ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4763/20
Провадження № 3/210/2083/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

"01" жовтня 2020 р. м. Кривий Ріг

Суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Ступак С.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Станично-Луганського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Узлова, громадянина України, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

12 серпня 2020 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу з Станично-Луганського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області надійшов протокол Серії ВАБ № 331103 від 28.07.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 331103 від 28.07.2020 року складеного ДОП СП Станично-Луганського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області, лейтенантом поліції Єланським І.В., 28.07.2020 року о 16 годині 55 хвилин за адресою: смт. Станиця Луганська вулиця Лермантова на території КПВП «Станиця Луганська», громадянин ОСОБА_1 залишив місце самоізоляції та поїхав до м. Кривий Ріг, вул.. Очаківська, буд. 31, чим порушила вимоги постанови Кабінету Міністрів України № 392 від 20.05.2020 року п. 3.3, а саме самовільно залишив місце самоізоляції, чим вчинила адміністративне правопорушення передбачене ст. 44-3 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, в письмових поясненнях зазначив, що знав про необхідність проходити самоізоляцію в місці , яке зазначив при перетині кордону, коли встановлював на телефон додаток «Дій вдома», але через те що здав аналіз у лікарні та відповідно до результату він виявився негативним, вважав, що йому не має необіднсоті знаходитьсь надалі на самоізоляції.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

В статті 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року визначено, що карантин це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Згідно ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» № 1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.

Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності. До відміни карантину його територію можуть залишити особи, які пред`явили довідку, що дає право на виїзд за межі території карантину.

Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Згідно п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 року № 329 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» На період дії карантину забороняється:

1) перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно;

2) перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус;

3) самовільно залишати місця самоізоляції, обсервації.

Відповідно ст.41 «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року, особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Згідно зі ст.44-3 КУпАП « Порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян".

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 331103 від 28.07.2020 року, повідомлення начальника відділу прикордонної служби «Станиця Луганська» від 28.07.2020 року № 775 про виявлення адміністративного правопорушення, поясненнями ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, отже, його необхідно визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу, передбаченого санкцією статті у мінімальному розмірі, що становить 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З урахуванням вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 40-1, 44-3, 275-280, 283-287 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму 17000, 00 грн. (сімнадцять тисяч гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень сорок копійок) судового збору на користь держави.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення у вигляді арешту, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.185-3 КУпАП.

Суддя: С. В. Ступак