розгляд справи за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення, згідно положень ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в яких не зазначено місця скоєння правопорушення, вказано про те, що їх запросили поліцейські о 15.00 год. 30січня 2020року, не можна прийняти до уваги як належні докази винуватості ОСОБА_1 , оскільки йому інкримінується вчинення адміністративного правопоршення 29 січня 2020 року о 22.00 год.

Отже, письмові пояснення свідків не узгоджуються із протоколом про адміністративне правопорушення, що ставить під сумнів їх достовірність.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що поліцейським не було дотримано визначеної законом процедури фіксації відмови ОСОБА_1 від його огляду, відтак протокол про адміністративне правопорушення не можна визнати належним та допустимим доказом його винуватості.

Отже, матеріали справи не містять беззаперечних доказів щодо вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння).

У відповідності до п. 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини») доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Суд вважає, що матеріали справи не містять беззаперечних доказів, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття адміністративної справи відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 10,

130, 268, 283, 284 КУпАП,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена.

Апеляція на постанову подається протягом десяти днів з дня її винесення до Херсонського апеляційного суду через Каховський міськрайонний суд Херсонської області.

Суддя Т.А. Марків