Справа № 757/8466/19 Головуючий у 1 інстанції Смик С.І.
Провадження № 33/824/1379/2020 Доповідач у 2 інстанції Семенцов Ю.В.
П О С Т А Н О В А

іменем України

05 березня 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Семенцов Ю.В., перевіривши матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 22 травня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 22 травня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та звільнено його від адміністративної відповідальності у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Печерського районного суду м. Києва від 22 травня 2019 року скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Окрім того, ОСОБА_1 просив поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки він не був належним чином повідомлений про місце, день та час розгляду справи про адміністративне правопорушення, а про наявність оскаржуваної постанови дізнався 19 лютого 2020 року з офіційного сайту Судової влади України.

Перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 та доводи клопотання про поновлення строку на оскарження, вивчивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, виходячи з таких підстав.

Право доступу до суду апеляційної інстанції для оскарження рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий судовий розгляд з метою перевірки законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції.

Проте, відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, що може змінюватись у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення ЄСПЛ від 28 травня 1985 року у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства»).

Згідно ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення строку на подачу скарги, повертається особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.

Так, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що оскаржувана постанова була винесена 22 травня 2019 року. Разом з тим, апеляційна скарга ОСОБА_1 була подана 21 лютого 2020 року, тобто із порушенням встановленого законом строку на апеляційне оскарження постанови.

В своїх рішеннях ЄСПЛ вказує, що національний суд має право поновити строк на оскарження рішення суду нижчої інстанції, якщо апелянт у відповідному клопотанні наведе причину пропуску цього строку, і суд визнає цю причину поважною. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (п. 27 від 26.04.2007 у справі «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України» (ухвала) від 14.10.2003). При визначеності наявності поважності причин пропуску, національний суд насамперед має виходити із наявності об`єктивних причин, які унеможливлювали особу вчасно подати апеляційну скаргу, або вчасно вжити заходів до оскарження судового рішення.

Посилання апелянта про те, що він не був належним чином повідомлений про місце, день та час розгляду справи про адміністративне правопорушення, апеляційним судом не приймаються до уваги.

Так, матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, що підтверджується судовою повісткою наявною в матеріалах справи (а.с. 6). Однак, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що інформація про дату, час та місце судового розгляду, а також його результати є загальнодоступною.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України», якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_1 не вживалося заходів, щоб дізнатися про стан відомого йому судового провадження, знаючи про складення стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення. Окрім того, як вбачається із Єдиного реєстру судових рішень, постанову суду на вказаному сайті було оприлюднено 27 травня 2019 року, а тому про результати розгляду справи ОСОБА_1 мав можливість поцікавитися і дізнатися із загальнодоступних джерел, або звернутися до суду після розгляду справи та отримати вказане рішення і оскаржити його у визначені законом строки.

Будь-яких інших посилань на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Печерського районного суду м. Києва від 22 травня 2020 року клопотання та апеляційна скарга не містять, у зв`язку з чим апеляційний суд не вбачає підстав для поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження.

ОСОБА_1 будучи самостійним суб`єктом оскарження, не скористався своїм правом на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції без поважних причин, незважаючи на відсутність перешкод для його реалізації.

При цьому слід зауважити, що розглядаючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд звертає увагу на те, що жодних доказів на підтвердження існування обставин, які були чи об`єктивно є непереборними, і які не залежали від волевиявлення ОСОБА_1 , чи які перешкоджали чи створювали труднощі, або унеможливлювали своєчасно, тобто в період з 22 травня 2019 року по 03 червня 2019 включно, або навіть після того, подати апеляційну скаргу чи будь-яким способом заявити про свою незгоду з винесеним судом рішенням, або хоча б поцікавитись рухом цієї справи в межах розумних строків, або вчинити будь-які інші намагання, які можна було б розцінювати як спробу для оскарження постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 не вказує.

А відтак, оскільки ОСОБА_1 знав про здійснюване щодо нього судом провадження, участь в ньому особисто не приймав, результатом розгляду не цікавився і протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження і після нього протягом майже 10 місяців постанову не оскаржував в апеляційному порядку та не вживав жодних заходів, які хоча б свідчили про його намір реалізувати гарантоване йому право на оскарження постанови суду першої інстанції, жодних доказів на підтвердження поважних причин, які б позбавляли його можливості вчасно подати апеляційну скаргу суду не надав, що свідчить про відсутність підстав для поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду м. Києва від 22 травня 2019 року відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду м. Києва від 22 травня 2019 року, щодо ОСОБА_1 повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Ю.В.Семенцов