ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2020 року суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу захисника Пустинцева Андрія Віталійовича в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті гривень) 00 коп. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, водій ОСОБА_1 08 грудня 2019 року о 02 год. 00 хв. у м. Дніпро на вул. Криворізьке шосе, в районі будинку №1В, керував автомобілем ВАЗ 21154, д/н НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота. Порушення координації рухів та на вимогу працівників поліції пройти медичний огляд в установленому порядку водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою захисник Пустинцев А.В. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити. Разом з апеляційною скаргою, заявив клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку.

В обґрунтування пропущеного строку, зазначає, що він в судовому засіданні участі не приймав, а копію оскаржуваної постанови отримав лише 07 лютого 2020 року.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що ані ОСОБА_1 , ані його захисник жодного разу не викликались до суду з приводу розгляду даної справи, про дату, час та місце її розгляду не повідомлялись належним чином, чим було порушено права ОСОБА_1 на справедливий судовий розгляд та на захист.

Вказує, що письмові покази свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не узгоджуються з протоколом, що ставить під сумнів достовірність наданих до суду матеріалів, а саме не вказано з якими саме ознаками сп`яніння перебувала особа, яка притягається до відповідальності та не вказано від якого саме огляду відмовився водій, на місці зупинки чи в медичному закладі.

Звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні відомості про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, що ставить під сумнів неупередженість дій працівників поліції.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник Пустинцев А.В. підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити з підстав викладених у ній.

В судове засіданні апеляційного суду з`явився свідок ОСОБА_2 , який пояснив, що він не бачив у ОСОБА_1 ознак сп`яніння та працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння. В своїх поясненнях він зазначав про те, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, проте водій ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду. Зазначив, що пояснення підписав на прохання працівників поліції, оскільки поспішав. Чому погодився підписати такі свідчення пояснити суду не зміг.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Враховуючи позицію захисника Пустинцева А.В., яка зводиться до того, що він в судовому засіданні участі не приймав, а копію оскаржуваної постанови отримав лише 07 лютого 2020 року, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя суд приходить до висновку про поважність причини пропуску захисником Пустинцевим А.В. строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення та вважає за необхідне задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, яким місцевим судом була надана належна оцінка, зокрема: відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №212358 від 08.12.2019 року, згідно якого ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21154, д/н НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно до яких 08 грудня 2019 року ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на встановлення стану сп`яніння, рапортом поліцейського УПП від 08.12.2019 року, відповідно до якого 07.12.2019 року в ході патрулювання було виявлено автомобіль ВАЗ під керуванням водія ОСОБА_1 , в ході спілкування у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду відмовився в присутності двох свідків.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин по справі не вбачається.

Сукупність вищевказаних доказів та пояснення свідків, засвідчують відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду, що є підтвердженням об`єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що виразилося у відмові особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Посилання апеляційної скарги захисника Пустинцева А.В. на те, що ані ОСОБА_1 , ані він жодного разу не викликались до суду з приводу розгляду даної справи, про дату, час та місце її розгляду не повідомлялись належним чином, чим було порушено права ОСОБА_1 на справедливий судовий розгляд та на захист, є хибними та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Так у відповідності до ч. 2 ст. 268 КУпАП, дана категорія справ до вичерпного переліку за якими обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не відноситься, а тому суд першої інстанції з дотриманням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, розглянув адміністративну справу.

В даному ж випадку, ОСОБА_1 було забезпечено право на апеляційний перегляд справи, що є одним з основних засад судочинства, встановлених статтею 129 Конституції України, та оскарживши через захисника постанову по справі про адміністративне правопорушення, в апеляційній скарзі виклав свої письмові пояснення, щодо інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги захисника Пустинцева А.В. про те, що письмові покази свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не узгоджуються з протоколом, що ставить під сумнів достовірність наданих до суду матеріалів, а саме не вказано з якими саме ознаками сп`яніння перебувала особа, яка притягається до відповідальності та не вказано від якого саме огляду відмовився водій, на місці зупинки чи в медичному закладі, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зібрані у справі докази є логічними та послідовними, узгоджуються між собою, зокрема письмові покази свідків не суперечать змісту протоколу, ознаки сп`яніння зазначені в такому протоколі, зафіксовані в рапорті поліцейського, а тому наявність ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 не викликають у апеляційного суду сумнівів. Зібрані у справі докази оцінені судом відповідно до вимог КУпАП на предмет належності, допустимості, достовірності та у своїй сукупності є достатніми для доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Покази свідка ОСОБА_2 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції про те, що він не бачив у ОСОБА_1 ознак сп`яніння та працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, а свої письмові пояснення підписав за вказівкою поліцейського, не можуть бути прийняті апеляційним судом до уваги, оскільки є непослідовними та суперечать сукупності зібраних доказів, наявних у матеріалах справи.

Доводи апеляційної скарги захисника Пустинцева А.В. про те, що всупереч вимогам ст. 266 КУпАП, ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, що ставить під сумнів відомості зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вказане не спростовує факту відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, що є самостійною підставою для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, в матеріалах справи наявна розписка ОСОБА_1 про те, що він зобов`язується 08.12.2019 року не сідати за кермо автомобіля(а.с. 3).

Інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, а будь-яких інших доказів щодо відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, матеріалами справи не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника Пустинцева Андрія Віталійовича в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2020 року - задовольнити та поновити останньому строк на оскарження вказаної постанови.

Апеляційну скаргу захисника Пустинцева Андрія Віталійовича в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун