Справа 573/321/20
Номер провадження 3/573/169/20
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 березня 2020 року м. Білопілля

Суддя Білопільського районного суду Сумської області Свиргуненко Ю. М., розглянувши матеріали, які надійшли з Державної екологічної інспекції у Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, мешканки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Білопільським РВ УМВС України в Сумській області 04 вересня 2003 року, в. о. керівника ФГ «Пінчук»,

за ч. 1 ст. 164 КУпАП,

в с т а н о в и л а :

21 лютого 2020 року до Білопільського районного суду з Державної екологічної інспекції у Сумській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення №011803, від 11 лютого 2020 року відносно в. о. директора ФГ «Пінчук» Пінчук В. С., зі змісту якого вбачається, що 15 січня 2020 року о 10 годині 00 хвилин остання допустила порушення порядку проведення господарської діяльності, а саме здійснила викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря зі стаціонарних джерел - апаратів конвективно опалювальних газових марки АКОТ-2м-СП (2 шт.), які установлені в побутовому приміщенні ФГ «Пінчук» в с. Тучне Білопільського району Сумської області без дозволу, передбаченого п. 30 додатку 1 до Закону України від 19 травня 2011 №3392-VI, чим порушила ст. ст. 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря».

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, без повідомлення причин. Про час, день та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, приходжу до наступних висновків.

Згідно з положеннями ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245, ст. 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 283 КУпАП постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною другою статті 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Отже, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення саме на посадову особу, яка його складає, покладається обов`язок надання суду доказів на підтвердження того правопорушення, яке зазначається у протоколі про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що в період з 15 по 28 січня 2020 року державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Сумської області Кузьменко А. В., ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проводилася планова перевірка за адресою: Сумська область, Білопільський район, АДРЕСА_2 . Миколаївка, вул. Архітектурна, 7 щодо додержання ФГ « ОСОБА_4 » вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, за результатами якої складено акт №23/06 від 28 січня 2020 року (а. с. 7, 10-20).

Зі змісту вказаного акту вбачається, що опалення приміщення на території Фермерського господарства в с. Тучне Білопільського району Сумської області здійснюється двома апаратами конвективно опалювальними газовими марки АКОГ-2М-СП. В порушення вимог ст. ст. 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря на зазначені апарати відсутні, у зв`язку з чим існує ризик настання негативних наслідків від провадження господарської діяльності у виді забруднення атмосферного повітря.

28 січня 2020 року Державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Сумської області винесено припис №19/09, відповідно до якого ФГ « ОСОБА_4 » необхідно в строк до 01 травня 2020 року розробити документи з обґрунтуванням обсягу викидів забруднюючих речовин та матеріалами інвентаризації, а також отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря (а. с. 21).

11 лютого 2020 року державним інспектором з ОНПС Сумської області Кузьменком А. В., складено протокол про адміністративне правопорушення №011803 відносно ОСОБА_1 , відповідно до якого остання допустила порушення порядку проведення господарської діяльності, а саме, здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел - апаратів конвективно опалювальних газових марки АКОТ-2м-СП (2 шт.), установлених в побутовому приміщенні ФГ «Пінчук» в с. Тучне Білопільського району Сумської області без дозволу, передбаченого п. 30 додатку 1 до Закону України від 19 травня 2011 №3392-VI, чим порушила ст. ст. 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП (а. с. 3).

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров`я людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Перелік забруднюючих речовин переглядається Кабінетом Міністрів України не менше одного разу на п`ять років за пропозицією центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, і центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

За поданням обласних, Київської, Севастопольської міських державних адміністрацій, органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища і центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, органи місцевого самоврядування з урахуванням особливостей екологічної ситуації регіону, населеного пункту можуть додатково встановлювати перелік забруднюючих речовин, за якими здійснюється регулювання їх викидів на відповідній території.

У даному випадку протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей про те, викид яких забруднюючих речовин, що входять до затвердженого Кабінетом Міністрів України переліку, здійснила ОСОБА_1 .

В акті перевірки та протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, на підставі яких саме вимірювань перевіряючий орган дійшов висновку про здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферу, а до матеріалів справи Державною екологічною інспекцією не долучено жодних документів, які б підтверджували проведення відповідних досліджень та вимірювань.

Крім того, в силу ч. ч. 5, 6 ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», порушення якої інкримінується ОСОБА_1 , викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до першої групи, суб`єкту господарювання, об`єкт якого знаходиться на території зони відчуження, зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 11 вказаного Закону до першої групи належать об`єкти, які взяті на державний облік і мають виробництва або технологічне устаткування, на яких повинні впроваджуватися екологічно безпечні технології та методи керування. До другої групи належать об`єкти, які взяті на державний облік і не мають виробництв або технологічного устаткування, на яких повинні впроваджуватися екологічно безпечні технології та методи керування. До третьої групи належать об`єкти, які не належать до першої і другої груп.

Перелік установ, організацій та закладів, яким надається право на розробку документів, що обґрунтовують обсяги викидів для підприємств, установ, організацій та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності, визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища (ч. 9 ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря»).

Разом з тим, матеріали адміністративної справи не містять доказів того, що ФГ « ОСОБА_4 » входить до тієї чи іншої групи взятих на державний облік об`єктів, яким видається відповідний дозвіл на викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Крім того, ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачена відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Тобто, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, полягає у здійсненні підприємницької діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання чи без отримання спеціального дозволу (ліцензії).

Адміністративна відповідальність за викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади або недодержання вимог, передбачених наданим дозволом, інші порушення порядку здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря або перевищення технологічних нормативів допустимого викиду забруднюючих речовин та нормативів гранично допустимих викидів забруднюючих речовин стаціонарних джерел під час експлуатації технологічного устаткування, споруд і об`єктів передбачена спеціальною нормою, а саме ст. 78 КУпАП.

Разом з тим, дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КУпАП, а не за ст.78 КУпАП, тоді як у фабулі протоколу викладена об`єктивна сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 78 КУпАП, яка передбачає відповідальність, зокрема, за викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади.

Крім того, відповідно до Статуту, засновником та головою ФГ «Пінчук» є ОСОБА_5 (а. с.8-9). Разом з тим, з незрозумілих причин протокол про адміністративне правопорушення складений відносно в. о. керівника вказаного Фермерського господарства ОСОБА_1 . Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних і допустимих доказів того, що на останню покладено обов`язки керівника ФГ « ОСОБА_4 », а відтак, що вона взагалі є суб`єктом будь-якого з вказаних адміністративних правопорушень.

Разом з цим, суд також звертає увагу на те, що згідно з положеннями ч. 2 ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У даному випадку з матеріалів справи вбачається, що правопорушення виявлене 28 січня 2020 року, про що складено акт №23/06, тоді як протокол про адміністративне правопорушення складено 11 лютого 2020 року у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Доказів того, що остання належним чином була повідомлена про дату, час та місце складання вказаного протоколу матеріали справи не містять.

Також, у протоколі про адміністративне правопорушення всупереч вимогам ст. 256 КУпАП не зазначені час та точне місце вчинення інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, що позбавляє можливості перевірити всі фактичні обставини справи.

Протокол є комплексним джерелом доказової інформації і має істотне значення для правильного вирішення справи, оскільки адміністративно-юрисдикційні процеси є певним чином формалізованими і регламентованими правовими нормами.

Порядок збору і процесуального закріплення доказів визначений адміністративним законодавством України, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він отриманий (складений) в порядку і з джерел, передбачених законодавством. При цьому протокол є не тільки джерелом доказів, але й виступає як юридичний документ (процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), що фактично свідчить про порушення справи про адміністративне правопорушення, тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове (основне) положення серед інших джерел (доказів).

З огляду на викладене, оцінюючи вказаний доказ відповідно вимог ст. 251, 252 КУпАП, суд приходить до переконання, що протокол про адміністративне правопорушення складений без дотримання вимог закону, що тягне за собою визнання цього доказу недопустимим, а решту зібраних доказів недостатніми для прийняття законного, обґрунтованого та вмотивованого судового рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Відповідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно з ч. 2 ст. 62 Основного Закону, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно з якою «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно з вказаною правовою позицією ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву у доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

З огляду на викладене, суд приходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання її винуватою у вчиненні правопорушення суду не надано. При цьому сукупність зібраних та проаналізованих по справі доказів не дозволяє зробити беззаперечний і однозначний висновок про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, а отже провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а :

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Суддя: