ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/5926/20 Номер провадження 33/814/589/20Головуючий у 1-й інстанції Січиокно Т. О. Доповідач ап. інст. Костенко В. Г.
Категорія: ч.1 ст.130 КпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Костенко В.Г.,

з участю порушника ОСОБА_1 ,

захисника Овакімяна А.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Овакімяна А.З. в інтересах порушника ОСОБА_1 на постанову судді Октябрського районного суду м. Полтава від 13 липня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Скараджала Телавського району, Грузія, мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, одружений, маючий неповнолітню дитину, непрацюючий,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КпАП України, з накладенням адміністративного стягнення штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10200 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420, 40 грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 29 червня 2020 року близько 1 год. 20 хв., керуючи автомобілем ВАЗ-2121, д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Полтава по вул. Харківське Шосе, 13, в порушення п.12.1 Правил дорожнього руху України, допустив зіткнення з припаркованим автомобілем Hyundai Tucson, номер кузова НОМЕР_2 , який належить ТОВ «Хюндай Центр Полтава», що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Також ОСОБА_1 цього ж дня, після ДТП, маючи ознаки алкогольного сп`яніння, в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України, відмовився у присутності двох свідків від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі захисник Овакімян А.З., не оспорюючи винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, просить скасувати постанову в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 цього Кодексу.

Зазначає, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння лише за допомогою алкотестера «Драгер», але не заперечував пройти огляд у медичному закладі.

Звертає увагу на наявність висновку Полтавського обласного наркологічного диспансеру №417 від 29 червня 2020 року, відповідно до якого ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Вважає протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КпАП України недопустимим доказом, оскільки він не містить даних про технічний засіб, яким здійснювався відеозапис події, та свідоцтва про перевірку алкотестера і порядку його застосування.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення порушника та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до такого.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду, суди мають здійснювати розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 КпАП України, які було вчинено до 01 липня 2020 року, відповідно до цієї статті у редакції, чинній на час вчинення таких діянь.

Підстава для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачена п.6 ст.247 КпАП України, в даному випадку відсутня, оскільки згідно з цим пунктом провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Тобто, в цьому пункті йдеться про випадки скасування акта, яким встановлена адміністративна відповідальність, натомість у результаті внесення змін до статті 130 КпАП України юридична відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені з цієї статті Кодексу, була не скасована, а навпаки посилена.

У свою чергу, стаття 8 КпАП України передбачає, що закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Аналогічні положення містяться у частині другій статті 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Виходячи із зазначених положень вказані особи не можуть бути притягнуті до кримінальної відповідальності за статтею 286-1 КК України, адже Законом було посилено юридичну відповідальність і замість адміністративної відповідальності було передбачено кримінальну відповідальність, яка є найбільш суворою за змістом державного примусу та правовими наслідками.

Висновки судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень ґрунтуються на зібраних у встановленому порядку і перевірених в судовому засіданні доказах.

В апеляційній скарзі не заперечується винуватість порушника за ст.124 КпАП України.

Доводи захисника про відсутність належних і допустимих доказів вини ОСОБА_1 у відмові від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння суперечать вимогам закону.

Відповідно до ст.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 не заперечував свою відмову від проходження огляду на стан сп`яніння на місці пригоди, але стверджував, що вчинив так внаслідок образи зі сторони поліцейських.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №410202 від 29 червня 2020 року, ОСОБА_1 цього дня близько 01 год. 20 хв. керував автомобілем ВАЗ-2121, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Харківське Шосе, 13, в м. Полтава з ознаками алкогольного сп`яніння та, в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України, відмовився в присутності двох свідків від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вказані обставини правопорушення підтверджуються поясненнями свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та відеозаписом події з нагрудної камери поліцейського.

Жодих сумнівів в обєктивності відеозапису не виникає і в апеляційній скарзі не наведено, а відсутність в протоколі даних про технічний засіб, яким здійснювався відеозапис події, не тягне за собою визнання цього доказу недопустимим.

Крім того, поліцейським було видано направлення ОСОБА_1 на огляд до Полтавського обласного наркологічного диспансеру з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, проте він відмовився від його проходження, про що власноручно зробив відповідний запис (т.2 а.с.4).

Всупереч доводам захисника, протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами ст.255 КпАП України, та відповідає вимогам ст.256 цього Кодексу, а тому відсутні підстави для визнання його недопустимим доказом.

Враховуючи викладене, з огляду на дотримання приписів закону працівниками патрульної поліції при складанні протоколів та суддею під час розгляду справи, вважаю обґрунтованим висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень та правильною кваліфікацію його дій за ст.124 та ч.1 ст.130 КпАП України.

Проходження ОСОБА_1 в подальшому медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння з власної ініціативи та висновок лікаря №417 від 29 червня 2020 року, відповідно до якого він не перебував в стані алкогольного сп`яніння, не спростовують висновків судді про винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, з огляду на таке.

Приписами п.2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пленум Верховного Суду України в п.27 постанови від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що відповідальність за ст.130 КпАП України несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

В даному випадку ОСОБА_1 визнаний винуватим не у керуванні автомобілем в стані алкогольного спяніння, а у відмові від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Стягнення накладене у відповідності з вимогами статей 33 та 36 КпАП України, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини та майнового стану.

Судове рішення належним чином мотивоване і відповідає вимогам ст.283 КпАП України. Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови судді не встановлено.

Враховуючи викладене, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову судді Октябрського районного суду м. Полтава від 13 липня 2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника Овакімяна Артура Зааловича - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду Костенко В.Г.