Справа № 163/1985/20
Провадження № 3/163/1550/20
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2020 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Чишій С.С.

з участю секретаря Костюк Р.М.,

представника Волинської митниці Держмитслужби Кондратюка І.П.,

особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши в приміщенні суду направлені Волинською митницею Держмитслужби матеріали справи за протоколом № 0521/20500/20 про притягнення до відповідальності за ст.472 МК України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, що проживає по АДРЕСА_1 , непрацюючу, РНОКПП невідомий, закордонний паспорт НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , прямуючи 16.05.2020 року з Республіки Польща в Україну через митний пост "Ягодин" Волинської митниці Держмитслужби водієм автомобіля "Рено", номерний знак НОМЕР_2 , вказала в митній декларації 1000 штук виробів з металу для котів та собак загальною вагою 150 кг, не задекларувавши за встановленою формою 72 штуки металевих мисок для годівлі тварин загальною вартістю 3240 гривень, що знаходились в багажному відділенні автомобіля разом із задекларованими товарами і були виявлені під час митного контролю, чим вчинила правопорушення, передбачене ст.472 МК України.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення повністю стверджена її зізнанням в суді матеріалами справи: протоколом про порушення митних правил, митною декларацією та письмовими поясненнями порушниці, контрольним талоном, актом про проведення митного огляду транспортного засобу, службовою запискою інспектора митниці, висновком експерта.

Щодо відповідальності ОСОБА_1 вбачаються підстави для такого висновку.

Вона вперше притягується до відповідальності за порушення митних правил і щиро кається у вчиненому, про що свідчать визнавальні пояснення під час складення протоколу.

На утриманні ОСОБА_1 має двох неповнолітніх дітей, вона позитивно характеризується по місцю проживання.

Статтею 23 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.ст.33-35 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини при вирішенні питання про стягнення необхідно враховувати співрозмірність шкоди, завданої державним та суспільним інтересам, і шкоди, завданої особі. Суд повинен проаналізувати, чи дотримано органами влади розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищати право особи на мирне володіння своїм майном, тобто, чи не стали вжиті заходи особистим та надмірним тягарем для заявника. Крім того, Суд звертає увагу, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним.

Аналіз доказів і встановлених фактичних обставин справи (мотиви вчиненого правопорушення; асортимент, кількість і вартість незадекларованих товарів; сукупність пом`якшуючих відповідальність обставин та відомостей про особу порушниці) свідчать про те, що від дій ОСОБА_1 тяжкі шкідливі для держави наслідки не настали.

З огляду на зазначені обставини та практику Європейського Суду з прав людини вбачаються підстави для висновку, що накладення стягнення у вигляді штрафу і конфіскації товарів, що передбачено санкцією ст.472 МК України як безальтернативне стягнення, в даному випадку буде порушенням положень ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки буде непропорційним, не відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника і буде очевидно неспіврозмірним практичній ролі "правопорушення та відповідальності".

Отже, вчинені ОСОБА_1 дії є малозначними, а накладення на неї стягнення не відповідатиме суспільній шкідливості вчиненого.

Згідно зі ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, уповноважений розглядати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Таким чином, встановлено підстави для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

На підставі положень ст.520 МК України та п.5 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" витрати митниці та судовий збір стягненню не підлягають.

Тимчасово вилучені в цій справі в порядку ст.511 МК України товари слід повернути особі, якій вони призначались.

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, звільнити на підставі ст.22 КУпАП за малозначністю і обмежитись усним зауваженням.

Провадження в справі закрити.

Тимчасово вилучені за цим протоколом 72 штуки металевих мисок для годівлі тварин повернути ОСОБА_1 для проведення митного оформлення згідно з чинним законодавством.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області С.С.Чишій