Справа № 462/5535/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 жовтня 2020 року

суддя Залізничного районного суду м. Львова Іванюк І.Д., розглянувши у судовому засіданні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 о 04 год. 17 хв. 02.09.2020 року на вул. Повітряна, 15 у м. Львові, керував автомобілем «Ford Scorpio» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що дійсно 02.09.2020 р. о 04.17 год. керував автомобілем «Ford Scorpio», д.н.з. НОМЕР_1 , однак не перебував у стані алкогольного сп`яніння, а віз із гостей додому друзів, які перебували у стані алкогольного сп`яніння, а тому в салоні автомобіля стояв запах алкоголю. Визнає факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, зокрема зупинку в зоні дії дорожнього знаку «Зупинку заборонено», сплатив штраф. Від огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці, так і у медичному закладі відмовився, оскільки має проблеми із вимовою, а працівники поліції завжди розцінюють їх як ознаку алкогольного сп`яніння. Також подав клопотання про скерування даної справи на доопрацювання до територіального підрозділу поліції у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Клопотання мотивоване тим, що у порушення ст. 256 КУпАП суть правопорушення, зазначена в протоколі, не відповідає диспозиції, визначеній ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка станом на момент складання протоколу та по теперішній час викладена в КУпАП.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та інші наявні у суду докази, приходжу до наступного висновку.

За ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно із п. 1 розділу ІІ вказаної інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а п. 9 розділу ІІ Інструкції визначено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 № 1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Вивчивши матеріали справи, оглянувши відеозапис із місця зупинки транспортного засобу, вважаю, що у діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан сп`яніння, що стверджується поясненнями свідків, відеозаписом події та протоколом про адміністративне правопорушення від 02 вересня 2020 року серія ДПР 18 № 007188, в якому були зазначені ознаки, на підставі яких інспектором поліції було висунуто законну вимогу до ОСОБА_1 про проходження медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння чи спростування цих підозр.

Зокрема, з наданого диску з відеозаписом з нагрудного відеореєстратора поліцейського, на якому зафіксовані події 02.09.2020 року під час складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, чітко вбачається факт відмови останнього від проходження медичного огляду. Доказів самостійного звернення до закладів охорони здоров`я для проходження лабораторного дослідження на факт вживання алкоголю чи наркотичного засобу ОСОБА_1 не надано.

Щодо клопотання ОСОБА_1 про скерування справи про адміністративне правопорушення на доопрацювання до територіального підрозділу поліції, то суд зазначає наступне.

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII, який набрав чинності 01.07.2020, внесені зміни, зокрема, до Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме ст. 130 КУпАП викладено у новій редакції, відповідно до якої до адміністративної відповідальності притягаються лише судноводії за керування суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 17.06.2020 № 720-IХ внесено зміни до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII, зокрема, виключено ст. 2861 з КК України та повернуто колишню редакцію ст. 130 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння.

Статтею 8 КУпАП визначено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Тобто, до набрання чинності Закону № 2617-VIII Кодекс України про адміністративні правопорушення передбачав у статті 130 адміністративну відповідальність за керування ТЗ особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції: з 01.07.2020 року і до 03.07.2020року такі діянні криміналізовано шляхом доповнення КК України статтею 286-1; а з 04 липня 2020 року такі діяння знову віднесенні статті 130 КУпАП.

Оскільки, як вбачається з матеріалів справи на час складення протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 діяла ч. 1 ст. 130 КУпАП в редакції Закону України від 17.06.2020 № 720-IХ, то клопотання останнього задоволенню не підлягає.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Накладаючи адміністративне стягнення, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного правопорушення, особу правопорушника, те, що обставини, які обтяжують та пом`якшують відповідальність відсутні, вважаю, що ОСОБА_1 слід обрати покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно із вимогами п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011року, (в останній діючій редакції) ставки судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420,40 грн., а тому дана сума підлягає стягненню з правопорушника.

Керуючись статтями 27, 40-1, ч. 1 ст. 130, статтями 283, 284, 287, 294, 307, 308, 310 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя Іванюк І.Д.