Справа № 629/964/20
Номер провадження 3/629/224/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2020 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі:

головуючого Харабадзе К.Ш.,

за участю секретаря Бєловол О.О. Фалькової І.М.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

адвоката Авер`янова О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лозова, Харківської області адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , якому відповідно до ст.. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП роз`яснені права

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , який протягом року, а саме 14.08.2019 року піддавався адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 23.02.2020 року о 02 год. 10 хв. в м. Лозова Харківської області по вул. Соборній, керував автомобілем Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у комунальному некомерційному підприємстві «Лозівське територіальне медичне об`єднання», за адресою: м. Лозова Харківської області, вул. Машинобудівників, 29, чим порушив п. 2.9а Правил Дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав, пояснив що 23.02.2020 року о 02-10 року його було зупинено працівниками поліції у зв`язку з тим, що у його автомобіля не горіла права фара в режимі ближнього світла, була складена постанова. Потім поліцейський заявив йому, що він знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, став наполягати на його медичному огляді в міській лікарні, на що він вказав, що готовий пройти тест на місці. Потім під угрозою застосування спецзасобів його принудити сісти у автомобіль і поїхати до лікарні. Пояснив, що він був тверезий, під загрозою застосування спецзасобів він вважає можливе застосування таких засобів у невизначеному майбутньому, оскільки він знає, що такі засоби мають при собі поліцейські. Вказав, що будь-яких реальних дій з боку поліцейських, натяків, демонстрації спецзасобів, тощо не було. ОСОБА_1 зазначив, що в лікарні пройшов тест шляхом продування трубки. На теперішній час в нього є сумніви щодо сертифікації цього засобу, прибор та трубки були розпаковані, лікар пояснив, що вони були продезінфіковані, але в лікарні він не просив пред`явити йому сертифікат, оскільки не знав, що в нього є таке право. З відомостями, викладеними у висновку про результати медичного огляду, не погоджується. Він декілька разів пробував трубку, і вибивало помилку. Потім працівник поліції ОСОБА_2 скерував його, як проходити тест. Під час медичного огляду зауважень в нього не було. Погоджується в тому, що медичний огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння проходив. Повідомив, що підпис про ознайомлення з висновком медичного огляду не його. На зазначені порушення уваги працівників поліції, лікаря не звертав, оскільки бажав захистити себе вже в суді. Вважав, що матеріали складені з порушенням вимог законодавства, поліцейський не запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці. Йому відразу запропонували проїхати в лікарню для проходження медичного огляду на стан сп`яніння. З висновком лікаря він не згоден, в цьому висновку він не розписався.

Інспектор ОСОБА_3 показав, що 23.02.2020 року перебував на чергуванні разом з ОСОБА_2 . Транспортний засіб, на якому рухався ОСОБА_1 був ним зупинений у зв`язку з тим, що у автомобіля під керуванням ОСОБА_1 не горіла права фара в режимі ближнього світла. Після зупинки ТЗ було встановлено, що у водія також відсутній поліс обов`язкового страхування, про що було складено постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КупАП. Водій при складанні постанови знаходився в автомобілі, але під час розмови мав поведінку, яка не відповідає обстановці, відвертав обличчя, тощо. Він попросив водія повернутися до нього, і тоді відчув різкий запах алкоголю з порожнини рота, водій повідомив, що вжив 2 бокали пива. Після цього ним було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу Драгер, але ОСОБА_1 відмовився. Тоді ним було запропоновано ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу для проходження огляду, на що той погодився, вони проїхали до медичного закладу Лозівського ТМО, де ОСОБА_1 було оглянуто лікарем і за результатами огляду складено висновок про наявність у останнього стану алкогольного сп`яніння. Потім у відношенні ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 130 КпАП України.

Інспектор ОСОБА_2 показав, що 23.02.2020 року перебував на чергуванні разом з ОСОБА_3 . Транспортний засіб, на якому рухався ОСОБА_1 був ними зупинений у зв`язку з тим, що у автомобіля під керуванням ОСОБА_1 не горіла права фара в режимі ближнього світла, про що було прийнято постанову. Після зупинки ТЗ було встановлено, що від водія чути запах алкоголю з порожнини рота, у водія була нечітка мова. Після цього ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу Драгер, але ОСОБА_1 відмовився. Тоді ОСОБА_1 було запропоновано проїхати до медичного закладу для проходження огляду, на що той погодився, вони проїхали до медичного закладу Лозівського ТМО. ОСОБА_1 було оглянуто лікарем і за результатами огляду складено висновок про наявність у останнього стану алкогольного сп`яніння. Водій вказував, що випив пиво. Коли ОСОБА_1 продував трубку, то він слабо видував повітря з рота, у зв`язку з чим вибивалася помилка за недостатністю необхідного об`єму повітря для аналізу. Потім він скерував ОСОБА_1 , той продув трубку в необхідній кількості повітря, було зафіксовано стан алкогольного сп`яніння. Пристрій є сертифікований, всі документи були в наявності, ОСОБА_4 їх бачив при відкритті коробки з пристроєм. Пристрій працює в автоматичному режимі, має лише одну кнопку, не може бути підлаштований або налаштований, дані пристрою не підлягають корегуванню. Потім у відношенні ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 130 КпАП України. Будь-яких дій під час складання матеріалів, проходження огляду від водія не надходило.

З показання інспекторів ОСОБА_1 не погоджувався, наполягав на тому, що йому не пропонувалося йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці, вказував на порушення передбаченого порядку. Йому відразу запропонували проїхати в лікарню для проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Свідок ОСОБА_5 показав, що є лікарем Стаціонарного відділення комунального некомерційного підприємства «Лозівське територіальне медичне об`єднання », який безпосередньо проводив медичний огляд ОСОБА_1 , та показав, що медичний огляд ОСОБА_1 проводився із застосуванням вимірювальної техніки АлкоФор 307, ОСОБА_1 продував трубку приладу, і в нього було зафіксовано близька 2 проміле алкоголю, про що він склав висновок.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВС У країни 23.12.2005 N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

Переконання суду у винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КпАП України, ґрунтується на досліджених в судовому засіданні матеріалах справи про адміністративне правопорушення, зібраних правоохоронцями доказах, суд бере до уваги, що ОСОБА_1 за постановою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 14.08.2019 року був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, належних висновків для себе не зробив, через незначний час знов вчинив аналогічне адміністративне правопорушення, враховує висновок лікаря-нарколога Стаціонарного відділення комунального некомерційного підприємства «Лозівське територіальне медичне об`єднання » ОСОБА_5 , згідно якого встановлено, що ОСОБА_1 23.02.2020 року о 3 год. 15 хв. перебував в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено показаннями свідка ОСОБА_5 в судовому засіданні, який є лікарем, який безпосередньо проводив медичний огляд ОСОБА_1 , суд встановив вину даного правопорушника. В судовому засіданні був продемонстровай відеозапис подій за участі ОСОБА_1 з нагрудної камери нагляду поліцейського, з якого убачався хід подій щодо зупинки автомобілю, роз`яснення причин зупинки автомобілю, проходження медичного огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння в Лозівській міській лікарні, за результатами якого було виявлено 2,09 проміле. Під час медичного огляду будь-яких зауважень від ОСОБА_1 не надходило, погоджується в тому, що медичний огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння проходив.

Сумніви ОСОБА_1 щодо сертифікації вимірювального засобу були спростовані наданими КПН «Лозівське ТМО» доказами, щодо назви приладу, яким вираховувано стан алкогольного сп`яніння АлкоФло 307, його інвентарний номер 10472077, надано декларацію про відповідність на засіб вимірювальної техніки, а також сертифікат перевірки типу.

У рішенні по справі « О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. Доводи ОСОБА_1 про те, що працівники поліції наполягали на його медичному огляді в міській лікарні, що під загрозою застосування спецзасобів його понудити сісти у автомобіль і поїхати до лікарні, в судовому засіданні свого підтвердження не знайшли. ОСОБА_1 підтвердив, що будь-яких реальних дій з боку поліцейських, натяків, демонстрації спецзасобів, тощо не було, що він лише вважав можливим застосування таких засобів у невизначеному майбутньому.

Не визнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КпАП України, суд розцінює як вибрану ним позицію свого захисту, для уникнення передбаченої законом відповідальності за вказане правопорушення, за який передбачено штраф у розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, побудовану на тому, що при встановленні обставин щодо наявності у нього стану алкогольного сп`яніння було порушено порядок його огляду, передбачений Інструкцією від 09.09.2009 року № 400/666.

Наявність ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння під час подій 23.02.2020 року не спростована в судовому засіданні, будь-яких доказів протилежного зі сторони ОСОБА_1 не надано.

Позиція ОСОБА_1 повністю спростовується доказами у справі, в тому числі показами свідка ОСОБА_5 , допитаного безпосередньо під час судового провадження, сумнівів у правдивості яких суд не має, оскільки вони послідовні логічні та узгоджуються між собою та іншими доказами у справі, дослідженими судом, є достовірними, належними та допустимими, отриманими у передбаченому КУпАП порядку, в той час як покази ОСОБА_1 , які не узгоджуються з іншими дослідженими доказами, не є послідовними, логічними, тому суд до показів ОСОБА_1 відноситься критично і бере до уваги їх лише в частині, яка з доказами узгоджується.

Сам ОСОБА_1 , будучи під час події водієм транспортного засобу, який підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів, яке є джерелом підвищеної небезпеки та є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди, будучи тією особою, яка реалізували своє право володіти автомобілем та їздити на ньому, тим самим погодилась нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі, в судовому засіданні не спростував самих обставин щодо перебування його в стані алкогольного сп`яніння під час керування ТЗ та відомостей висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного сп`яніння, що підтверджують такий стан.

Щодо аргументів адвоката Шевченка М.С. щодо порушення його прав на ознайомлення зі справою, то суд вважає за необхідне вказати таке.

Дана справа призначалася в судові засідання 5 раз, відкладалася розглядом за клопотаннями ОСОБА_1 у зв`язку з неможливістю заявитися та перебуванням за межами Лозівського району, для ознайомлення зі справою, надання йому можливості укласти угоду з адвокатом для захисту його прав, для виклику свідків.

24.03.2020 року о 10.00 год. до зали судового засідання прибув адвокат Авер`янов О.Ю., якому після перевірки його повноважень за його заявою, погодженою суддею, був наданий адміністративний матеріал для ознайомлення до початку судового засідання. Також з`явився і свідок ОСОБА_5 , який є лікарем Стаціонарного відділення комунального некомерційного підприємства «Лозівське територіальне медичне об`єднання», під час карантину перервав свою роботу у лікарні і прибув до приміщення суду для дачі показань у якості свідка. Судове засідання розпочалося о 10.21 год. В судовому засідання, враховуючи наявність введення в України карантину, необхідність своєчасного розгляду справи, стислих термінів розгляду справ про адміністративні правопорушення, з метою убезпечити учасників сторін кримінального провадження від розповсюдження гострої респіраторної хвороби та масового поширення вірусної інфекції, відсутності вагомих підстав для перенесення справи на інший день, з огляду на фаховий досвід адвоката з 2008 року, обсяг матеріалів справи, з яких докази складають близька 10 аркушів, беручи до уваги, що ці докази також малися в наявності і в ОСОБА_1 , який уклав угоду з адвокатом, а інші матеріали в справі складаються з супровідних листів, переписки суду, тощо, які ретельного вивчення не потребують, полагаючись на те, що адвокат до судового засідання вже знайомився зі справою протягом 20 хвилин, зробив фотокопії справи, суд вважав можливим не переносити справу на інший день, а забезпечити право адвоката на ознайомлення зі справою протягом ще 15 хвилин, чим адвокат не забажав скористатися. Розгляд справи був продовжений, за участю в судовому засіданні адвоката Шевченка М.С. був допитаний свідок ОСОБА_5 .

Щодо доводів адвоката про наявність порушення при складенні висновку лікаря щодо невказівки в ньому на прилад, кількості проміле, то в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 вказав свою посаду, місце роботи, обставини, за яких він проводив медичний огляд ОСОБА_1 , зазначив, що під час огляду було застосована вимірювальна техніка АлкоФор 307, що за результатами огляду у ОСОБА_1 було виявлено близька 2 проміле. Вказане підтверджується також даними відеозйомки цих подій.

Комунальне некомерційне підприємство «Лозівське територіальне медичне об`єднання » відноситься до медичних установ, які проводять медичний огляд осіб для встановлення стану алкогольного сп`яніння, виконує такий огляд на підставі наказу КНП «Лозівське ТМО» від 15.01.2020 року № 64, що є загальнодоступною інформацією.

Щодо зазначення на відсутності в сертифікаті у позначенні типу техніки цифр 307, то сертифікат є виданим щодо перевірки типу вимірювальної техніки типу АлкоФор, і вказівки на виключення з цього типу газоаналізатора АлкоФор 307 та нерозповсюдження сертифіката на нього не має.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Суд виходить не з принципу формального підходу до вирішення справи, а саме з необхідності забезпечення судом уникнення порушень прав і свобод інших громадян, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а тому, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є виправданим, оскільки його вина є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом», оскільки цього вимагають справжні інтереси суспільства, на охорону яких і направлені завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення. Безпека дорожнього руху в умовах постійного зростання кількості транспортних засобів і зростання кількості дорожньо-транспортних пригод є актуальним для всіх країн світу. Однією з основних причин дорожньо-транспортних пригод є перебування водія ТЗ в стані алкогольного сп`яніння. Такий вид порушників особливо небезпечний для суспільства в цілому, тому що людина не здатна належним чином виконувати покладені на нього обов`язки під час керування транспортним засобом, в неї обмежується оглядовість дороги, реакція, швидкість роботи мозку та інші важливі для водія фактори.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення у відповідності до вимог ст.ст.33, 34 КУпАП, яке слід накласти на ОСОБА_1 , суд враховує фактичні обставини справи, характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до порушення правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, особу правопорушника, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність винного, вимоги санкції статті, згідно якої останній притягується до відповідальності, та приходить до висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення в межах санкції ч.2 ст.130 КУпАП, яка не містить альтернативи, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Приймаючи до уваги положення ст. 40-1 КУпАП, ст.. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя вважає необхідним також стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 420,40 грн.

Керуючись ст.ст. 173-2 ч. 1, 283, 284 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Визнати винуватим ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень 00 копійок на р/р UA0020001, отримувач коштів: ГУК Харківськ обл/Харкiвобл/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), код класифікації доходів бюджету: 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави р/р UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106) у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання до Лозівського міськрайонного суду Харківської області.

Суддя: К.Ш. Харабадзе