П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/1332/20

05 жовтня 2020 року

суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Матолич В.В., розглянувши справу, яка надійшла з Надвірнянського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановила:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №231334 від 16.07.2020, 16.07.2020 об 11 год. 08 хв. в м. Надвірна по вул. Соборна Івано-Франківської області, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом, а саме скутером марки "Honda Dio" у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу "Drager Аlcotest 6810" в присутності двох свідків. Отже порушив п. 2.9 А Правил дорожнього руху України і такими діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні суду пояснив, що 16.07.2020 зранку в м. Надвірна по вул. Соборна Івано-Франківської області, він керував скутером марки "Honda Dio", та виконував маневр, поворот ліворуч. Перед цим включив сигнал повороту. Потім відчув удар. На місце події викликали швидку, йому надали першу медичну допомогу. Від госпіталізації він відмовився. Інший водій претензій не мав. Вони обмінялися адресами, оскільки інший водій, що їхав позаду визнав, що винуватий. Після чого він поїхав додому. Через кілька годин працівники поліції приїхали до нього додому і провели огляд на стан сп`яніння. Свідків при огляді не були присутні. Зазначив, що вживав спиртне після ДТП коли керував транспортним засобом був тверезий. Оскільки інший учасник ДТП не бажав викликати працівників поліції на місце події ОСОБА_1 вважав, що він не порушує вимоги ПДР України вживаючи алкоголь, після того як повернувся додому.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Працівник поліції, який складав протокол у судові засідання 14.09.2020, 05.10.2020 не з`явився, хочапро час та місце розгляду справи був належно повідомлений, про причини неявки суд не повідомив.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокерма: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення працівник поліції констатував наявність всіх ознак складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 .

Однак, об`єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння. Таким чином, для встановлення ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, безпосередньо після керування транспортним засобом особа має бути скерована для проведення огляду на стан сп`яніння.

На підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом суду надано копії протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені ст.122-4, ст.124, та копії постанов про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 6 ст.121, ч. 1, 2 ст.126 КУпАП. Вказані документи засвідчують, що керував транспортним засобом приблизно об 11.08 годині. ОСОБА_1 також не заперечує, що він керував транспортним засобом, однак, зазначає, що не перебував під час керування у стані алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_1 він знає, так як раніше вони проживали в одному селі, а іншого учасника ДТП знає візуально, як працівника газової служби.Пояснив, що 16.07.2020 він виходив з вул. Шептицького, що в м. Надвірна. В цей час він бачив, як їхав ОСОБА_1 на скутері, а ззаду їхав автомобіль і сталася ДТП. Викликали швидку, медичні працівники надали першу медичну допомогу. Поліцію учасники ДТП вирішили не викликати. Ознак сп`яніння він у ОСОБА_1 не помітив. Зазначив, що він допоміг ОСОБА_1 притягнути скутер додому, оскільки ОСОБА_1 мав травми і за кермом їхати не міг. Коли вони прийшли додому до ОСОБА_1 останній запропонував свідку випити, однак свідок відмовився і пішов додому. Як проходив огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння свідок не бачив.

Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння відбувся о 12.38 годині, що стверджується показаннями приладу "Drager Аlcotest 6810", результат 1,33 проміле. Про проведення огляду складено акт.

Враховуючи наведене між керуванням та оглядом є значний розрив у часі протягом якого ОСОБА_1 перебував поза візуальним спостереженням як іншого учасника ДТП так і працівника поліції, що складав протокол.

Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затв. наказом МВС України від 09.11.2015 №1452/735 визначено порядок проведення працівниками поліції огляду водія транспортного засобу на стан сп`яніння. Відповідно до вимог даної інструкції огляд на стан сп`яніння повинен бути проведений у присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено дані про свідків, а також їх письмові пояснення долучено до матеріалів справи. Однак, присутність свідків під час огляду на стан сп`яніння не підтверджується відеозаписом, долученим до протоколу та оглянутим у судовому засіданні. Згідно з відеозаписом огляд проводився за місцем проживання ОСОБА_1 .

Свідки, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 і ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися. Судові повістки, якими суд викликав їх у судове засідання на 24.09.2020 та на 05.10.2020, повернуті суду з відмітками: "адресат відсутній за вказаною адресою", "неправильно зазначена (відсутня) адреса". Таким чином, суд доходить висновку, що вказані свідки за зазначеними у протоколі адресами не проживають. Здійснити їх виклик до суду не видається можливим.

Письмові пояснення свідка ОСОБА_3 ідентичні за формою викладу та змістом письмовим поясненням свідка ОСОБА_4 і у цих поясненнях так як і у протоколі зазначено неправильні адреси. Крім цього, суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Враховуючи наведене, суд не може покликатися на ці показання як на підставу встановлення певних обставин.

За відстуності доказів на підтвердження наявності свідків під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння суд не може визнати результати такого огляду допустимим доказом і покликатися на них у рішенні.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі Аллене де Рібемон проти Франції від 10 лютого 1995 року підкреслив, що принцип презумпції невинуватості порушується, «якщо суд оголосить обвинуваченого винним, коли його вина не була попередньо доведена».

У справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

Так, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Пунктом 1 ч.1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суддя доходить висновку, що наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП працівниками поліції не доведена, а отже справа про притягнення його до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись 283, 284КУпАП, суддя,

постановила:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правпорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі ч. 1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга на постанову про накладення адміністративного стягнення подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Матолич В.В.