Справа № 567/793/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2020 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Василевич О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Острозького відділу поліції ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, фізична особа - підприємець, місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 11.02.2000 р. Острозьким РВ УМВС України в Рівненській області, РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

До Острозького районного суду Рівненської області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 . Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №487589 від 30.06.2020 р. ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП при наступних обставинах 27.06.2020р. о 23 год. 45 хв. в АДРЕСА_2 а ОСОБА_1 , будучи власницею закладу громадського харчування «Кафетерій «Чайка», не припинила роботу закладу та здійснювала приймання відвідувачів всередині закладу, чим порушила вимоги пункту 3 підпункту 6 постанови КМУ № 392 від 20.05.2020р.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, та відповідно до ч.2 ст.268 КУпАП присутність ОСОБА_1 при розгляді даної справи не є обов`язковою.

Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є : своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Адміністративна відповідальність за ст.44-3 КУпАП настає у разі порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція статті 44-3 КУпАП має бланкетний (відсилочний) характер, тобто дана норма не містить чітких правил поведінки, а для розкриття їх змісту відсилає до інших законодавчих та підзаконних нормативно-правових актів, якими передбачено конкретні правила щодо карантину людей.

ОСОБА_1 ставиться у провину порушення підпункту 6 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України № 392 від 20.05.2020 р.

Згідно вимог пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 392 від 20.05.2020 р. (з урахуванням внесених змін) на усій території України установлено з 22 травня 2020 р. по 31 липня 2020 р. карантин.

Та відповідно до підпункту 6 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України №392 від 20.05.2020 р. (в редакції, яка діяла станом на дату складання протоколу 30.06.2020р.), порушення якого ставиться у провину ОСОБА_1 , на період дії карантину заборонено діяльність дитячих закладів оздоровлення та відпочинку.

Судом встановлено, що суть порушення, яка зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення, стосується порушення правила щодо карантину людей в частині здійснення діяльності закладу громадського харчування, однак норма підзаконного нормативно-правового акту порушення якої на думку особи, яка складала протокол, допустила ОСОБА_1 , передбачала заборону за інший характер діянь за діяльність дитячих закладів оздоровлення та відпочинку.

Стаття 280 КУпАП вказує, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Частиною 1 ст.9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бедіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністратвну відповідальність.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п.2 ст.129 Конституції України, однією із основних засад судочинства є забезпечення доведеності вини.

При цьому, у відповідності до практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013р., заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016р., заява № 926/08), серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Згідно ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу. Та відповідно до п.1 ч.1 ст.255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення за ст.44-3 КУпАП протоколи мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції).

Разом з тим, як встановлено судом, інспектором поліції при складанні відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ст.44-3 КУпАП, вказаних вище вимог закону в повній мірі виконано не було, не наведено достатніх та переконливих доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, яке зазначено у складеному відносно неї протоколі, зокрема здійснення нею діяльності в закладі громадського харчування з прийманням відвідувачів всупереч встановленій забороні.

Слід зазначити, що заборона на роботу закладів громадського харчування в період дії карантину була скасована постановою КМУ № 500 від 17.06.2020р., відповідно до якої пункт 3 постанови КМУ № 392 від 20.05.2020р. було викладено у новій редакції та робота закладів громадського харчування була виключена з переліку заборонених видів діяльності під час дії карантину, та вказані зміни набули чинності з 22.06.2020 р.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v.Turkey) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

В матеріалах справи на підтвердження провини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, міститься протокол про адміністративне правопорушення, та в ході судового розгляду не було здобуто достатніх та переконливих доказів на підтвердження обставин, наведених у такому протоколі.

Будь-які інші належні, допустимі та достовірні докази, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні.

З огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.245, п.1 ч.1 ст.247, 251, 276, 283, 284 КУпАП,-

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.