ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2020 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Дніпрі, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2020 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участю:

адвоката - Зінчука В.Д.,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2020 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 420 гривні 40 копійок судового збору.

Так, судом встановлено, що 12 листопада 2019 року о 03-30 год. в м. Дніпро на ж/м Червоний Камінь в районі будинку №4 керував автомобілем "ВАЗ2107" д/н НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння, який було встановлено у КП "Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром" ДОР, висновок №4361. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) ПДР України, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження постанови, скасувати постанову суду першої інстанції та провадження закрити за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказує, що суд першої інстанції розглянув справу без його участі, копію постанови він не отримував, вважає, що строк на апеляційне оскарження ним пропущений з поважних причин.

Стосовно оскаржуваної постанови, апелянт зазначив, що постанова суду підлягає скасуванню, через те, що остання не відповідає фактичним обставинам справи.

На думку апелянта, суд першої інстанції не дотримався вимог закону при розгляді справи.

Стосовно обставин справи зазначив, що 12 листопада 2019 року, перебуваючи поза межами салону свого автомобіля, стояв біля заднього багажника транспортного засобу та чекав на свого друга в районі будинку №4 на ж/м Красний Камінь, у м . Дніпро . В цей час із-за сусіднього будинку виїхала машина патрульної поліції та зупинилась біля нього. Патрульні підійшли до апелянта та просили пред`явити водійське посвідчення для перевірки. Після спілкування один з патрульних повідомив ОСОБА_1 про те, що у останнього наявні ознаки наркотичного сп`яніння та запропонував пройти медичний огляд на виявлення стану сп`яніння. Апелянт погодився та проїхав разом з ними до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння. У медичному закладі він пройшов медичний огляд, про результати проходження огляду йому не повідомили, та його відпустили. Від керування автомобілем його не відсторонили, водійське посвідчення не вилучали. До 07.02.2020р. йому не було відомо стосовно цього дослідження, жодних запрошень, викликів, повісток, повідомлень ані від поліцейських, ані від суду апелянт не отримував. 07.02.2020р. ОСОБА_1 рухався на своєму авто, та його зупинили патрульні поліцейські, які під час розмови повідомили про те, що згідно бази даних Патрульної поліції, до яких у них є доступ, вбачається, що відносно ОСОБА_1 17.12.2019р. нібито був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Про наявність цього протоколу ОСОБА_1 не було нічого відомо.

Вважає, що патрульні поліцейські порушили вимоги Інструкції про порядок направлення водіїв на медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під час апеляційного розгляду адвокат Зінчук В.Д. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думку учасника процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов такого висновку.

Розглядаючи апеляційну скаргу по суті, апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи щодо ОСОБА_1 вбачається, що наведені вимоги закону місцевим судом під час її розгляду були дотримані.

Зокрема, при розгляді даної справи суд першої інстанції достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив письмові матеріали, відеоматеріали, допитав свідка, надав оцінку доводам правопорушника та його захисника та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.

Вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9"а" Правил дорожнього руху України, за обставин, викладених у постанові, підтверджується наявними в справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серія ОБ № 194000 від 17 грудня 2019 року, в якому зафіксовано, що 12 листопада 2019 року о 03-30 год. в м. Дніпро на ж/м Червоний Камінь в районі будинку №4 керував автомобілем "ВАЗ2107" д/н НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння, який було встановлено у КП "Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром" ДОР, висновок №4361. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) ПДР України, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- рапортом інспектора УПП від 17.12.2019 року;

- висновком КП "Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром" ДОР щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують угаву та швидкість реакції №4361 складеного 20.11.2019 року, відповідно до якого ОСОБА_1 знаходився в стані наркотичного сп`яніння.

Дослідженні в суді апеляційної інстанції надані докази, підтверджують вину ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, за обставин, викладених у постанові суду першої інстанції.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини правопорушення та дійшов обґрунтованого висновку про наявність вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наявні у справі докази об`єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду та обґрунтовано визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про обґрунтованість висновку суду першої інстанції щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та закриття провадження по справі, як про те ставиться питання в апеляційній скарзі.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП, врахувавши характер вчиненого правопорушення, особу порушника, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність.

За таких обставин, постанова судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2020 року щодо ОСОБА_1 є законною, а тому підстав для її зміни чи скасування не вбачаю.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2020 року відносно ОСОБА_1 , - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко