Спарва№ 308/5215/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2020 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бенца К.К., при секретарі - Парова І.І., за участі прокурора - Цар І.І.,особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, адміністративні матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Закарпатській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає та зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 будучи звільнений у 2018 році з посади провідного спеціаліста відділу державного екологічного нагляду (контролю) в пунктах пропуску через державний кордон Закарпатської області державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Закарпатської області, будучи суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та який є субєктом відповідальності за корупційне правопорушення згідно підпункту в) пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч.2 ст. 45 вказаного Закону, пункту 2 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 р. № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларації осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування», несвоєчасно, без поважних причин тобто після встановленого періоду декларування до (00 год. 00 хв. 01.04.2019 року), а саме 20.06.2019 р. опублікував на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію як суб`єкт декларування, який припинив діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (за минулий 2018 рік), чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Дії гр. ОСОБА_1 кваліфіковані посадовою особою Управління стратегічних розслідувань в Закарпатській області за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому визнав частково та пояснив, що з жовтня місяця 2018 року до 02 квітня 2019 року перебував за кордоном в зв`язку з чим не мав можливість вчасно подати декларацію.

Слід зазначити, що суд вживав заходи для забезпечення явки в попередні судові засідання ОСОБА_1 , що стверджується численними постановами суду про привід ОСОБА_1 в судове засідання, які органами Національної поліції залишені без виконання.

Прокурор в судовому засіданні протокол про адміністративне правопорушення, складене відносно гр. ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП підтримав у повному обсязі, зазначив, що протокол складений підставно з дотриманням вимог КУпАП. В діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП . Разом з тим звернув увагу суду на те, що на момент розгляду справи сплив строк накладення адміністративного стягнення передбачений КпАП України.

Заслухавши пояснення прокурора Цар І.І., пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до положення ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна)дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п.10 ст. 1 ЗУ Про запобігання корупції - правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно ч.1 ст.172-6 КУпАП, відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Суть правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке настає за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, полягає в порушенні вимог фінансового контролю, зазначених у ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», а саме у зобов`язанні суб`єкта декларування який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, що визначається Національним агентством.

Особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ст. 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, потоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до підпункту «в» пункту 1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» (№1700-VII),субєктами, на яких поширюються дія цього Закону, є державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Судом встановлено, що на підставі наказу начальника Держекоінспекції від 30.12.2011 року за № 24-о ОСОБА_2 призначено на посаду провідного спеціаліста державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Закарпатської області в Держекоінспекції України.

Відповідно до наказу начальника державної екологічної інспекції України від 15.01.2015 р. за № 40-оКурта ОСОБА_3 переведено з посади провідного спеціаліста державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища на посаду провідного спеціаліста - державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Закарпатської області

Відповідно до наказу № 129-о від 22.05.2018 року ОСОБА_4 переведено на посаду провідного спеціаліста державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Закарпатської області із посадовим окладом згідно штатного розпису.

Крім цього, ОСОБА_4 20.11.1995 прийняв присягу державного службовця, про що засвідчив своїм підписом у спеціально оформленому для цього документі.

Відповідно до наказу начальника Державної екологічної інспекції України від 04.09.2018 року № 264-о ОСОБА_1 звільнено з посади провідного спеціаліста відділу державного екологічного нагляду (контролю) в пунктах пропуску через державний кордон Закарпатської області державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Закарпатської області за угодою сторін 04.09.2018 року відповідно до ч.3 ст. 86 ЗУ «Про державну службу» та п. 1 ст. 36 КзпПУ.

Таким чином, відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини першої статті 3 Закону, ОСОБА_1 є суб`єктом на якого поширюється дія Закону.

Разом з тим, суд враховує, що ОСОБА_1 ознайомлений про обмеження , встановлені Законом України «Про запобігання корупції» (№ 1700-VII), що підтверджується попередженням про обмеження з якою ОСОБА_1 ознайомлений 31.05.2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про запобігання корупції» (№1700-VII) Національне агентство з питань запобігання корупції є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.

Відповідно до ч.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», Особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Так, п.п. 1 п. 1 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 2 "Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 958/29088 та із змінами, внесеними згідно з Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 1 від 18.08.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.08.2016 за № 1153/29283 і набрало чинності з 23.08.2016, Національне агентство з питань запобігання корупції визначило, що система подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу в два етапи: на другому етапі розпочинає свою роботу з 00 год. 00 хв. 01 січня 2017 року для всіх інших суб`єктів декларування та декларацій (повідомлень), передбачених Законом.

Відповідно до пункту 3 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства від 10.06.2016 № 3, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №959/29089, декларація суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено таку діяльність. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Рішенням Національного агентства від 10.06.2016 №3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 959/29089, затверджено форму декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною першою форми визначено, що декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру, шляхом заповнення електронної форми.

Таким чином, ОСОБА_1 , являючись суб`єктом, який припинив у 2018 році виконання функцій держави, зобов`язаний був подати декларацію, особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2018 рік, до 00:00 год. 01.04.2019.

При цьому, перешкод у доступі до Реєстру у нього не встановлено.

Відповідно до інформації з офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_1 опублікував в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування щорічну декларацію за 2018 рік, 20 червня 2019 року, а відтак ОСОБА_1 подав щорічну декларацію за 2018 рік, несвоєчасно.

Поважних причин, які б перешкодили вчасно подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2018 рік, ОСОБА_1 не вказано і в ході розгляду справи не встановлено.

Під час розгляду справи, суду не надано доказів поважності причин неможливості подання декларації особи, уповноваженої навиконання функцій держави або місцевого самоврядування до НАЗК у встановлений законом строк.

Отже, в період з 00 год. 00 хв. 01.01.2019 до 00 год. 00 хв. 01.04.2019 ОСОБА_1 свідомо не виконав належні дії з метою вчасного подання декларації після звільнення, за минулий 2018 рік.

Таким, чином в період з 01.01.2019 р. до 01.04.2019 р. ОСОБА_1 усвідомлюючи обов`язок подання щорічної декларації (після звільнення) за 2018 р., мав можливість у зазначений період подати щорічну декларацію за 2018 рік особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, але подав її успішно лише 20.06.2019 р., тобто несвоєчасно без поважних причин.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналізуючи викладене, cуд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, пов`язане з корупцією стверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення № 88 від 28.05.2020 р., даними Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та іншими зібраними матеріалами справи.

Аналізуючі зазначені докази, суд приходить до висновку, що такі указують на наявність у діях ОСОБА_1 , ознак складу правопорушення, передбаченого ч .1 ст. 172-6 КУпАП .

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення є вірною.

Згідно ч. 1 ст. 65 Закону України „Про запобігання корупції" за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в ч. 1 ст. 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Разом з тим, відповідно до ч.4 ст.38 КУпАП Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Отже, днем вчинення правовопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6КУпАП, слід вважати наступний день після закінчення строку до якого необхідно було подати декларацію.

Отже, якщо обов`язок подати декларацію, особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2018 рік, до 00:00 год. 01.04.2019, датою вчинення нею правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, є 01.04.2019 р.

Що стосується дати виявлення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, то нею слід вважати, день виявлення уповноваженим органом несвоєчасного подання декларації.

Відповідно до листа НАЗК яке адресоване Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України та одержано ними 13.03.2020 року № 3974, НАЗК встановлено, що ОСОБА_1 несвоєчасно подано декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Отже, днем виявлення правовопорушення інкримінуємого ОСОБА_1 передбаченого ч.1 ст. 172-6КУпАП, слід вважати 13.03.2020 р.

Законодавче регулювання питання закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення у зв`язку зі спливом строків накладення адміністративного стягнення здійснюється, зокрема, ст. 38, п. 7 ч 1 ст. 247 КУпАП.

Обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення визначені статтею 247 КУпАП. Відповідно до п. 7 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Слід зазначити, що під строком розуміють тривалість часу, з початком перебігу або із спливом якого правові норми пов`язують настання певних юридичних наслідків.

Як вбачається зі змісту п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, законодавець передбачає такі правові наслідки спливу строку , як закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до Узагальненого науково-консультативного висновку НКР при ВАСУ, науковці дійшли висновку, що під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

Так, Рада виходила з наступних положень. При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення необхідно враховувати положення ст. 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Водночас п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд.

Саме, до такого висновку прийшла НКР при ВАСУ.

Отже днем виявлення правопорушення вчинене ОСОБА_1 , є саме 13.03.2020 року, та на момент розгляду справи сплив строк накладення адміністративного стягнення передбачений ст. 38 КпАП України.

Приймаючи до уваги конкретні обставини справи, приходжу до висновку, що провадження по справі, підлягає закриттю в зв`язку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення на підставі п.7 ст.247 КпАП України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 38, 172-6 ч.1 , 221,283-284,287,291,294 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 статті 172-6 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити на підставі п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

На постанову про адміністративне правопорушення може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца