Номер провадження: 33/813/432/20
Номер справи місцевого суду: 523/872/20
Головуючий у першій інстанції Бузовський В.В.
Доповідач Прібилов В. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2020 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Прібилов В.М.,

за участю: секретарів судового засідання Стоянової Л.І., Альбрехт І.С.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

представника ОСОБА_1 адвоката Чернова О.В.

іншого водія учасника ДТП ОСОБА_2

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 06.02.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

встановив:

Постановою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 06.02.2020 року

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420,40 гривень в дохід держави.

Згідно постанови, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №170936 від 18.12.2019 року, ОСОБА_1 , 18.12.2019 року о 18 годині 18 хвилин керуючи транспортним засобом «DAF TE95XF» номерний знак НОМЕР_1 в м.Одеса по вул.Балтська дорога 152/2 перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та скоїв зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21043» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . В результаті ДТП, транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Причиною даної дорожньо-транспортної пригоди стало порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

На дану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій просить скасувати постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 06.02.2020 року та закрити провадження.

В обґрунтування вимог про поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянт зазначає, що копію постанови отримав 18.02.2020 року, що підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах справи.

В обґрунтування своїх вимог про скасування постанови зазначає, що про судове засідання він дійсно знав з протоколу про адміністративне правопорушення, але перед засіданням, своєчасно, за добу, надав суду заяву клопотання про відкладення розгляду справи для пошуку адвоката і захисту його прав. Однак суд першої інстанції розглянув справу у його відсутність, чим позбавив права особисто надати пояснення по справі, позбавив права надати інші важливі клопотання (а саме про виклик та допит очевидців

ДТП).

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи; заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника адвоката Чернова О.В, які підтримали доводи клопотання та апеляційної скарги, потерпілого ОСОБА_2 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, апеляційний суд вважає за необхідним поновити строк на апеляційне оскарження постанови районного суду, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, …

На підтвердження доводів апелянта про дату отримання копії рішення суду, матеріали справи містять розписку ОСОБА_1 , відповідно до якої останній отримав копію постанови лише 18.02.2020 року (останній лист справи) та подав апеляційну скаргу 27.02.2020 року, що підтверджується вхідним штемпелем Суворовського районного суду м. Одеси (а.с. 13).

Зазначені обставини свідчать про те, що доводи апелянта про обставини отримання копії постанови є обґрунтованими та відповідають дійсності, тому існують підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови районного суду як пропущеного з поважних причин, незалежних від волі апелянта.

Згідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст.124 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно мало місце порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, схемою ДТП, письмовими поясненнями водія ОСОБА_2 , фото вчинення ДТП, наданими апеляційному суду.

Так, в своїх поясненнях, наданих апеляційному суду, ОСОБА_1 пояснив, що 18.12.2019 року він їхав по вулиці Балківській в м. Одесі. Доїхавши до світлофору призупинив транспортний засіб, оскільки горіло червоне світло та не зупиняючи його. В подальшому, для виконання повороту вліво, він трохи взяв правіше, однак сталося зіткнення його автомобіля з автомобілем ВАЗ, який обігнав фуру, яка рухалася позаду нього, порушив дистанцію з автомобілем під його керуванням, недопустимо приблизившись до нього з правого боку, тобто фактично сам себе підставив свій автомобіль під удар. Вважає, що саме водій автомобіля ВАЗ порушив вимоги п. 13 ПДР, а саме дистанцію.

Представник ОСОБА_1 адвокат Чернов О.В. просив апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі, постанову суду першої інстанції скасувати. Зазначив, що саме водієм ОСОБА_2 було порушено ПДР.

Інший водій учасник ДТП ОСОБА_2 апеляційному суду пояснив, що не згоден з доводами апеляційної скарги та вважає, що суд першої інстанції прийняв законне рішення. Зазначив, що у день та час, який зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, під`їхав до перехрестя, маючи намір звернути праворуч. Зліва стояв автомобіль DAF, під керуванням ОСОБА_1 , який мав намір звернути ліворуч. Однак, водій ОСОБА_1 , маючи намір звернути ліворуч, розпочавши рух, не переконавшись в безпеці свого маневру, прийняв спочатку трохи в правий бік та переднім колесом свого автомобіля вїхав в передню частину, а саме переднього лівого крила та двері його автомобілю.

Свідок ОСОБА_3 пояснила, що була свідком ДТП, яка сталася 18.11.2019 року біля 18 години на об`їзній дорозі. Перебувала в якості пасажира в автомобілі «Вольво». Попереду них їхав вантажний автомобіль з причепом без контейнера під керуванням ОСОБА_1 , який не доїжджаючи до перехрестя почав гальмувати, оскільки горів червоний сигнал світлофору. З правої сторони по обочині дороги їх обігнало авто ВАЗ, яке під`їхало та стало поруч біля автомобіля, що перебував попереду них. Продовживши рух, оскільки загорівся зелений сигнал світлофору, порушивши правила обгону, автомобіль ВАЗ на перехресті своїм дзеркалом торкнувся колеса фури, при цьому не дотримавшись дистанції.

Однак пояснення водія ОСОБА_1 , а також доводи апеляційної скарги на користь його невинуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, спростовуються доказами, які є в матеріалах адміністративної справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №170936 від 18.12.2019 року, ОСОБА_1 , 18.12.2019 року о 18 годині 18 хвилин керуючи транспортним засобом «DAF TE95XF» номерний знак НОМЕР_1 в м.Одеса по вул.Балтська дорога 152/2 перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та скоїв зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21043» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . В результаті ДТП, транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с.1).

Відповідно до наявної у матеріалах справи схеми ДТП, факт вчинення правопорушення знайшов своє підтвердження, оскільки підтверджує пояснення іншого водія учасника ДТП ОСОБА_2 щодо того, що водій автомобіля «DAF TE95XF» під керуванням ОСОБА_1 перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та скоїв зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21043».

Дана схема підписана водіями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і при цьому жоден з них якихось заперечень з приводу її складення та викладення обставин ДТП, як вони зазначені, не заявив, а апелянт ОСОБА_1 схему ДТП не оспорював та дії співробітників поліції з приводу її складання не оскаржив.

Більш того, в судовому засіданні апеляційного суду, ОСОБА_1 особисто пояснив, що маючи намір здійснити поворот ліворуч, розпочавши рух, прийняв спочатку трохи в правий бік, де знаходився автомобіль ВАЗ.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що згідно зафіксованих механічних ушкоджень, які має транспортний засіб ВАЗ 21043» номерний знак НОМЕР_2 , підтверджується факт зіткнення зазначених автомобілів саме за версією водія ОСОБА_2 та спростовує пояснення водія автомобіля «DAF TE95XF» ОСОБА_1 .

Пояснення свідка ОСОБА_3 апеляційний суд приймає до уваги, однак зважаючи на оглянуті фотознімки з місця пригоди приходить до висновку, що на час зіткнення автомобілів, водій ОСОБА_2 мав можливість під`їхати до перехрестя, оскільки ширина проїзної частини дозволяла його автомобілю можливості розташування перед перехрестям.

Що стосується зазначених свідком ОСОБА_3 даних про порушення водієм ОСОБА_2 правил обгону іншого автомобіля перед під`їздом до перехрестя, то вони не мають прямого причинного наслідку з настанням дорожньо-транспортної події та оцінка діям водія у даному випадку не входить до повноважень апеляційного суду.

З огляду на вищевказане апеляційний суд вважає, що схема ДТП та пояснення водія ОСОБА_2 , які були надані на місці ДТП та апеляційному суду, а також фіксація пошкоджень транспортних засобів свідчить про невідповідність пояснень з причин ДТП водія ОСОБА_1 , в зв`язку з чим апеляційний суд вважає його доводи про порушення дистанції водієм ОСОБА_2 такими, що не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, винуватість водія ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є доведеною, а доводи апеляційної скарги з приводу його невинуватості у скоєнні ДТП безпідставними.

Позиція ОСОБА_1 , яку він висловив в апеляційній скарзі щодо невизнання своєї вини розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

При визначені виду та міри адміністративного стягнення, судом були додержані вимоги ст. 33 КУпАП.

Так, з постанови суду вбачається, що при накладені адміністративного стягнення ОСОБА_1 , судом першої інстанції були враховані характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, ступінь її вини, де що раніше він до адміністративної відповідальності не притягувався, відсутність у справі обставин, які пом`якшують або обтяжують його провину, в зв`язку з чим судом першої інстанції було визначене адміністративне стягнення у виді штрафу, що є не самим суворим видом стягнення, яке передбачене санкцією ст. 124 КУпАП.

Наведені обставини вказують на відсутність у апеляційного суду підстав, які можуть вказувати на необхідність та можливість скасування або зміни судового рішення в частині накладення адміністративного стягнення і пом`якшення стягнення, яке визначене районним судом.

Враховуючи наведені обставини, вважаю, що підстав для скасування або зміни постанови суду не вбачається.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 06.02.2020 року задовольнити та поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 06.02.2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 06.02.2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду В.М. Прібилов