Провадження № 33/824/750/2020 Доповідач у 2 інстанції Дрига А.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Дриги А.М., за участю потерпілої ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 грудня 2019 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови суду, 19.11.2019 року о 16 год. 40 хв. водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Daewoo Lanos» державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Іллєнка, 36 в м. Києві, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Peugeot 208» державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . При дорожньо-транспортній пригоді транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.п. 2.3 б, 13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Крім того, 19.11.2019 року о 16 год. 40 хв. в м. Києві по вул. Іллєнка, 36 водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Daewoo Lanos» державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, що не відповідає дійсності, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді суду першої інстанції скасувати та закрити провадження по справі.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що адміністративне стягнення, яке застосовано щодо нього не відповідає вимогам законодавства та обставинам справи. Так, апелянт зазначає, що розгляд справи відбувся без його участі, що позбавило його можливості реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП. Зазначає, що судом першої інстанції в постанові при обранні стягнення не враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступеня його вини, майновий стан та пом`якшуючі обставини.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням.

Заслухавши пояснення потерпілої ОСОБА_1 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративного провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з наступного.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП є безпідставними, виходячи з наступного.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в адміністративному матеріалі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 287430 від 19.11.2019 року, згідно якого 19.11.2019 року о 16 год. 40 хв. в м. Києві по вул. Іллєнка, 36 водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Daewoo Lanos» державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, що не відповідає дійсності, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків (а.с. 2); поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , які пояснили, що в їх присутності водій ОСОБА_2 відмовився від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 5); відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, доданого до матеріалів справи (а.с. 8).

Сукупність наведених доказів підтверджує факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку та порушення ним п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Дії ОСОБА_2 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно чинного законодавства, огляд водія (іншої особи) з використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів проводиться працівником поліції в присутності двох свідків (не можуть бути залучені як свідки працівники поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви). При цьому працівник поліції має одержати згоду особи на її огляд для встановлення стану сп`яніння з використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів.

Якщо водій не погоджується на проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу для встановлення стану алкогольного сп`яніння або не погоджується з результатами огляду працівником поліції з використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів, або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 у встановленому законом порядку відмовився пройти огляд на стан сп`яніння в присутності двох свідків.

Будь-яких доказів на спростування викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові судді обставин матеріали справи не містять і ОСОБА_2 не надані, зауваження ОСОБА_2 у протоколі відсутні, натомість в протоколі наявний його підпис, будь-яких зауважень чи незгоди або додаткових пояснень ним не зазначено.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в адміністративному матеріалі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 287429 від 19.11.2019 року, згідно якого 19.11.2019 року о 16 год. 40 хв. водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Daewoo Lanos» державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Іллєнка, 36 в м. Києві, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Peugeot 208» державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . При дорожньо-транспортній пригоді транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками (а.с. 10); схемою місця ДТП від 19.11.2019 року, згідно якої вбачається напрямки руху транспортних засобів та місце їх зіткнення (а.с. 12) письмовими поясненнями учасників ДТП та іншими доказами.

Крім того, будь-яких заперечень та зауважень протокол про адміністративне правопорушення складеного за ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_2 не містить.

Відповідно до п. 2.3.б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Апеляційний суд вважає, що оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суддя вірно встановив фактичні обставини ДТП і дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_2 допустив порушення вимог п.п. 2.3б, 13.1 ПДР України, які призвели до даної ДТП, оскільки керуючи транспортним засобом не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом.

Порушення ОСОБА_2 ПДР знаходиться у прямому причинному зв`язку з ДТП та наслідками, що настали у виді пошкодження транспортних засобів, оскільки саме водій ОСОБА_2 створив небезпеку для іншого водія.

Кваліфікація дій ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, є правильною.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції в постанові при призначенні стягнення ОСОБА_2 не враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та пом`якшуючі обставини, є необґрунтованими, оскільки як вбачається з постанови, судом першої інстанції враховано вимоги ст. 33 КУпАП, та те, що відповідно до ч. 1 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, по справам, які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. Оскільки ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст.130 КУпАП, тому суд першої інстанції застосував стягнення, встановлене за більш серйозне правопорушення, а саме в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи сукупність наведених обставин, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена повністю, підстав для скасування постанови суду першої інстанції і закриття провадження у справі апеляційним судом не встановлено, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд; -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 грудня 2019 року щодо ОСОБА_2 - залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Дрига