П О С Т А Н О В А

"02" жовтня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Бірса О.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, установила:

у провадженні суду перебуває указана справа про адміністративне правопорушення, у якій, у відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при її розгляді зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням того, що застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (абз. 3 ст. 7 КУпАП).

У цій справі Суд дослідивши матеріали справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, заслухавши доводи адвоката ОСОБА_1 - Кузьміна Є.О. (діє на підставі договру про надання правової допомоги № 24/09-20 від 24.09.20, свідоцтва № 2648 від 26.09.2007 р.) за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Статтею 256 КУпАП регламентовано, що упротоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 23.08.20 серії ДПР18 № 533159 ОСОБА_1 (далі - особа, що притягається до адміністративної відповідальності) 25.08.20 о 04:10 год. керував ТЗ «Сузукі», д.н.з. НОМЕР_1 , по пр-ту Тичини, 18 у м. Києві, з ознаками алкогольногосп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей та від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, відмовився у встановленому законом порядку, у присутності двох свідків, у зв`язку з чим своїми діями порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, відповідно до пункту 2.5 наведених Правил, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Тобто, порушення за пунктом 2.5 ПДР вчиняється у момент відмови у присутності свідків, а не до, чи після.

Разом з тим, у протоколі вказано час порушення 04:10 год., у той час, як з письмових показань свідків слідує, що подіє мали місце о 04:25 год., що вступає у прямі протиріччя з даними протокол.

Згідно рапорту інспектора час подій визначений 04:25 год.

Крім цього, у протоколі указано місце вчинення імовірного порушення - м. Київ, пр-т Тичини, 18, у той час, як з письмових показань свідків слідує, що подіє мали місце по пр-ту П. Тичини, 18-Б , що вступає у прямі протиріччя з даними протокол.

Згідно рапорту інспектора місце події вул. Тичини, 18-Б.

Також у протоколі указано такі ознаки алкогольногосп`яніння, як-то: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, у той час, як відповідно до даних направлення на огляд у розділі виявлені наступні ознаки сп`яніння указано таке: запах з порожнини рота, почервоніння очей, виражене тремтіння пальців рук, що вступає у прямі протиріччя з даними протокол, який не містить у собі даних про таку ознаку, як виражене тремтіння пальців рук.

Тим паче, що відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Тобто, у Інструкції не має такої ознаки, як-то почервоніння очей, як наслідок, з цього питання протокол вступає у прямі протиріччя з наведеною Інструкцією.

Указане свідчить про не відповідність даних проколу вимогам ст. 256 КУпАП.

Усунути самостійно наявні протиріччя Суд змоги не має, адже уточнювати, відредактовувати протокол у питанні місця події та її дати Суд об`єктивних передумов не має, так як ЄСПЛ у справі«Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia»,заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

А тому, є дійсним факт необхідності з`ясування інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, котрі можливо з`ясувати тільки із залученням посадових осіб УПП у ході доопрацювання матеріалів провадження у т.ч. в порядку абз. 2 ст. 251 КУпАП.

Так, як відповідно до вимог постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005 року, визнана правильною практика тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Також, постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 11 від 17.10.2014 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» визначено, що норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного без додержання вимог ст.256 цього Кодексу вмотивованою постановою цього суду для належного оформлення.

Крім цього, слід відмітити, що відповідно стаття 266 КУпАП із змінами, внесеними згідно із Законом № 2342-III від 05.04.2001; в редакції Закону № 586-VI від 24.09.2008; із змінами, внесеними згідно із Законами № 885-VI від 15.01.2009, № 596-VIII від 14.07.2015 у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Тим самим, УПП доречно було б навести аргументи у який спосіб ними, в цій ситуації, вживалися заходи для забезпечення огляд в закладах охорони здоров`я.

Щодо клопотання захисту від 02.10.20 про закриття провадження у порядку п. 6) ст. 247 КУпАП, то слід зауважити, що ВС у постанові від 11.12.2019 в справі № 153/1289/18 дійшов висновку, що враховуючи нереабілітуючий характер цієї підстави (закриття провадження в разі, якщо набрав чинності закон, яким скасована відповідальність за діяння, вчинене особою), з урахуванням того, що її застосуванням фактично констатується причетність особи до вчинення караного діяння, суд, має перевірити і оцінити законність і обґрунтованість прийнятих у даному провадженні процесуальних рішень, в яких зафіксована висунута щодо особи підозра у злочині на основі зібраних матеріалів.

Тобто, суд повинен встановити: чи мала місце подія правопорушення, чи міститься в діянні особи склад правопорушення, яке йому інкриміноване та лише якщо в судовому засіданні доведено, що особа вчинила діяння і відповідальність за це діяння скасована, має законні підстави для закриття провадження з зазначених вище підстав.

Суд першої інстанції під час судового розгляду має право закрити провадження в разі, якщо набрав чинності закон, яким скасована відповідальність за діяння, вчинене особою, якщо відсутні підстави для прийняття ним інших кінцевих для цієї стадії процесуальних рішень, зокрема - виправдувального вироку, який суд зобов`язаний ухвалити при наявності передбачених підстав.

А тому, Суд констатує факт того, що повернеться до цього питання у разі установлення факту відсутні підстав для прийняття ним інших кінцевих для цієї стадії процесуальних рішень, зокрема у порядку п. 1) ст. 247 КУпАП, у той час, як у цей період, таке питання є передчасним, у розрізі наведеної позиції ВС, що ураховується судом з огляду на норми Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 1, 245, 268, 277-278, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя постановила:

справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, повернути до УПП м. Києва для виконання вимог викладених в мотивувальній частині цього судового рішення.

Постанова, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 31.03.2015 в справі № 2-рп/2015, оскарженню не підлягає.

С у д д я Оксана БІРСА