Справа № 713/1721/20
Провадження №3/713/972/20
ПОСТАНОВА

іменем України

06.10.2020 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області у складі головуючого судді Пилип`юка І.В., з участю секретарки судових засідань Паучек Є.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстровану та жительку АДРЕСА_1 , громадянство України, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №262385 від 08.09.2020 року, складеного поліцейським СРПП №1 Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області Шородком О.М.

ОСОБА_1 , 08.09.2020 року, біля 16.15 год., будучи продавцем в продовольчому магазині, розташованому по АДРЕСА_1 , порушила вимоги п.п.1 п.10 постанови КМУ №64 від 22.07.2020 року (зі змінами від 12.08.2020 року№712) здійснювала прийом і обслуговування відвідувачів без засобів індивідуального захисту, а саме без захисної маски, чим порушила ч.1 ст.44-3 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, в адресованому суду запереченні її захисник Ткач В.В. зазначила, що ОСОБА_1 вину не визнає та вважає, що в її діях відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 стверджує, що була в засобі індивідуального захисту масці. Тому протокол про адміністративне правопорушення працівники поліції повинні були складати на відвідувачів магазину, які були без масок, а не на продавця.

Викладені в протоколі обставини взагалі не мали місце, не підтверджені належними та допустимими доказами, і протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог ст.256 КУпАП. До матеріалів справи не додано письмових доказів чи показів свідків про те, що ОСОБА_1 є продавцем в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », чи його власником.

Вважає, що наявність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , передбаченого ст.44-3 КУпАП, не доведена.

Просила провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП з таких підстав.

У відповідності до ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Стаття 9 ч.1 КУпАП зазначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.

Згідно вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвище, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 44-3 КУпАП встановлено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 року №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» із змінами, внесеними постановою КМУ від 12.08.2020 року №712 установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 1 серпня до 31 жовтня 2020 р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061) та від 20 травня 2020 р. № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626).

У підпункті 1 пункту 10 Постанови зазначено, що на території України на період дії карантину забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП поліцейським ОСОБА_2 надано протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №262385 від 08.09.2020 року, у якому в порушення вимог ст.256 КУпАП не зазначено: суть адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у ст.44-3 КУпАП; точної адреси магазину, у якому працює ОСОБА_1 ; яких саме відвідувачів приймала ОСОБА_1 без засобів індивідуального захисту; свідків.

Поліцейським ОСОБА_2 не зібрано жодних належних та допустимих доказів перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах; графіку роботи магазину; її пояснень та пояснень відвідувачів, прийом яких вона здійснювала; пояснень свідків, які були очевидцями події; фотоматеріалів, якими зафіксовано ОСОБА_1 без засобів індивідуального захисту; зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

З відтвореного відеозапису з нагрудної камери поліцейського встановлено, що 08.09.2020 року, біля 16.15 год ОСОБА_1 перебувала у приміщенні магазину у захисній масці.

Враховуючи наведене Суд не вбачає в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Враховуючи, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Аналізуючи докази по справі, суд дійшов висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі п.1 ст.247 КУпАП, керуючись ст.ст.44-3, 221, 283, 284, 285, 287-289 КУпАП, Суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП - за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: І. В. Пилип`юк