ун. № 759/347/20
пр. № 3/759/496/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2020 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Новик В.П., за участю особи, стосовно якої складено протокол - ОСОБА_1 , законного представника потерпілого ОСОБА_2 представника потерпілого Сандугея І.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Святошинського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 13.12.2019 серії АПР18 № 136920 ОСОБА_1 в період часу з 13.11.2019 по 15.11.2019, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , використовуючи месенджер «Viber», здійснювала психологічний тиск (цькування) по відношенню до ОСОБА_3 , учня 7-В класу СШ № 131, про що було вирішено на засіданні комісії щодо протидії боулінгу від 21.11.2019 у спеціалізованій школі № 131, що за адресою: м. Київ, вул. Л.Вольгемут, 2.

На підтвердження даних, що містить протокол, у судовому засіданні допитано: особу, стосовно якої складено протокол, законного представника потерпілого, свідків, а також досліджено документи, які долучено до даної справи про адміністративне правопорушення.

Так, ОСОБА_1 при розгляді справи свою провину за обставин, викладених у протоколі, не визнала, оскільки свої дії булінгом не вважає, та пояснила, що її син ОСОБА_4 навчається в спеціалізованій школі № 131 в 7 класі. Свого сина характеризує з позитивної сторони. Щодо наявності конфлікту з однокласником ОСОБА_3 зазначила, що такий конфлікт дійсно мав місце, останній її сина ображав, принижував, провокував та проти нього налаштовував однокласників. З метою врегулювання конфлікту вона зверталася до класного керівника, директора школи, шкільної комісії щодо протидії булінгу, департаменту освіти та науки Київської міськдержадміністрації та ювенальної превенції. Проте, даний конфлікт залишився неврегульованим та більш того - на неї склали даний протокол.

ОСОБА_2 при розгляді справи повідомила, що її син ОСОБА_3 навчається в спеціалізованій школі № 131 в одному класі з ОСОБА_4 - сином ОСОБА_1 . Свого сина вона також характеризує лише з позитивної сторони. Також підтвердила наявність конфлікту з ОСОБА_4 , зазначивши, що останній є ініціатором такого конфлікту, чіпляється до її сина і провокує його. Мати ОСОБА_4 , а саме ОСОБА_1 , замість того, щоб розібратися у даній ситуації та провести виховну роботу з дітьми, чинить психологічний тиск на її сина, а саме - під час навчального процесу, а також поза межами робочого часу (орієнтовно о 23.00-23.30) надсилає повідомлення у групу, використовуючи месенджер « Viber », щодо необхідності "розібратися з ОСОБА_3 ".

Свідок ОСОБА_10 при розгляді справи повідомила, що вона працює директором в спеціалізованій школі № 131, де в 7 класі навчаються ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . До них звернулась ОСОБА_1 за роз`ясненням щодо булінгу та написала заяву про вчинення щодо ОСОБА_4 булінгу з боку ОСОБА_3 . В школі скликали засідання комісії з протидії булінгу, перше засідання результату не дало, представник ювенальної поліції лише роз`яснив порядок розгляду заяв щодо булінгу. За результатом розгляду заяви комісією було складено протокол, відповідно до якого всі матеріали передали до поліції. На наступному засіданні комісії щодо протидії булінгу ОСОБА_1 сказала таку фразу «зробіть щось із ОСОБА_3 ». В свою чергу ОСОБА_2 - мати ОСОБА_3 написала письмову заяву про вчинення булінгу ОСОБА_1 стосовно її сина ОСОБА_3 . Другий протокол також склали, однак не коректно, оскільки зазначили, що « ОСОБА_1 вчинила булінг».

Свідок ОСОБА_15 при розгляді справи пояснила, що працює психологом в спеціалізованій школі № 131, стаж її роботи близько 10 років. ОСОБА_1 на засіданні комісії щодо протидії булінгу сказала фразу «зробіть щось з ОСОБА_3 », крім того в месенджері «Viber» вона підбурювала батьків на якісь неправомірні дії по відношенню до ОСОБА_3 , а саме - що з ОСОБА_3 треба щось зробити.

Свідок ОСОБА_16 при розгляді справи пояснила, що працює вчителем фізики в спеціалізованій школі № 131. Вона вже третій рік поспіль викладає в класі, де навчаються ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , учні між собою не конфліктують, навіть не спілкуються. На засіданні комісії ОСОБА_1 сказала фразу «зробіть щось з ОСОБА_3 ».

Свідок ОСОБА_18 , яка працює вчителем української мови та літератури в спеціалізованій школі № 131, дала аналогічні пояснення як і свідок ОСОБА_16 , додавши, що фразу ОСОБА_1 на засіданні комісії щодо протидії булінгу «зробіть щось із ОСОБА_3 » вона сприйняла як «покарайте його, бо він всіх ображає».

Свідок ОСОБА_19 , яка працює вчителем біології та заступником директора в спеціалізованій школі № 131. В класі, де навчаються ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , вона викладає біологію, з боку цих дітей будь-яких неправомірних дій вона не спостерігала, діти майже не спілкуються між собою, а також їй не відомі будь-які дії з боку ОСОБА_1 по відношенню до ОСОБА_3 . Аналогічні пояснення надала свідок ОСОБА_20 , яка працює заступником директора з виховної роботи в спеціалізованій школі № 131.

До протоколу долучено наступні письмові докази, які досліджено у судовому засіданні:

- копію письмової заяви ОСОБА_1 , поданої директору спеціалізованої школи № 131 за вх. № 8 від 15.11.2019, відповідно до якої вона повідомляє, що ОСОБА_3 намагався застосувати фізичну силу до її сина ОСОБА_4 , та просить скликати комісію в школі з протидії булінгу, щоб розібратись із даною ситуацією;

- копію роздруківки із переписки у месенджері «Viber», відповідно до якої ОСОБА_1 просила зібрати шкільну комісію з протидії булінгу, де розібратись із ситуацією щодо поведінки ОСОБА_3 ;

- копію протоколу №7 від 21.11.2019 засідання комісії щодо протидії булінгу, відповідно до якої комісія вирішила запросити батьків учнів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 для з`ясування обставин;

- копію протоколу №8 від 25.11.2019 засідання комісії щодо протидії булінгу, відповідно до якої комісія вирішила повідомити Ювенальну превенцію про події, які відбулися в 7-в класі для з`ясування обставин;

- копію протоколу №9 від 25.11.2019 засідання комісії щодо протидії булінгу, відповідно до якої комісія вирішила «вважати дії ОСОБА_1 по відношенню до ОСОБА_3 булінгом та надати клопотання до Ювенальної провенції про вжиття заходів до ОСОБА_1 »;

- копії доповідних записок вчителів спеціалізованої школи № 131, відповідно до яких учні 7-в класу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 між собою в конфліктні ситуації не вступають.

Розглянувши дану справу про адміністративне правопорушення, суддя приходить до наступних висновків.

За приписами ч. 1 ст. 173-4 КУпАП відповідальність за булінг (цькування) настає за діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про освіту» батьки здобувачів освіти є учасниками освітнього процессу.

Проте, відповідно до ст. 1 Закону України «Про освіту» типовими ознаками булінгу (цькування) є, зокрема, систематичність (повторюваність) діяння.

Так, з аналізу вказаного протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що суть адміністративного правопорушення, викладена в загальних рисах без конкретизації об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-4 КУпАП, зокрема, в протоколі вказано про вчинення ОСОБА_1 по відношенню до ОСОБА_3 психологічного тиску (цькування), проте, не конкретизовано, які саме дії були вчинені особою, стосовно якої склали протокол, по відношенню до потерпілого.

В протоколі не викладено об`єктивну сторону даного правопорушення, а вказано, що факт вчинення ОСОБА_1 психогічного булінгу було встановлено на засіданні комісії щодо протидії булінгу від 21.11.2019 у спеціалізованій школі № 131, що за адресою: м. Київ, вул. Л.Вольгемут, 2.

Проте, встановлення в діях особи - учасника освітнього процесу діяння, яке полягає у психологічному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи, відповідно до ст. 221 КУпАП належить до компетенції районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді). Шкільна комісія з протидії булінгу не вправі встановлювати наявність (відсутність) булінгу в діяннях учасника освітнього процесу.

Більш того, в протоколі взагалі не зазначено про заподіяну шкоду (або про можливість її заподіяння) психічному або фізичному здоров`ю потерпілого, що є ключовою обставиною у даній справі.

Відтак, в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не конкретизована об`єктивна сторона складу інкримінованого правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст.62 Конституції України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Отже, проаналізувавши безпосереньо протокол про адміністративне правопорушення від 13.12.2019 серії АПР18 № 136920, а також всі надані та долучені до матеріалів справи докази, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , а також пояснення законного представника потерпілого, свідків, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення із наслідками у вигляді адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-4 КУпАП України, оскільки під час розгляду даної справи подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-4 КУпАП фактично не встановлені.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю серед інших, за наявності такої обставини як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: В.П. Новик