єдиний унікальний номер справи 423/2620/20
номер провадження 3/423/1017/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року м. Попасна

Суддя Попаснянського районного суду Полтавської області Лизенко І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Попаснянського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Гірське Попаснянського району Луганської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , працює на посаді продавця у магазині АТБ, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , протягом року притягувалася до адміністративної відповідальності за ст.173-2 ч.1

за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

22.09.2020 до Попаснянського районного суду надійшла справа про адміністративне правопорушення, яка містить протокол, згідно з яким 10.09.2020 року о 20.27 год. ОСОБА_1 за місцем мешкання: АДРЕСА_1 , відносно своєї матері ОСОБА_2 вчинила домашнє насильство психологічного характеру, яке виразилося в образах брудною лайкою останньої, повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Крім того, 10.09.2020 року був складений протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , у якому зазначено, що остання 10.09.2020 року о 20 год. 30 хв., за адресою: АДРЕСА_1 , порушила вимоги заборонного припису серії АА№077548 від 10.09.2020р. терміном дії з 10.09.2020 до 13.07.2020, винесеного стосовно неї працівниками Попаснянського ВП ГУНП в частині заборони в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_2 , повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 не визнала свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, при цьому пояснила, що сварка 10.09.2020 о 19.30 год. тривала не більше 2х хвилин, причиною було вирішення питання про викуп у матері її частки квартири, на який вона раніше погодилась. Заборонний припис не порушувала, бо після його винесення спілкувалася з вітчимом ОСОБА_3 , а не з матір`ю, з дому мати нікуди не виходила. Між нею та матір`ю існують неприязні стосунки з приводу спільної квартири. Зараз вони домовилися про викуп її частки квартири, тому конфлікт вичерпано. Письмові пояснення підписала не читаючи. Бюджет у них з матір`ю різний, матеріально один від одного незалежні. У квартирі кімнати вони розділили між собою, спілкуються лише на кухні і коридорі. Сварки зазвичай починає мати. 10.09.2020р. о 19.30.год. у ході розмови саме мати знов почала сварку за квартиру.

Дії ОСОБА_1 у протоколі кваліфіковані за ч.2 ст.173-2 КУпАП, як домашнє насильство.

Частиною 2 ст.173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень.

Дане правопорушення є умисним.

Згідно пункту 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Як встановлено в судовому засіданні, дії ОСОБА_1 не містили ознак психологічного насильства, так як не були спрямовані на обмеження волевиявлення ОСОБА_2 , та не викликали у неї побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, не спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, тобто не є домашнім насиллям, а викликані неприязними між ними стосунками та конфліктом з приводу спільної квартири.

ОСОБА_2 є самостійною, психологічно чи матеріально не залежить від ОСОБА_1 , бюджет у них різний, порядок користування квартирою між ними визначений шляхом виділення кожному окремих кімнат, спілкуються лише на кухні та у коридорі, впливу на неї ОСОБА_2 не має.

З наданих ОСОБА_1 пояснень, а також письмового пояснення ОСОБА_2 не вбачається умислу на вчинення домашнього насильства в діях ОСОБА_1 .

З урахуванням вищезазначеного, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 слід закрити, оскільки в його діях немає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

З урахуванням викладеного вище, керуючись ст.ст. 33, 221, 283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 173-2 КУпАП щодо ОСОБА_1 , на підставі п.7 ч. 2 ст.247 КУпАП - у зв`язку з відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Луганського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її проголошення через Попаснянський районний суд Луганської області.

Суддя Лизенко І.В.