Справа № 450/2892/20 Провадження № 3/450/1808/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Мусієвський В.Є., при секретарі Нестерак Д.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли 08 вересня 2020 року від Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області перебуває на розгляді справа про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.

23 вересня 2020 року від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про відвід судді, у якій він просив задовольнити таку, а матеріали справи про адміністративне правопорушення передати до канцелярії суду для вирішення питання про передачу таких іншому судді. Мотивував заяву тим, що на розгляді у Галицькому районному суді м. Львова перебуває цивільна справа за заявою ОСОБА_2 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа у справі № 2-2088/11 про зобов`язання Пустомитівської міської ради Львівської області забезпечити його житлом, надавши окрему квартиру загальною площею не менше 92 кв.м. Так, як зазначає ОСОБА_1 , характер поданих ОСОБА_2 у згаданій цивільній справі письмових пояснень містить в собі такі ознаки, які свідчать про його упередженість щодо нього та особисту неприязнь. На його думку, оціночні судження його діяльності, як міського голови, викладені в письмових поясненнях, зокрема, «Міський голова ОСОБА_1 , будучи також юристом (як свідчать дані з відкритих джерел, ОСОБА_1 є магістром права, вивчав право на юридичному факультеті ЛНУ ім. І. Франка з 1999 року по 2004 рік) як і його попередники, не враховує, що рішення суду має обов`язковий характер і повинно бути виконано. При цьому він, виступаючи представником заінтересованої особи і підписуючи згадане заперечення, допускає собі цинічні висловлювання щодо того, що я мав би усвідомлювати, яким чином здійснюється виконавче провадження за обставин, які викликані бездіяльністю очолюваного ним органу місцевого самоврядування», «Наведені вище мотиви, мабуть, невідомі міському голові ОСОБА_1 , інформація про особу якого внесена до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення (як свідчать дані з відкритих джерел)» викликають у нього обґрунтований сумнів у справедливості, неупередженості та об`єктивності судді при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення. У зв`язку з зазначеним, просить заяву задовольнити.

У судовому засіданні 23 вересня 2020 року о 14 год. 00 хв. ОСОБА_1 заяву про відвід підтримав з мотивів, викладених у такій, просив її задовольнити.

Ознайомившись зі змістом поданої заяви про відвід, приходжу до наступного висновку.

Згідно вимог ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судах визначається цим кодексом та іншими законами України.

Кодекс України про адміністративні правопорушення фактично не містить спеціальних норм, які передбачають для учасників судового провадження можливість заявити відвід судді та самовідвід судді відповідно, та не передбачають порядку розгляду заяви про відвід та самовідвід.

Зазначені обставини свідчать про наявність прогалин в праві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення, і, зокрема, врегулювання права на самовідвід і порядку розгляду заяви про самовідвід.

Рада суддів України пунктом 4 рішення № 34 від 08 червня 2017 року роз`яснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в даному випадку правомірним і доцільним буде застосування аналогії процесуального закону і вирішити питання про відвід за правилами, закріпленими в КПК України.

Підстави для відводу судді визначені ч. 1 ст. 75 КПК України. В даному випадку суд вважає за необхідне керуватися п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, відповідно до якого наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді є обставиною, що виключає участь судді в кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Згідно п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів - незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів.

Так, при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що можуть впливати на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватись довірою не тільки з боку сторін в конкретному розгляді, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

З аналізу наявної практики ЄСПЛ, можна констатувати, що він, визначивши концептуальні підходи до тлумачення ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, представив не лише змістовні характеристики неупередженості, але й її суб`єктивні та об`єктивні компоненти.

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

За змістом положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до Кодексу суддівської етики суддя повинен бути прикладом неухильного додержання вимог закону і принципу верховенства права, присяги судді, а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість суду, що кореспондується з принципом неупередженості в Бангалорських принципах. При виконанні своїх професійних обов`язків суддя не повинен виявляти особистої прихильності, небезсторонності або упередженості.

Враховуючи наведені обставини, приходжу до висновку, що заяву ОСОБА_1 про відвід судді Мусієвського В.Є. слід передати до канцелярії суду для вирішення питання про відвід судді в порядку, встановленому ст. 81 КПК України.

Керуючись ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, ст.ст. 283, 284 КУпАП, ст.ст. 75, 81 КПК України, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Мусієвського Володимира Євгеновича разом з матеріалами справи про адміністративне правопорушення № 450/2892/20 передати до канцелярії Пустомитівського районного суду Львівської області для вирішення питання про відвід судді в порядку, встановленому ст. 81 КПК України.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Мусієвський В.Є.