єдиний унікальний номер справи 423/1658/20
номер провадження 3/423/848/20
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2020 року м. Попасна

Суддя Попаснянського районного суду Луганської області Лизенко І.В., розглянувши справу про військове адміністративне правопорушення, яка надійшла від ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , протягом року адміністративному стягненню не піддавався,

за ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу від 12.06.2020р., заступник командира військової частини НОМЕР_2 з морально - психологічного забезпечення підполковник ОСОБА_1 не організував виконання Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, розпорядження першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сип України від 02.01.2020 №59/С та від 17.03.2020 №7048/С, начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 18.04.2020 №9996/С, вчинене в умовах особливого періоду, а саме, станом на 12.06.2020 у військовій частині рахується у розшуку - 230 військовослужбовців, які самовільно покинули військову частину та місце служби на протязі 2014-2020 рр. Обліковано - 95 витягів з Єдиного реєстру досудових розслідувань по фактам самовільного залишення військової частини та місця служби відповідно до яких наказом командира військової частини НОМЕР_2 військовослужбовцям призупинено військову службу, дію контракту про проходження громадянами України військову службу у Збройних Силах України. По решті - 135 випадкам самовільного залишення військової частини рішення про призупинення військової служби не прийнято, оскільки на адресу командування військової частини НОМЕР_2 витяги про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань - не надходили, тому відсутні підстави про призупинення військової служби військовослужбовцям Збройних Сил України, які самовільно залишили військову частину або місце служби.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, у клопотанні просив розглянути справу без його участі з урахуванням наданих ним письмових пояснень. У письмових поясненнях не визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення про яке зазначено в протоколі, зазначивши, що як суб`єкт даного адміністративного правопорушення, мав би відповідати за ті дії, які згідно протоколу не виконані внаслідок недбалого ставлення до служби. Йому мали б дати доручення, хоча б своєю резолюцією командира, до виконання вказані в протоколі телеграми оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Він повинен був їх отримати, і при виконанні їх підписувати. В той же час всі ці телеграми направлялись до військової частини НОМЕР_2 в пункт постійної дислокації в м.Новоград-Волинський, Житомирської області. Розпорядження першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 02 січня 2020 року № 59/С стосувалося обліку військовослужбовців і його виконання було доручено начальнику відділення персоналу штабу, тобто працівникам відділення, яке ніякого відношення не має до відділення морально-психологічного забезпечення, яке він очолює, він вказане розпорядження не отримував і не міг його виконувати чи контролювати його виконання. Розпорядження першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 17 березня 2020 року № 7048/С його виконання було доручено старшому офіцеру відділення морально-психологічного забезпечення старшому лейтенанту ОСОБА_2 , про що на розпорядженні є відповідна резолюція командира частини. Розпорядження першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 18 квітня 2020 року № 9996/С його виконання було доручено старшому офіцеру відділення морально-психологічного забезпечення старшому лейтенанту ОСОБА_2 , про що на розпорядженні є відповідна резолюція командира частини. З 13 березня 2020 року особовий склад військової частини НОМЕР_2 , в тому числі і він, був залучений до виконання поставлених завдань в зоні проведення Операції об`єднаних сил на території Луганської та Донецької областей. Розпорядження першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 17 березня 2020 року № 7048/С, розпорядження першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 18 квітня 2020 року № 9996/С були виконанні в пункті постійної дислокації військової частини і відповідні листи-відповіді були звідти направлені на адресу командування ОК « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за підписом тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_2 майора ОСОБА_3 . Він вказані листи-відповіді не підписував, тобто не може за них відповідати, як суб`єкт правопорушення. В протоколі вказано, що ним ніби-то не виконані вимоги Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», розпорядження першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 02 січня 2020 року № 59/С, розпорядження першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 17 березня 2020 року № 7048/С, розпорядження першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 18 квітня 2020 року № 9996/С, що спричинило негативні наслідки у виді недотримання вимог статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» щодо збільшення обліку військовослужбовців, для яких військова служба призупиняється. Однак таке твердження підполковника ОСОБА_4 по-перше - не відповідає дійсності, і по-друге працівниками відділення морально-психологічного забезпечення, яке він очолює, не здійснюється призупинення військовослужбовцям військової служби, і вони не ведуть облік цього та військовослужбовців, яким призупинено військову службу це є функцією відділення персоналу штабу, цим займаються працівники того відділу і вони несуть за те відповідальність.

З іншої сторони, якби він чи його підлеглі працівники не виконали розпорядження начальника Генерального штабу Збройних Сил України, виконання яких адресується командирам військових частин, то в першу чергу Генеральним штабом ЗСУ чи оперативним командуванням «Північ» було б поставлено питання щодо відповідальності командира частини, а в другу чергу вже і командир частини вирішив би питання щодо його відповідальності чи відповідальності його підлеглих за не виконання розпоряджень Генерального штабу ЗСУ. Однак, ні Генеральним штабом ЗСУ, ні командуванням ОК «Північ», ні командиром частини цього не робилося, оскільки всі розпорядження начальника Генерального штабу ЗСУ військовою частиною НОМЕР_2 були виконані і виконані вчасно, жодних претензій з даного приводу не було, не ставилось питання про притягнення до дисциплінарної, адміністративної чи іншої відповідальності.

Дослідивши письмові докази, суд вважає наявними підстави для закриття провадження у справі за відсутності складу правопорушення з огляду на таке.

Стаття 172-15 ч.2 КУпАП передбачає відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Згідно протоколу про військове адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не організував виконання Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, розпорядження першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сип України від 02.01.2020 №59/С та від 17.03.2020 №7048/С, начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 18.04.2020 №9996/С, вчинене в умовах особливого періоду, а саме виявлено відсутність витягів про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань у 135 випадках самовільного залишення військової частини НОМЕР_2 .

Однак, ані з протоколу про адміністративне правопорушення, ані з доданих документів не вбачається, що обов`язки по виконанню вказаних розпоряджень відносно кадрового складу покладено на ОСОБА_1 як на заступника командира з морально-психологічного забезпечення або на очолюваний ним підрозділ.

Таким чином, за відсутності доказів, які б підтверджували обов`язок ОСОБА_5 до виконання зазначених у протоколі розпоряджень, об`єктивна сторона недбалого ставлення до військової служби відсутня, а отже і відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

Окрім того, слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення не містить дати та місця його вчинення.

На виконання постанови судді від 17.07.2020 про повернення протоколу для належного оформлення з цих підстав, ТВО начальника Луганського зонального відділу ВСП повернув справу до суду, підкресливши у протоколі дату проведення перевірки «в період з 10 по 11 червня 2020 року» та місце проведення перевірки «по місцю розташування військової частини, а саме: АДРЕСА_2 ».

Однак, дата проведення перевірки не є тотожною даті вчинення правопорушення або періоду вчинення правопорушення, якщо воно є триваючим.

Місце проведення перевірки не є тотожним місцю вчинення правопорушення. Місце проведення перевірки може співпадати з місцем вчинення правопорушення, однак це має бути вказано в протоколі.

Таким чином, особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення порушено вимоги ст. 256 КУпАП при його складенні, та відверто проігноровано постанову судді про належне оформлення протоколу.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 284 КУпАП України по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 280, 283, 284, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.172-15 ч.2 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Луганського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її проголошення через Попаснянський районний суд Луганської області.

Суддя І.В. Лизенко