Справа № 751/2660/20 Головуючий у 1 інстанції Деркач О. Г.
Провадження № 33/4823/342/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2020 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі: судді апеляційного суду Акуленко С.О., за участю представника Північної митниці Держмитслужби -Обруча В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 31 липня 2020 року,

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.6 ст. 481 МК України та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 170 000 грн. 00 коп.

Стягнуто з нього на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Судом встановлено, що 08.02.2020 року близько 08 год. 54 хв. в зону митного контролю ВМО № 2 митного поста «Нові Яриловичі» Північної митниці Держмитслужби в напрямку «виїзд з митної території України» заїхав автомобіль MERCEDES-BENZ SPRINTER 313CDI РЕЄСТРАЦІЙНИЙ НОМЕР НОМЕР_1 , в якому у якості пасажира слідував громадянин України ОСОБА_3 . Під час проведення митних формальностей, відповідно до відомостей, що містяться в ЦБ ЄАІС ДМСУ було встановлено, що пасажир вказаного транспортного засобу громадянин України ОСОБА_3 23.11.2019 року ввіз на митну територію України через зону діяльності Волинської митниці ДФС автомобіль марки «CHRYSLER GRAND VOYAGER», р.н. НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 у митному режимі «тимчасове ввезення на 60 днів» і повинен був вивезти його у термін до 03.12.2019 року, але до даного часу його не вивіз. В митні органи України з заявою про продовження терміну тимчасового ввезення не звертався. В митні органи України з заявою про продовження терміну тимчасового ввезення він не звертався.

Таким чином, ОСОБА_3 перевищив строк доставки транспортного засобу особистого користування до органу Держмитслужби марки «CHRYSLER GRAND VOYAGER», р.н. НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , більше ніж на тридцять діб.

За даним фактом відносно ОСОБА_4 складений протокол про порушення митних правил за ч. 6 ст. 481 МК України.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та провадження по справі закрити.

В підтвердження своїх вимог зазначає, що суд 1 інстанції при винесенні постанови не врахував те, що він на законних підставах та у відповідності до норм діючого законодавства придбав та здійснив оформлення автомобіля «CHRYSLER GRAND VOYAGER», який являється його власністю.

Крім того, поза увагою суду залишився той факт, що 01.12.2019 року даний автомобіль зламався та він не мав можливості вивезти його за межі митної території України. Впродовж тривалого часу він був зайнятий пошуком спеціалістів, а потім, запчастин, які замовляються із США. На даний час автомобіль перебуває у несправному стані.

Всупереч вимог ст. 526 МК України, він не був належним чином повідомленим про місце та час розгляду справи та не мав можливості надати пояснення.

Враховуючи вимоги ст. 460 МК України, якою встановлено, що вчинення порушень митних правил, передбачених ст. 481 МК України, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої Кодексом.

Звертає увагу, що суд не обґрунтував, чому саме 03.12.2019 року сплив строк тимчасового ввезення транспортного засобу, а не 22.01.2020 року (60 днів з моменту ввезення). При цьому, митні органи виявили факт несвоєчасного вивезення автомобіля 08.02.2020 року, тобто, через 16 днів з моменту строку граничного вивезення. Тому в даному випадку не можна стверджувати про перевищення строку тимчасового вивезення транспортного засобу більш ніж на 30 діб.

На думку апелянта, зазначені вище обставини свідчать про те, що суд 1 інстанції неповно з`ясував обставини справи, чим порушив вимоги ст. 245 КУпАП.

Крім того, судовий розгляд відбувся з порушенням строків, передбачених ст. 277 КУпАП.

Оскарживши постанову суду поза строком апеляційного оскарження, просив поновити пропущений процесуальний строк, визнавши причини пропуску поважними.

Заслухавши пояснення представника митниці, дослідивши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Наведені апелянтом доводи щодо підстав для поновлення апеляційного строку є переконливими та з метою забезпечення апеляційного оскарження судового рішення, апеляційний суд вважає за можливе задовольнити клопотання про поновлення апеляційного строку.

Відповідно до положень ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

За змістом ст. 489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил необхідно з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення такої особи від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 6 ст. 481 МК України, передбачена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Згідно ст. 103 МК України, тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Відповідно ч.1 ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами - нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

За змістом ч.5 ст. 380 МК України, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Як убачається з матеріалів справи, 23.11.2019 року ОСОБА_5 в режимі «тимчасового ввезення» ввіз на митну територію України транспортний засіб «CHRYSLER GRAND VOYAGER», р.н. НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , надавши при цьому зобов`язання вивезти автомобіль у строк, визначений ч. 1 ст. 380 МК. Строк тимчасового ввезення автомобіля ОСОБА_5 порушив, оскільки 08.02.2020 року, близько 08 год. 54 хв., на митному посту «Нові Яриловичі Північної митниці Держмитслужби, під час проведення митного контролю встановлено, що ОСОБА_5 транспортний засіб «CHRYSLER GRAND VOYAGER», р.н. НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , за межі митної території України в строк до 03.12.2019 року так і не вивіз. З 04.12.2019 року почалась бездіяльність ОСОБА_1 щодо виконання обов`язку вивезення автомобіля за межі митної території України, яка тим самим утворює триваюче правопорушення. Моментом закінчення триваючого правопорушення є його припинення винною особою або виявлення компетентним органом.

Факт вчинення порушення митних правил об`єктивно підтверджується доказами у справі, а саме: протоколом про порушення митних правил; інформацією ЄАІС ДМС України про порушення митних правил, згідно яких ОСОБА_5 23.11.2019 року тимчасово ввіз на митну територію України транспортний засіб «CHRYSLER GRAND VOYAGER», р.н. НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , під зобов`язання про вивезення в строк до 03.12.2019 року.

Документів, підтверджуючих аварії, дії обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб ОСОБА_5 суду не надав, тому в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 460 МК України, які виключають адміністративну відповідальність.

Висновки суду 1 інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, тобто, перевищення ним строку тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування на митну територію України більш ніж на 30 діб, є правильними. При цьому, доводи апелянта про те, що кінцева дата для вивезення транспортного засобу є 22.01.2020 року, тому в даному випадку не було перевищення строку більш ніж на 30 діб, що виключає в його діях склад інкримінованого адміністративного правопорушення, є невірним трактуванням апелянтом норм митного законодавства.

Посилання апелянта на порушення судом строків розгляду справ про адміністративне правопорушення, передбачених ст. 277 КУпАП, не спростовує висновків суду про наявність в його діях ознак адміністративного правопорушення, передбачених ч. 6 ст. 481 МК України, та не можуть вплинути на законність оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Щодо доводів ОСОБА_1 про неналежне його повідомлення про день та час судового засідання, то суд першої інстанції належним чином вмотивував своє рішення з цього приводу та дійшов правильного висновку про необхідність розгляду справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з метою недопущення пропуску строків накладення адміністративного стягнення.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_5 належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с. 36), клопотань про відкладення розгляду справи останній до суду не надавав, тому 31.07.2020 року судовий розгляд справи відбувся без його участі і в даному випадку суд 1 інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, присутність якого не є обов`язковою.

Враховуючи дані обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції не порушені процесуальні права та законні інтереси апелянта.

Також судом враховується практика Європейського суду з прав людини, яка визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Стягнення ОСОБА_6 призначено у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, у розмірі, передбаченому санкцією ч.6 ст. 481 МК України, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст. 293, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 31 липня 2020 року відносно ОСОБА_2 без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяС. О. Акуленко