Справа № 3/593/385/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" вересня 2020 р. Суддя Бережанського районного суду Тернопільської області Данилів О.М., при секретарі Паньків М.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Бережанського ВП Головного управління національної поліції України в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, начальника Бережанської РДЛВМ, жителя АДРЕСА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Інспектором СРПП № 3 Бережанського ВП ГУНП старшим лейтенантом поліції Мищишин Юрієм Мирославовичем 4 липня 2020 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 466623, з якого вбачається, що ОСОБА_1 4 липня 2020 року, о 15 год. 30 хв., в м. Бережани Тернопільської області, на вул. Вірменській, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21099» із д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), від проходження огляду на стан спяніння у встановленому порядку відмовився в присутності двох свідків.

У складеному протоколі інспектором поліції вказано, що ОСОБА_1 своїми діями порушив п.2.5 ПДР України і тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав, суду пояснив, що 4 липня 2020року, близько 15 год. 30хв., коли він повертався з роботи додому, помітив, що приватний підприємець ОСОБА_2 , із яким у нього внаслідок виконання своїх посадових обовязків склалися неприязні відносини, так як останньому комісією Бережанської ДНС до закінчення карантину було заборонено на міському ринку займатися виносною торгівлею, разом із своїм сином на своїх автомобілях почали його переслідувати. Він, не знаючи чого чекати від останніх, боячись за своє життя, намагався втекти від переслідування, бо не знав, що задумали вказані особи. Коли він, втікаючи від переслідування, сховався на території ветлікарні, до нього підїхав ОСОБА_3 . Він, боячись за своє здоровя, намагався не вступати у конфлікт із ОСОБА_3 та уникаючи спілкування із останнім, вийшов на дорогу біля склозаводу, де зустрів автомобіль працівників поліції. Автомобіль працівників поліції зупинився і він подякував поліцейським, що вони підїхали, бо він, намагаючись уникнути переслідування, не може втекти від вказаної особи та навіть побоюється за своє життя. Драбик у свою чергу повідомив працівників поліції про те, що він намагається затримати водія, який у нетверезому стані керував транспортним засобом та що його потрібно освідувати. Працівники поліції запитали, де його автомобіль та запропонували туди підїхати на що він погодився. На території ветлікарні, біля припаркованого автомобіля, в присутності трьох ОСОБА_3 ( ОСОБА_3 , його дружини та сина) працівники поліції пояснили, що вони приїхали за заявою ОСОБА_3 про те, що він керує транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, а тому для підтвердження чи спростування зазначеного запропонували йому продути алкотест Драгер. Він у свою чергу пояснив, що на нього ОСОБА_3 скоєно напад і він просить вжити заходів до останніх. Особисто запропонував працівникам поліції для обєктивного проведення освідування поїхати на станцію швидкої допомоги та довірити вказане медичним працівникам. Для проведення освідування він разом із працівниками поліції та ОСОБА_3 приїхали в лікарню, однак і в лікарні йому було також запропоновано продути алкотест. Він, знаючи про те, що повітря є сталою величиною, яку неможливо перевірити та боячись, що алкотест може бути не сертифікованим та може показати похибку, яку він потім не зможе спростувати та, боячись упередження до його особи, пропонував медикам для обєктивного проведення цього аналізу взяти в нього сечу або кров, однак медики у цьому йому відмовили, а тому із вказаних підстав жодного освідування його на стан спяніння проведено так і не було. Потім без розяснення йому його прав та без забезпечення йому права на захист працівники поліції в супроводі ОСОБА_3 повезли його у відділ поліції для складання протоколу. Він хоч не був жодного разу у такій ситуації, однак у складеному працівником поліції протоколі власноручно вказав, що із змістом протоколу він не згідний та на окремому аркуші написав свої пояснення, які інспектором поліції долучені до складеного ним протоколу. Далі в своїх поясненнях ОСОБА_1 вказав, що він своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, не визнає, оскільки працівники поліції не зупинили його, коли він керував транспортним засобом, а зустріли його, коли він йшов по на вулиці, тобто той факт, що він керував транспортним засобом, ними не зафіксовано належними доказами, а відеозаписи зроблені на телефонах ОСОБА_3 , не є належними та допустимими доказами вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, крім цього ОСОБА_3 є зацікавленими особами, які мають упереджене ставлення до нього, а тому вони не могли бути свідками. Крім цього, він не порушив п. 2.5 ПДР, як інспектором вказано у складеному ним протоколі, та не відмовлявся від освідування, а сам запропонував працівникам поліції поїхати у медичний заклад для проведення освідування, однак із невідомих причин медики відмовилися взяти у нього для проведення аналізу сечу чи кров. Із вказаних підстав вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому просив провадження у справі закрити.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд, вивчивши складений 4 липня 2020 року інспектором СРПП № 3 Бережанського ВП ГУНП старшим лейтенантом поліції Мищишиним Ю.М. протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 466623 та долучені до нього матеріали, взявши до уваги усні та письмові пояснення особи, щодо якої розглядається адміністративна справа, пояснення свідків та долучений до матеріалів справи відеозапис, прийшов до висновку, що провадження по справі слід закрити, виходячи із наступного.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган ( посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. Обов"язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

І хоч із оглянутого в судовому засіданні протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 466623, який був складений 4 липня 2020 року працівником поліції у присутності правопорушника та двох свідків, видно, що ОСОБА_1 4 липня 2020 року у їх присутності відмовився від проходження огляду на стан спяніння у встановленому порядку, однак вищевказане не відповідає дійсності та спростовується наступним.

Із пояснень, даних в судовому засіданні ОСОБА_1 , видно, що він особисто не був зупинений працівниками поліції під час керування транспортним засобом, а тому не було необхідності його освідувати, а крім цього, він не відмовлявся від проходження освідування, а, навпаки, особисто запропонував працівникам поліції для обєктивного проведення освідування поїхати на станцію швидкої допомоги та довірити вказане медичним працівникам. І хоч для проведення освідування він разом із працівниками поліції та ОСОБА_3 приїхали в лікарню, однак і там йому було лише запропоновано продути алкотест. Він, знаючи про те, що повітря є сталою величиною, яку неможливо перевірити та, боячись, що алкотест може бути не сертифікованим та може показати похибку, яку він потім не зможе спростувати, та, боячись тиску сімї Драбиків на працівників поліції і працівників медицини та упередженого ставлення з цього приводу до його особи осіб, причетних до вказаного, пропонував медикам для обєктивного проведення цього аналізу взяти в нього сечу або кров, однак медики у цьому йому відмовили, а тому із вказаних підстав жодного освідування його на стан спяніння проведено так і не було. А так як він фактично від освідування не відмовлявся, тому він і не порушив п. 2.5 ПДР України та відповідно і не вчинив адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпП.

Правдивість пояснення ОСОБА_1 підтверджується його письмовим поясненням, даним ним працівникам поліції ще 4 липня 2020 року при складанні вказаного протоколу (а.с. 8), поясненнями допитаних у судовому засіданні свідків та долученим до матеріалів справи відеозаписом.

Допитана в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_4 суду пояснила, що вона працює медсестрою в приймальному відділенні Бережанської ЦРКЛ. 4 липня 2020 року, коли вона перебувала на своєму робочому місці, до них в приймальне відділення працівниками поліції для проходження огляду на стан спяніння був доставлений ОСОБА_1 , який не бажав продувати наявний у них у приймальному відділенні газоаналізатор Алконт та наполягав на здачі аналізу сечі чи крові, однак йому у цьому було відмовлено, оскільки такі аналізи ними могли проводитися лише за письмовою вказівкою працівників поліції, чи прокуратури, за ініціативою інших осіб таких аналізів вони не проводять. Далі в своїх поясненнях свідок вказала, що на її думку ОСОБА_1 був в адекватному стані, поводив себе стримано та культурно і постійно наголошував на тому, що він хоче здати аналіз сечі чи крові. При цьому були присутні двоє чи троє працівників поліції та чоловік з жінкою, які все знімали на свій мобільний телефон.

Допитана в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_5 суду пояснила, що вона є сімейним лікарем центру сімейної медицини, однак має 0.5 ставки як лікар терапевт у приймальному відділенні Бережанської ЦРКЛ. Про освідування ОСОБА_1 , чи про його відмову від освідування нічого сказати не може, оскільки за збігом часу та кількістю пацієнтів не памятає нічого по вказаному факту. Далі в своїх пояснення свідок зазначила, що до них в приймальне відділення Бережанської ЦРКЛ працівниками поліції для проходження огляду на стан спяніння доставляють правопорушників, які проходять освідування за допомогою приладу Алконт-1. Буває, що порушники відмовляються від проходження освідування, або ж для обєктивності освідування бажають здати аналіз сечі чи крові, однак вона у цьому відмовляє, оскільки не врегульовано, хто ці аналізи повинен проводити, бо фактично вона не є наркологом, а є лише терапевтом.

Той факт, що ОСОБА_1 не відмовлявся від освідування та у лікувальному закладі наполягав здати аналіз сечі чи крові, однак у цьому йому було відмовлено, підтверджується також, крім вже зазначених доказів, долученим до матеріалів справи та оглянутим в судовому засіданні відеозаписом.

І хоч у долученому до адмінматеріалу протоколі серії ДПР18 № 466623 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного провопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, вказано двох свідків зазначеного правопорушення, а саме: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та долучені їх письмові пояснення, однак зазначені свідки в судове засідання не викликалися, оскільки із усних та письмових пояснень ОСОБА_1 та долученого до матеріалів справи відеозапису видно, що зазначені особи перебувають із ОСОБА_1 у неприязних відносинах внаслідок виконання ним своїх посадових обовязків. Зазначені свідки не можуть бути обєктивними та є упередженими щодо нього, а тому їх письмові пояснення суд залишає поза увагою.

Згідно з ч.6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду визначається «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року.

Згідно з п.3 Порядку, огляд проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Таким чином, поліцейським водій може бути оглянутий з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, лише на місці зупинки і лише з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом.

Тобто поліцейський міг провести огляд водія на місці зупинки транспортного засобу, а так як поліцейський особисто не провів зупинку транспортного засобу ОСОБА_1 , тому всупереч вимогам зазначеної статті не мав права пропонувати його освідувати.

Крім цього, статтею 266 КУпАП передбачено дві підстави для проведення огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров`я:

1. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів;

2. У разі незгоди водія з результатами огляду, проведеного поліцейським.

Згідно з п.6 Порядку, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 4 -п. 7 розділу X. Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. За № 1408/27853, огляд на стан алкогольного сп`яніння має проводитися поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності).

У разі проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення (у разі підтвердження стану сп`яніння).

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

В пункті 7 вищевказаної інструкції зазначено, що не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Із оглянутого в судовому засіданні протоколу видно, що свідками вищевказаного правопорушення інспектором поліції вказані ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , однак із відеозапису видно, що вказані особи не могли бути залучені у якості свідків, оскільки вони є особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Із зазначеного відеозапису видно, що крім ОСОБА_1 , як водія транспортного засобу, працівників поліції та родини ОСОБА_3 , інших осіб - свідків вказаного правопорушення, немає.

Із оглянутого в судовому засіданні акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів видно, що у не встановлений день та час, у не встановленому місці ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд у зв`язку з виявленням ознак різкого запаху алкоголю з порожнини рота. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду. У вказаному акті вказано, що огляд мав проводитись за допомогою газоаналізатора «Drager 6810», однак номер спеціального технічного засобу не вказано, свідками огляду вказано ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

А так як в процесі розгляду справи про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_1 , сумніваючись у сертифікації запропонованого йому працівником поліції газоаналізатора та бажаючи бути впевненим в об"єктивності проведення освідування, сам запропонував поліцейському для проведення освідування поїхати у лікувальний заклад, але і там йому знову замість взяття контрольних проб крові та сечі, які можна було б перевірити, було запропоновано лише газоаналізатор та безпідставно йому було відмовлено у дослідженні проб зразків його сечі та крові, тому, враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що при розгляді даної справи не здобуто доказів про те, що ОСОБА_1 у медичному закладі від освідування відмовився.

Відповідно до п.5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об"єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь ( ст. 62 Конституції України).

Суд з метою обєктивного вирішення вказаної адміністративної справи викликав в судове засідання працівника поліції, яким було складено адміністративний протокол, однак, незважаючи на те, що він, будучи належним чином повідомленим про день і час розгляду даної справи, в судове засідання повторно не зявився та не повідомив суд про причину своєї неявки та в якості доказу підставності складеного ним 4 липня 2020 року протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не надіслав суду своїх письмових пояснень.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

І хоч інспектором поліції 4 липня 2020 року був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 466623, із якого видно, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння ( запах алкоголю з порожнини рота), від проходження огляду на стан спяніння відмовився, однак здобуті в судовому засіданні докази не підтвердили, а спростували вказаний у протоколі факт, тому суд, дослідивши матеріали справи, оглянувши протокол серії ДПР18 № 466623 про адміністративне правопорушення від 4 липня 2020 року, а також, беручи до уваги те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які би свідчили про відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження освідування, що вимагається ст. 130 КУпАП, тобто судом не здобуто належних та допустимих доказів, які б доводили вину ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому суд прийшов до висновку, що провадження по справі слід закрити за відсутністю в його діях складу вищевказаного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись п.1 ст. 247 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу даного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги чи протесту прокурора.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської області Данилів О.М.