ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 662/1221/20 Головуючий у 1-й інстанції: Тимченко О.В.
Номер провадження: 33/819/309/20 Доповідач: Калініна О.В.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2020 року Херсонський апеляційний суд у складі:

судді Калініної О.В.

при секретарі Осипенко С.С.

за участю адвоката Калімбет Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Новотроїцького районного суду Херсонської області від 15 липня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Новотроїцького районного суду Херсонської області від 15 липня 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову скасувати. Провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Як на підставу для скасування постанови ОСОБА_1 посилається на те :

1.Суд в порушення вимог ст. 268 КУпАП розглянув справу за його відсутності, судові повістки про виклик до суду йому не направлялися, копію протоколу йому вручено не було. Тим самим судом було позбавлено права дати свої пояснення в тому числі і за участю захисника.

2. Судом не було враховано, що із матеріалів справи та письмових пояснень свідків вбачається, що поліцейський запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку, однак в якому саме порядку - не зрозуміло.

3.Пояснення свідків не є належними доказами правомірності притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки зазначені особи у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень.

4.До справи не додано жодних матеріалів відеофіксації події вчинення ним правопорушення, що дає суду підстави сумніватися у тому, що він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів та медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

5.Судом не встановлювалося, чи було поліцейськими запропоновано йому пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів та в медичному закладі.

Під час апеляційного розгляду адвокат Калімбет Т.А. підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 неодноразово в судові засідання апеляційного суду не з`явився, про час та місце апеляційного розгляду повідомлявся завчасно та належним чином.

В останньому судовому засіданні адвокат Калімбет Т.А. вказала на можливість здійснення апеляційного розгляду за відсутністю ОСОБА_1 , та зазначила що з ним узгоджено позицію захисту. ОСОБА_1 заяви про відкладення судового засідання, призначеного на 25.09.2020 року не подавав.

У відповідності до ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Як видно зі змісту апеляційної скарги, доводи ОСОБА_1 про незаконність оскаржуваної постанови зводяться до того, що суд розглянув справу за його відсутності, поклав в основу рішення письмові пояснення свідків, не допитавши їх безпосередньо, та те, що з протоколу не зрозуміло від якого саме огляду він відмовився.

Перевіряючи судове рішення в межах зазначених доводів апеляційної скарги апеляційний суд враховує наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 20.06.2020 року о 00-10 год. в смт. Новотроїцьке по вул. Каштанова керував автомобілем ВАЗ 21063 І 2615 ЯТ з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п 2.5 ПДР та вчинив правопорушення , передбачене ч 1 ст. 130 КУпАП.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення, згідно положень ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху , а також іншими документами.

Судом на виконання вимог ст.ст. 245,252,280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясовано обставини вчинення адміністративного правопорушення, надано належну оцінку доказам, наявним в матеріалах справи.

Суд обґрунтовано поклав в основу рішення протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №205213 від 20.06.2020 року в якому зафіксовано, що 20.06.2020 року о 00.10 год. по вул. Каштанова, смт. Новотроїцьке, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21063 д.н. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння та від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності 2 свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР.

Протокол складено уповноваженою службовою особою, він містить відомості щодо особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, дату, місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, відомості щодо свідків, їх підписи, підпис поліцейського, що його склав, що відповідає положенням ст. 255, 256 КУпАП.

Із протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що від надання пояснень по суті правопорушення ОСОБА_1 відмовився, про що зазначено у протоколі.

Також зі змісту протоколу вбачається, що від його підписання, отримання копії документу ОСОБА_1 відмовився, що підтверджено і письмовими поясненнями свідків, і це свідчить про його небажання скористатися правом надати пояснення по суті правопорушення, чи внести зауваження щодо дій поліцейських, тощо.

Відтак слід визнати неприйнятними доводи апеляційної скарги про те, що невручення апелянту протоколу про адміністративне правопорушення порушує його право на захист, оскільки із матеріалів справи видно, що поведінка ОСОБА_1 була спрямована на ухилення від отримання цього процесуального документу, який є доказом у справі.

Містить протокол і зміст адміністративного правопорушення, викладення якого повністю відповідає правопорушенню, за яке передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Посилання апелянта на те, що суть правопорушення не є зрозумілою, слід визнати неприйнятними.

У відповідності до приписів ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно із положеннями п. 7 розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до приписів п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

У випадку відмови особи від огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, та відмови від проходження огляду на місці зупинки автомобіля, яка зафіксована у присутності двох свідків, уповноважена службова особа має право скласти протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення, змісту акту огляду на стан алкогольного сп`яніння та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, в яких містяться підписи двох свідків вбачається, що у присутності двох свідків ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки так і в медичному закладі.

Наявний у матеріалах справи відеозапис, що надійшов до суду разом із протоколом повністю спростовує твердження апелянта про те, що є незрозумілим у якому порядку йому запропоновано прийти огляд на стан сп`яніння, з технічного запису фіксації слідує, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, поліцейським за допомогою технічного засобу «Драгер», так і шляхом направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я, втім, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у будь-який із запропонованих поліцейським способів ОСОБА_1 відмовився .

Із письмових пояснень наданих свідками ОСОБА_2 , ОСОБА_3 слідує, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку та від підпису у протоколі.

Надані письмові пояснення свідків за своїм змістом узгоджуються як між собою, так і з тими обставинами, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема щодо відмови від ОСОБА_1 засвідчувати своїм підписом відомості, викладені у процесуальному документі.

Твердження апелянта про те, що суд не міг покласти в основу рішення покази свідків, так як вони не допитувалися в судовому засіданні є безпідставними, оскільки КУпАП не передбачає, що суд має приймати до уваги лише показання свідків, безпосередньо сприйнятих в суді.

Під час апеляційного розгляду не було заявлено клопотання про виклик цих свідків та їх допит апеляційним судом.

В апеляційній скарзі апелянт не спростовує факту присутності двох свідків на місці скоєння правопорушення та його фіксування.

Не наводить апелянт доводів і щодо спростування факту його відмови від проходження огляду на стані сп`яніння та наявності у нього ознак алкогольного сп`яніння.

Не можна визнати підставою для скасування постанови і те, що справу розглянуто за відсутності особи ОСОБА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що виклик до суду апелянту було направлено за місцем його проживання, про що свідчить поштове повідомлення ( а.п. 19)

Суд вживав заходів щодо належного повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, йому було достовірно було відомо про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення і те, що розгляд справи буде здійснюватися у Новотроїцькому районному суді Херсонської області.

Також апеляційний суд враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Пономарьов проти України»).

Враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, а саме верховенство права, суд вправі дійти висновку про можливий розгляд справи за відсутності особи, яка притягалась до адміністративної відповідальності, оскільки затягування розгляду справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, якими є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, повага до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінне виконання своїх обов`язків, відповідальність перед суспільством.

Ст. 268 КУпАП не передбачено, що справа про адміністративне правопорушення має бути розглянута за обов`язковою участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

За викладених обставин, розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 не можна визнати достатньою та самостійною підставою для скасування постанови, оскільки це не перешкодило суду винести законне і обґрунтоване судове рішення.

Суд поклав в основу постанови докази, які були надані на його дослідження разом із протоколом про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 забезпечено під час апеляційного розгляду право відстоювати свою правову позицію, та надати докази, дати пояснення, проте він не скористався таким правом, в судове засідання апеляційного суду не з`явився, незважаючи на те, що розгляд справи апеляційним судом з метою забезпечення права особи на участь у справі неодноразово, а саме 5 разів відкладався за його клопотанням та клопотанням його захисника.

Нових доказів під час апеляційного розгляду апелянтом подано не було, клопотань про повторне дослідження доказів чи витребування нових доказів апелянтом та його захисником не заявлялося.

Доводами апеляційної скарги висновки суду не спростовуються, суд належним чином оцінив надані йому докази та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Стягнення на ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у межах строків, визначених ст. 38 КУпАП.

Дотримався суд і загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, визначених ст. 33 КУпАП.

Враховуючи викладене, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Новотроїцького районного суду Херсонської області від 15 липня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Копію постанови направити учасниками справи у порядку ст. 295 КУпАП.

Суддя

Херсонського апеляційного суду (підпис) О.В. Калініна