ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 622/926/20

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2020

Суддя Золочівського районного суду Харківської області Шабас О.С., розглянувши матеріал, який надійшов від Золочівського ВП Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого трактористом в Писарівському СВК ім.. Фрунзе, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

07 вересня 2020 року о 17.00 годині ОСОБА_2 керуючи трактором з дисковою бороною шириною 8 метрів, виконуючи роботи на полі № 3, яке знаходиться між с. Рясне Братениця, не дотримавшись безпечного бокового інтервалу, обірвав відтяжку від залізобетонної опори лінії електропередач, після чого опора впала на трактор, трактор отримав механічні пошкодження. Чим завдав матеріального збитку.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав відповідну заяву, згідно якої вину визнав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності, не мав наміру здійснювати вказане правопорушення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, присутність особи, що притягається до адміністративної відповідальності, не обов`язкова. Відтак, справа розглядається за відсутності ОСОБА_2 .

Суддя, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Згідно ст. 7 цього Кодексу ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи записів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України). Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Відповідно до ст. 245 КУпАП України завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 №11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення», де зазначено, що згідно зі ст. 245 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Окрім повного визнання своєї вини, факт скоєння ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується дослідженими матеріалами справи:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 444004 від 07.09.2020 року,

-схемою місця ДТП від 07.09.2020 року,

-письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 13.1 ПДР України, а саме, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до ст. 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність не встановлено.

З урахуванням викладеного, а також характеру скоєного правопорушення, особи порушника, з метою виховання порушника та попередження наступних правопорушень, суд приходить до висновку про необхідність накладення на винного адміністративного стягнення у вигляді штрафу, передбачений санкцією ст. 124 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатної людини станом на 01 січня року звернення, що у 2020 році складає 420,40 грн.

Керуючись ст. 23, 33, ст. 124, ст.ст. 221, 245, 268, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.4 ЗУ "Про судовий збір", суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (триста сорок гривень 00 коп) які сплатити на рахунок:

отримувач коштів ГУК Харківськ обл./Харківобл./21081300,

банк отримувача Казначейство України (ЕАП),

код отримувача 37874947,

рахунок отримувача IBAN UA 0020001,

код класифікації 21081300).

Стягнути з ОСОБА_4 , 20 липня 1968 року судовий збір на користь держави в особі державної судової адміністрації України у розмірі 420,40 грн. (чотириста двадцять грн. 40 коп.) на наступні реквізити:

отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

код отримувача: 37993783

рахунок отримувача (IBAN) UA 0026001

код класифікації: 22030106

у призначенні платежу платником повинно бути зазначено ( ОСОБА_2 Золочівський районний суд Харківської області код ЄДРПОУ суду: 02893870).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Золочівський районний суд Харківської області шляхом подання у десятиденний строк з дня її винесення апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, або в разі подання відповідної скарги після закінчення розгляду справи по суті апеляційним судом.

Постанова дійсна для пред`явлення до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя: Шабас О. С.