ПОСТАНОВА

іменем України

02 жовтня 2020 рокуСправа №451/1452/20
Провадження № 3/451/939/20

Суддя Радехівського районного суду Львівської області Семенишин О.З., розглянувши матеріали, які надійшли від Радехівського ВП ЧВП ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, працюючого директором КНП ``Лопатинська районна лікарня``, одруженого, з вищою освітою, інваліда ІІІ групи, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягався,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст.41 ч.1 КУпАП,-

в с т а н о в и л а :

Із протоколу, № ЛВ12167/1425/АВ/П/ПТ від 08.07.2020 року, вбачається що, ОСОБА_1 , здійснив виплату заробітної плати пізніше семи днів після закінчення періоду за який здійснюється виплата, а саме здійснив виплату за травень 2020 року 19 червня 2020 року, хоча кошти на виплату додаткової доплати надійшли 02.06.2020 року, що було виявлено 08.07.2020 року в ході проведення інспекційного відвідування.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явився. Вини своєї не визнав та пояснив, що обов`язковими передумовами для виплати додаткової доплати працівникам мобільної бригади є по-перше перерахування коштів від НСЗУ, а по-друге підтвердження з сторони НСЗУ обсягу наданих підприємством послуг, а також підтвердження відповідної суми, яка підлягає оплаті підприємству від НСЗУ за договором. Таким чином, до моменту підтвердження з боку НСЗУ обсягу послуг та визначення суми до оплати підприємству за відповідний місяць не можливо правильно визначити загальну суму фонду додаткової доплати усім працівникам бригади за звітний період, а відповідно і виплатити працівникам бригади конкретні розміри додаткової доплати. Адже розмір доплати кожного місяця може бути різним, залежно від кількості проведених заборів. Свої пояснення, ОСОБА_1 , підтвердив доказами наданими в судовому засіданні, а саме: довідкою від 08.07.2020 року, копією звіту №С20Е2В про обсяг наданих медичних послуг від 17.06.2020 року та Положенням про доплату працівникам від 23.05.2020 року. Подав суду письмове клопотання, яке просив задовольнити.

На підтвердження винності ОСОБА_1 суду надано протокол про адміністративне правопорушення № ЛВ12167/1425/АВ/П/ПТ від 08.07.2020 року; акт інспекційного відвідування ЛВ12167/1425/АВ від 08.07.2020 року; копії платіжних доручень від 02.06.2020 року та від 19.06.2020 року; копію наказу № 96 від 09.06.2020 року виданого КНП ``Лопатинська районна лікарня``..

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст.41 ч.1 КУпАП, як порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ч.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Склад правопорушення наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Відповідно до ст.. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення є вина особи виражена в дії чи бездіяльності.

Оцінивши наявні у справі докази, пояснення ОСОБА_1 за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.41 ч.1 КУпАП, у зв`язку з відсутністю вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У зв`язку з наведеним вище, суддя з врахуванням інших матеріалів справи та в їх сукупності робить виноски про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 9, 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ст.41 ч.1 КУпАП, закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Радехівський районний суд.

СуддяСеменишин О. З.