П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.09.2020 місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Данко В.Й., розглянувши матеріали справ, об`єднані в одне провадження, які надійшли з Національного агентства з питань запобігання корупції про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , колишнього заступника начальника Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Закарпатській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ,-

- за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення № 30/53 від 30.07.2020 випливає, що ОСОБА_1 , обіймаючи посаду заступника начальника Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Закарпатській області (далі - РСЦ МВС в Закарпатській області), будучи особою, уповноваженою на виконання функцій держави, на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», під час виконання обов`язків начальника РСЦ МВС в Закарпатській області, перебуваючи у приміщенні РСЦ МВС в Закарпатській області, що знаходиться за адресою: вул. Гагаріна, 7, м. Ужгород, 88006, 30 липня 2019 року, всупереч вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» не повідомив безпосереднього керівника про наявність у нього реального конфлікту інтересів, який виник при виданні наказу від 30.07.2019 № 99-АГ «Про преміювання працівників РСЦ МВС в Закарпатській області», яким ОСОБА_1 преміював, зокрема, себе, ОСОБА_2 (брата дружини ОСОБА_1 ) та ОСОБА_3 (племінника ОСОБА_1 ). Дії гр. ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення № 30/54 від 30.07.2020 випливає, що ОСОБА_1 , обіймаючи посаду заступника начальника РСЦ МВС в Закарпатській області, будучи особою, уповноваженою на виконання функцій держави, на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», під час виконання обов`язків начальника РСЦ МВС в Закарпатській області, перебуваючи у приміщенні РСЦ МВС в Закарпатській області, що знаходиться за адресою: вул. Гагаріна, 7, м. Ужгород, 88006, 30 липня 2019 року, всупереч вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» вчинив дії та прийняв в умовах реального конфлікту інтересів рішення, зафіксоване наказом від 30.07.2019 № 99-АГ «Про преміювання працівників РСЦ МВС в Закарпатській області», яким ОСОБА_1 преміював, зокрема, себе, ОСОБА_2 (брата дружини ОСОБА_1 ) та ОСОБА_3 (племінника ОСОБА_1 ). Дії гр. ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення № 30/55 від 30.07.2020 випливає, що ОСОБА_1 , обіймаючи посаду заступника начальника РСЦ МВС в Закарпатській області, будучи особою, уповноваженою на виконання функцій держави, на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», під час виконання обов`язків начальника РСЦ МВС в Закарпатській області, перебуваючи у приміщенні РСЦ МВС в Закарпатській області, що знаходиться за адресою: вул. Гагаріна, 7, м. Ужгород, 88006, 26 лютого 2019 року, всупереч вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» не повідомив безпосереднього керівника про наявність у нього реального конфлікту інтересів, який виник при виданні наказу від 26.02.2019 № 25-АГ «Про преміювання працівників РСЦ МВС в Закарпатській області», яким ОСОБА_1 преміював, зокрема, себе, ОСОБА_2 (брата дружини ОСОБА_1 ) та ОСОБА_3 (племінника ОСОБА_1 ). Дії гр. ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення № 30/56 від 30.07.2020 випливає, що ОСОБА_1 , обіймаючи посаду заступника начальника РСЦ МВС в Закарпатській області, будучи особою, уповноваженою на виконання функцій держави, на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», під час виконання обов`язків начальника РСЦ МВС в Закарпатській області, перебуваючи у приміщенні РСЦ МВС в Закарпатській області, що знаходиться за адресою: вул. Гагаріна, 7, м. Ужгород, 88006, 26 лютого 2019 року, всупереч вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» вчинив дії та прийняв в умовах реального конфлікту інтересів рішення, зафіксоване наказом від 26.02.2019 № 25-АГ «Про преміювання працівників РСЦ МВС в Закарпатській області», яким ОСОБА_1 преміював, зокрема, себе, ОСОБА_2 (брата дружини ОСОБА_1 ) та ОСОБА_3 (племінника ОСОБА_1 ). Дії гр. ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до змісту вказаних протоколів про адміністративні правопорушення, гр. ОСОБА_1 вчинив правопорушення за наступних обставин.

Наказом РСЦ МВС в Закарпатській області від 29.12.2018 № 163-АГ «Про затвердження Положень про преміювання працівників регіонального сервісного центру МВС в Закарпатській області» затверджено, зокрема, Положення про преміювання державних службовців регіонального сервісного центру МВС в Закарпатській області.

Відповідно до пунктів 3 та 4 зазначеного Положення, встановлення премій державним службовцям проводиться начальником РСЦ МВС в Закарпатській області відповідно до затвердженого Положення про преміювання державних службовців РСЦ МВС в Закарпатській області, погодженого з первинною профспілковою організацією працівників РСЦ МВС в Закарпатській області (у разі наявності). Розмір премій державним службовцям встановлюється керівником РСЦ МВС в Закарпатській області шляхом видання відповідного наказу.

Відповідно до посадової інструкції заступника РСЦ МВС в Закарпатській області, затвердженої 16.08.2017 в.о. начальника РСЦ МВС в Закарпатській області ОСОБА_4, ОСОБА_1 :

-на період тимчасової відсутності начальника РСЦ МВС з поважних причин (відпустка, хвороба, відрядження, інші поважні причини) виконує обов`язки начальника РСЦ МВС (пункт 1.7 розділу І);

-розглядає проекти розпорядчих документів РСЦ МВС з питань організації діяльності регіонального і територіальних сервісних центрів МВС, інформацій керівництву РСЦ МВС, органам місцевого самоврядування, іншим державним органам (пункт 2.4 розділу II).

-вносить пропозиції начальнику РСЦ МВС щодо переведення, призначення та звільнення з посад працівників РСЦ МВС, їх заохочення та притягнення до відповідальності в установленому порядку (пункт 2.7 розділу II);

-відповідає за добір і розстановку персоналу в РСЦ МВС в Закарпатській області (пункт 2.18 розділу II).

Відповідно до наказу МВС України від 12.02.2019 № 121 о/с «Про надання відпустки ОСОБА_4 » виконання обов`язків начальника РСЦ МВС в Закарпатські області тимчасово покладено на ОСОБА_1 в період з 18.02.2019 по 03.03.2019.

Відповідно до наказу МВС України від 15.07.2019 № 668 о/с «Про надання частини відпустки ОСОБА_4 » виконання обов`язків начальника РСЦ МВС в Закарпатські області тимчасово покладено на ОСОБА_1 в період з 30.07.2019 по 12.08.2019.

Отже, ураховуючи, що встановлення премій державним службовцям проводиться начальником РСЦ МВС в Закарпатській області відповідно до затвердженого Положення про преміювання державних службовців РСЦ МВС в Закарпатській області, ОСОБА_1 мав дискреційні повноваження в частині самостійного вирішення питання про встановлення розміру премії працівникам РСЦ МВС в Закарпатській області.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 від 05.11.2019 (вих. від 05.11.2019 № 31/7-1718), наданих комісії, утвореній відповідно до наказу МВС України від 01.11.2019 № 290, ОСОБА_1 достеменно знає, що у територіальному сервісному центрі (далі - ТСЦ) № 2145 РСЦ МВС в Закарпатській області працюють головний спеціаліст ОСОБА_2 , який є рідним братом його дружини ОСОБА_5 та адміністратор ОСОБА_3 , який є племінником ОСОБА_1 .

Із викладеного вбачається, що під час видання наказів РСЦ МВС в Закарпатській області від 26.02.2019 № 25-АГ «Про преміювання працівників РСЦ МВС в Закарпатській області» та від 30.07.2019 № 99-АГ «Про преміювання працівників РСЦ МВС в Закарпатській області», яким ОСОБА_1 як тимчасово виконуючий обов`язки начальника РСЦ МВС в Закарпатській області, зокрема, преміював себе, ОСОБА_2 (брата дружини) та ОСОБА_3 (племінника), у ОСОБА_1 існував приватний (немайновий) інтерес, обумовлений позаслужбовими (родинними) стосунками із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також приватний майновий інтерес, обумовлений бажанням сприяти отриманню матеріальних благ у вигляді премії.

Між приватним інтересом заступника начальника РСЦ МВС в Закарпатській області ОСОБА_1 та його повноваженнями, пов`язаними із вирішенням питання про видання наказів від 26.02.2019 № 25-АГ «Про преміювання працівників РСЦ МВС в Закарпатській області» та від 30.07.2019 № 99-АГ «Про преміювання працівників РСЦ МВС в Закарпатській області», виникла суперечність, що мала вплив на об`єктивність та неупередженість прийняття відповідного рішення.

Суперечність полягала в тому, що, з одного боку, у ОСОБА_1 існував приватний інтерес, зумовлений позаслужбовими (родинними) стосунками із ОСОБА_2 (братом дружини) та ОСОБА_3 (племінником), а також приватний майновий інтерес (отримання матеріальних благ у вигляді премії собі), а з іншого - виконуючи обов`язки начальника РСЦ МВС в Закарпатській області, під час видання наказів від 26.02.2019 № 25-АГ «Про преміювання працівників РСЦ МВС в Закарпатській області» та від 30.07.2019 № 99-АГ ОСОБА_1 мав бути об`єктивним та неупередженим, при цьому в першу чергу об`єктивно оцінюючи результати роботи, виключаючи вплив приватного інтересу на реалізацію повноважень, які передусім повинні здійснюватися в інтересах органу.

Ураховуючи викладене, така суперечність, що мала вплив на об`єктивність та неупередженість щодо видачі ОСОБА_1 наказів від 26.02.2019 № 25-АГ «Про преміювання працівників РСЦ МВС в Закарпатській області» та від 30.07.2019 № 99-АГ «Про преміювання працівників РСЦ МВС в Закарпатській області», яким премійовано, зокрема, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (брата дружини ОСОБА_1 ), ОСОБА_3 (племінника ОСОБА_1 ), що в розумінні Закону є реальним конфліктом інтересів.

Суть вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, яка ставиться йому у вину полягає у наступному.

Відповідно до пунктів 1.3, 1.4 Розділу І посадової інструкції заступника РСЦ МВС в Закарпатській області, затвердженої 16.08.2017 в.о. начальника РСЦ МВС в Закарпатській області ОСОБА_4 , заступник начальника РСЦ МВС в Закарпатській області призначається на посаду та звільняється з посади державним секретарем Міністерства внутрішніх справ України в установленому порядку. Заступник начальника РСЦ МВС в Закарпатській області безпосередньо підпорядковується начальнику РСЦ МВС або особі, яка виконує його обов`язки.

Отже, ОСОБА_1 зобов`язаний був повідомити не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли він дізнався чи повинен був дізнатися про наявність у нього реального чи потенційного конфлікту інтересів державного секретаря Міністерства внутрішніх справ України.

Факт неповідомлення ОСОБА_1 про наявність реального конфлікту інтересів при підписанні наказів від 26.02.2019 № 25-АГ «Про преміювання працівників РСЦ МВС в Закарпатській області» та від 30.07.2019 № 99-АГ «Про преміювання працівників РСЦ МВС в Закарпатській області» підтверджується листом МВС України від 11.12.2019 № 18157/18-2019.

Таким чином, ОСОБА_1 обіймаючи посаду заступника начальника РСЦ МВС в Закарпатській області, під час виконання обов`язків начальника РСЦ МВС в Закарпатські області, відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини першої статті 3, частини першої статті 28 Закону як суб`єкт, на якого поширюються вимоги Закону щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, не повідомив у встановленому Законом порядку безпосереднього керівника про реальний конфлікт інтересів, який виник при виданні наказів від 26.02.2019 № 25-АГ «Про преміювання працівників РСЦ МВС в Закарпатській області» та від 30.07.2019 № 99-АГ «Про преміювання працівників РСЦ МВС в Закарпатській області»,чим порушив вимоги пункту 2 частини першої статті 28 Закону

Суть вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, яка ставиться йому у вину полягає у наступному.

ОСОБА_1 обіймаючи посаду заступника начальника РСЦ МВС в Закарпатській області, під час виконання обов`язків начальника РСЦ МВС в Закарпатські області, всупереч вимогам пункту 3 частини першої статті 28 Закону вчинив дії та прийняв в умовах реального конфлікту інтересів рішення, зафіксоване наказами від 26.02.2019 № 25-АГ «Про преміювання працівників РСЦ МВС в Закарпатській області» та від 30.07.2019 № 99-АГ «Про преміювання працівників РСЦ МВС в Закарпатській області», яким ОСОБА_1 преміював, зокрема, себе, ОСОБА_2 (брата дружини ОСОБА_1 ) та ОСОБА_3 (племінника ОСОБА_1 ).

На думку уповноваженої особи на складання протоколу про адміністративне правопорушення початком обчислення строку виявлення адміністративного правопорушення є момент, коли зібрано, проаналізовано зібрані фактичні дані та зроблено висновок про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення. Процесуально такий висновок оформлюється у вигляді протоколу про адміністративне правопорушення. Дії уповноваженої особи, що має право складати протоколи, до моменту його складання можуть свідчити лише про виявлені окремі ознаки правопорушення, але факт, що виявлене діяння містить склад адміністративного правопорушення, зазначається при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - гр. ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_6 заперечували проти обставин, викладених у протоколах про адміністративні правопорушення.

Просили закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, про що подали письмове клопотання.

Зазначили, що при складанні протоколу про вчинення адміністративного правопорушення було враховано виключно наявність родинних зв`язків ОСОБА_1 з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , однак під час перевірки поза увагою залишено інші обставини, які безпосередньо вказують на відсутність складу адміністративного правопорушення. Так, обставини справи також свідчать про те, що 17.05.2019 проводився конкурсний відбір на посаду адміністратора територіального сервісного центру № 2145 (на правах відділу м. Рахів) під час якого голова комісії ОСОБА_1 відмовився від участі у конкурсній комісії РСЦ МВС в Закарпатській області для запобігання можливого конфлікту інтересів, про що подав заяву про відмову від участі в даній конкурсній комісії і тим самим повідомив безпосереднього керівника про існування можливого потенційного конфлікту інтересів між ним та ОСОБА_3 . На момент підписання наказів від 26.02.2019 № 25-АГ «Про преміювання працівників РСЦ МВС в Закарпатській області» та від 30.07.2019 № 99-АГ «Про преміювання працівників РСЦ МВС в Закарпатській області» ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не відносилися до кола близьких осіб (згідно з ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції»), а отже і не утворювало будь-якого конфлікту інтересів. Крім того, відповідно до змісту наказу №99-АГ «Про преміювання працівників РСЦ МВС в Закарпатській області» останній не містить переліку працівників що підлягають преміюванню, а виплата премій здійснена у відповідності до списку працівників, спеціалістів та службовців територіального сервісного центру №2145 РСЦ МВС в Закарпатській області який підписаний головним бухгалтером ОСОБА_7 та начальником ТСЦ №2145 ОСОБА_8 . У протоколі про вчинення адміністративного проступку залишено поза увагою й ті обставини, що підписання наказу щодо преміювання працівників РСЦ МВС в Закарпатській області здійснено у відповідності до ст. 52 Закону України «Про державну службу», наказу Міністерства соціальної політики України від 13.06.2016 №646 , постанови Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 №15 та наказу Мінпраці України від 02.10.1996 №77, з метою забезпечення єдиного підходу щодо виплати заробітної плати, підвищення соціального захисту державних службовців, працівників, які виконують функції з обслуговування та робітників регіонального сервісного центру МВС.

Згідно з положеннями посадової інструкції, у посадових обов`язках заступника начальника регіонального сервісного центру МВС в Закарпатській області відсутні будь-які повноваження щодо визначення розміру премії, яку визначає відділ економіки, що готує проект наказу і візує його, а тому ОСОБА_1 не міг вплинути на розмір виплаченої премії, а тому підписання наказу не вплинуло та не могло вплинути на об`єктивність та неупередженість прийняття рішення про преміювання, носило обов`язковий характер та не утворювало виникнення реального конфлікту інтересів в розумінні ст. 172-7 КУпАП. Крім того, згідно з висновком дисциплінарної комісії МВС України від 10.12.2019 встановлено відсутність у діях ОСОБА_1 порушення статті 32 Закону України «Про державну службу» у частині неповідомлення керівника державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15- денний строк з дня їх виникнення через наявні сумніви щодо прямого підпорядкування близьких йому осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Також зазначили, що ані протокол, ані матеріали справи не містять належних та достатніх доказів наявності реального конфлікту інтересів та, відповідно, прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Залишено поза увагою і ті обставини, що 29.10.2019 ОСОБА_1 за власною ініціативою звернувся із письмовим запитом до голови Національного агентства з питань запобігання корупції Н. Новак щодо надання роз`яснення наявності чи відсутності конфлікту інтересів чи потенційного конфлікту інтересів у зв`язку з виконанням службових обов`язків та перебуванні в родинних зв`язках з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Отримавши відповідь з НАЗК від 15.11.2019 ОСОБА_1 самостійно врегулював можливий потенційний конфлікт інтересів.

Так само, не враховано під час складання протоколу і ті обставини що ОСОБА_1 самостійно звернувся з листом від 05.11.2019 до Регіонального сервісного центру МВС в Закарпатській області щодо внесення змін до наказу № 25-АГ в частині його преміювання та стягнення з нього виплаченої премії із заробітної плати. Відповідно до листа голови ліквідаційної комісії РСЦ МВС В Закарпатській області Святецького О. від 01.06.2020 премія в розмірі 1443,0грн. нарахована ОСОБА_1 у відповідності до наказу №25-АГ від 25.02.2019 утримана із його заробітної плати в грудні 2019 року.

Таким чином, з метою недопущення можливого потенційного чи реального конфлікту інтересів ОСОБА_1 відповідно до ч. 2 ст. 29 Закону України «Про запобігання корупції» самостійно врегулював можливий конфлікт інтересів, шляхом звільнення із займаної посади, що підтверджується Наказом МВС України від 10.12.2019 року №1181о/с.

З огляду на наведене, відзначають, що фактичні обставини справи підтверджують, що в даному випадку був відсутній як особистий інтерес, так і реальний конфлікт інтересів та він не міг вплинути на об`єктивність прийнятих рішень. За таких обставин у відповідності до зібраних матеріалів та поданих доказів має місце абсолютно повна і прозора фіксація діяльності заступника начальника РСЦ МВС в Закарпатській області ОСОБА_1, що однозначно свідчить про відсутність будь-якого умислу на приховування можливого реального конфлікту інтересів з його боку, про відсутність суспільної небезпеки та будь якої шкоди інтересам держави і суспільства.

Окрім того, представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності також просив звернути увагу на недотримання уповноваженою особою строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Так, відзначив, що у відповідності до складених протоколів зазначено час виявлення правопорушення - час складання протоколу про адміністративне правопорушення, тобто 30.07.2020.

Поряд з цим, з матеріалів випливає, що ще 28 листопада 2019 року НАЗК у зв`язку із здійсненням перевірки ОСОБА_1 щодо дотримання ним закону України «Про запобігання корупції» звернулось з листом яким вимагало надати документи, пов`язані з конфліктом інтересів та його врегулювання до МВС України .

Супровідним листом Регіонального сервісного центру МВС в Закарпатській області за №31/7-1981 від 16 грудня 2019 року на адресу НАЗК направлено всі наявні документи що стосуються можливого конфлікту інтересів ОСОБА_1 на 81 аркуші. У відповідності до відмітки на супровідному листі вищезазначені матеріали отримано НАЗК 20.12.2019.

За таких обставин ще 20.12.2019 НАЗК мало в розпорядженні всі наявні матеріали що стосувались конфлікту інтересів в діях ОСОБА_1 .

Крім того, 29 жовтня 2019 року ОСОБА_1 за власною ініціативою звернувся із письмовим запитом до Голови Національного агентства з питань запобігання корупції Наталії Новак щодо надання роз`яснення наявності чи відсутності конфлікту інтересів чи потенційного конфлікту інтересів у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків та перебуванні в родинних зв`язках з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

За результатами розгляду звернення НАЗК надіслало відповідь від 15 листопада 2019 року за підписом директора департаменту моніторингу дотримання законодавства про конфлікт інтересів та інших обмежень щодо запобігання корупції НАЗК І.Мостової , якою визначили наявність потенційного конфлікту інтересів в діях ОСОБА_1 , зумовлений позаслужбовими (родинними) стосунками з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та рекомендовано самостійно врегулювати можливий конфлікт інтересів.

За таких обставин, 15 листопада 2019 року НАЗК зроблено висновок про наявність в діях ОСОБА_1 потенційного конфлікту інтересів, а отже твердження органів НАЗК, що моментом виявлення правопорушення є дата складання адміністративного протоколу не відповідає дійсності та матеріалам справи.

Поза увагою НАЗК залишено і ті обставини, що ще 10 грудня 2019 року дисциплінарною комісією МВС України проведено службову перевірку відносно ОСОБА_1 щодо порушення ним вимог ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» в частині наявності конфлікту інтересів, спричинених родинними відносинами з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Таким чином, незважаючи на те, що в розпорядженні НАЗК ще в листопаді-грудні 2019 року перебували всі наявні матеріали щодо можливого конфлікту інтересів в діях ОСОБА_1 , всупереч приписів ст. 38 КУпАП, зазначені протоколи було складено більш, ніж через 6 місяців після фактичного виявлення адміністративних правопорушень.

У судовому засіданні прокурор відділу забезпечення діяльності у сфері запобігання та протидії корупції Закарпатської обласної прокуратури Цар І.І. протоколи про адміністративні правопорушення, складені відносно гр. ОСОБА_1 підтримав у повному обсязі та просив притягнути останнього до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та прокурора, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 7 та ст. 245 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як встановлено судом та не заперечується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 23.06.2017 № 614 о/с ОСОБА_1 , державного службовця 4 рангу переведено на посаду заступника начальника РСЦ МВС в Закарпатській області, звільнивши з посади директора цього центру.

Згідно з відомостями, зазначеними у особовій картці державного службовця ОСОБА_1 є державним службовцем категорії «Б».

Згідно з пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 під час перебування на посаді заступника начальника РСЦ МВС в Закарпатській області був суб`єктом, на якого поширюється дія Закону, зокрема вимоги ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, а також належить до переліку службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, визначених у примітці до ст. 50 зазначеного закону.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 10.12.2019 № 1181 о/с «Про звільнення ОСОБА_1 », ОСОБА_1 звільнено з посади начальника РСЦ МВС в Закарпатській області з 11.12.2019 у порядку переведення для подальшої роботи у Державній екологічній інспекції в Закарпатській області.

Таким чином, ОСОБА_1 був суб`єктом, на якого поширювалася дія Закону України «Про запобігання корупції».

Диспозиція ч. 1 ст. 172-7 КУпАП визначає склад адміністративного правопорушення, що полягає у неповідомленні особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Диспозиція ч. 2 ст. 172-7 КУпАП визначає склад адміністративного правопорушення, що полягає у вчиненні дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин):

-реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

-приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях;

-близькі особи - особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки із суб`єктом, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких із суб`єктом не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі, а також - незалежно від зазначених умов - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням згаданого суб`єкта.

Згідно з Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією», аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч. 1 ст. 1 Закону, дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому.

Тобто відмінність між цими поняттями полягає в тому, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що, по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи невчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як:

1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений;

2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення.

3) наявність повноважень на прийняття рішення.

4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про наявність в діях гр. ОСОБА_1 ознак адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно з ч. 4 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Згідно з Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією», для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язане з корупцією, важливу роль відіграють як день вчинення, так і день виявлення правопорушення.

Як встановлено судом в ході розгляду справи, факт виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передував складанню протоколів про адміністративні правопорушення № 30/53 від 30.07.2020, № 30/54 від 30.07.2020, № 30/55 від 30.07.2020, № 30/56 від 30.07.2020, а тому інформація, викладена в них щодо дати виявлення правопорушення (30.07.2020) спростовується доданими до протоколу доказами, зокрема Листом Департаменту моніторингу дотримання законодавства про конфлікт інтересів та інших обмежень щодо запобігання корупції за вих. № 35-02/82252/19 від 28.11.2019; Листом Регіонального сервісного центру МВС в Закарпатській області за вих. № 31/7-1981 від 16.12.2019 (НАЗК вх.№05/91751/19 від 20.12.2019). Як встановлено судом, моментом виявлення правопорушення слід вважати 20.12.2019. Причин, які б об`єктивно заважали уповноваженій особі НАЗК скласти протокол про адміністративне правопорушення в межах шестимісячного строку, встановленого ст. 38 КУпАП, не обґрунтовано та судом не встановлено.

А відтак, станом на час надходження матеріалів до суду та розгляду таких по суті, закінчилися строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

Згідно узагальненого науково-консультативного висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

Згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справ про адміністративне правопорушення закінчені строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

Встановлення зазначених у ст. 247 КУпАП юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (ст. 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Вчинення будь-яких процесуальних дій з метою погіршення становища особи, яка притягується до відповідальності, за межами строку притягнення до адміністративної відповідальності законом не передбачено.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки, на момент розгляду справи судом закінчились строки притягнення до адміністративної відповідальності, провадження по справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 38, 172-7, 221, 280, 284, 287-291 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП - закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.Й. Данко