Долинський районний суд Кіровоградської області
____________________________________________________________________________
02.10.2020 Справа №: 388/731/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2020 рокум. Долинська

Суддя Долинського районного суду Кіровоградської області Баранський Д.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Долинського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , фізична особа підприємець, не має адміністративних стягнень,

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 16 липня 2020 року о 12.00 годині за адресою: АДРЕСА_2 в продовольчому магазині фізичної особи підприємця, відсутні дезінфекційні засоби, не проводиться дезінфекція, відсутній антисептик, відсутній термометр, не проводиться температурний скринінг працівника, чим порушено пункти 1, 2, 6, 7, 8 Тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчими (окрім ринків) та непродовольчими товарами на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), затверджених постановою Головного державного санітарного лікаря України № 17 від 9 травня 2020 року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину в адміністративному правопорушенні не визнав. Пояснив, що обвинувачення не відповідає дійсності. Надав суду письмові заперечення щодо протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 1 від 16 липня 2020 року, 16 липня 2020 року о 12.00 годині за адресою: вул. Давидова, 1-б, с. Іванівка, Долинський район, Кіровоградська область в продовольчому магазині фізичної особи підприємця, відсутні дезінфекційні засоби, не проводиться дезінфекція, відсутній антисептик, відсутній термометр, не проводиться температурний скринінг працівника, чим порушено пункти 1, 2, 6, 7, 8 Тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчими (окрім ринків) та непродовольчими товарами на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), затверджених постановою Головного державного санітарного лікаря України № 17 від 9 травня 2020 року.

За змістом пунктів 1, 2, 6, 7, 8 Тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчими (окрім ринків) та непродовольчими товарами на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), затверджених постановою Головного державного санітарного лікаря України 9 травня 2020 року N 17 (далі Тимчасові рекомендації), перед початком зміни проводиться температурний скринінг усім працівникам. Працівники, в яких при проведенні температурного скринінгу виявлено температуру тіла понад 37,2° C або ознаки респіраторних захворювань, не допускаються до виконання обов`язків. При проведенні вимірювання температури тіла контактним методом забезпечується обов`язкова дезінфекція виробу, яким здійснюється термометрія, після кожного його використання згідно з інструкцією виробника дезінфекційного засобу. На вході до закладу торгівлі, а також на кожному вході до торговельно-розважального центру необхідно: розмістити інформаційні матеріали щодо профілактики коронавірусної хвороби COVID-19 та повідомлення з проханням до відвідувачів залишатися вдома (утриматися від відвідування) при наявності ознак респіраторних захворювань; організувати місця для обробки рук спиртовмісними антисептиками з концентрацією активно діючої речовини понад 60 % для ізопропілових спиртів та понад 70 % для етилових спиртів. Ручки корзинок та візків для покупок повинні бути оброблені дезінфекційним засобом і розташовані окремо з табличкою "Продезінфіковано". Використані відвідувачами корзини та візки повинні складатися окремо та пройти дезінфекційну обробку ручок перед наступним використанням. Працівники закладів торгівлі, в тому числі, які видають замовлення та здійснюють розрахунок, повинні бути одягнені в медичну маску або респіратор та одноразові рукавички (ЗІЗ). Після кожного зняття ЗІЗ та одяганням чистої маски/респіратора, одноразових рукавичок працівник повинен ретельно помити руки з милом або обробити антисептичним засобом. Адміністрація закладу повинна провести навчання серед працівників щодо правил використання ЗІЗ, їх утилізації та забезпечити контроль за використанням ЗІЗ. Суб`єкт господарської діяльності повинен забезпечити: постійну наявність рідкого мила, антисептиків та паперових рушників в санвузлах (за їх наявності). Використання багаторазових рушників заборонено; інформування клієнтів щодо встановлених обмежень та умов обслуговування в закладі та на офіційних сторінках в мережі Інтернет та соціальних мережах; вологе прибирання виробничих приміщень та поверхонь, місць контакту рук працівників і відвідувачів (ручки дверей, місця сидіння, раковини, столи тощо з використанням миючих та дезінфекційних (в кінці зміни) засобів не рідше ніж кожні 2 години, перед відкриттям та після закінчення робочого дня/зміни; централізований збір використаних ЗІЗ, паперових серветок в окремі контейнери (урни) з кришками та одноразовими поліетиленовими пакетами з подальшою утилізацією; обмеження масових зборів працівників в закритих приміщеннях; тимчасове відсторонення від роботи осіб з групи ризику (особи, які досягли 60-річного віку, особи, які мають хронічні захворювання, що пригнічують імунітет та хронічні захворювання легень).

За ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідальність настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Отже, відповідальність за цією статтею настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, що передбачені: 1) Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб"; 2) іншими актами законодавства; 3) рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

За змістом обвинувачення ОСОБА_1 згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ним порушено Тимчасові рекомендації.

Закон України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» регулює суспільні відносини, які виникають у сфері забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя, визначає відповідні права і обов`язки державних органів, підприємств, установ, організацій та громадян, встановлює порядок організації державної санітарно-епідеміологічної служби і здійснення державного санітарно-епідеміологічного нагляду в Україні (далі Закон).

Статтею 40 цього Закону визначено повноваження головного державного санітарного лікаря України, який зокрема має право: вносити на затвердження центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, проекти актів, якими встановлюються державні санітарні норми та правила, санітарно-епідеміологічні та санітарно-протиепідемічні правила і норми, санітарно-епідеміологічні правила і норми, протиепідемічні правила і норми, гігієнічні та протиепідемічні правила і норми, державні санітарно-епідеміологічні нормативи, санітарні регламенти; вносити відповідно до чинного законодавства проекти законодавчих актів з питань забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення; видавати розпорядчі документи щодо організації та здійснення державного санітарно-епідеміологічного нагляду в Україні; застосовувати передбачені законами України заходи для припинення порушень санітарного законодавства; у разі введення в Україні чи в окремих її місцевостях режиму надзвичайного стану вносити центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, обґрунтоване подання для прийняття рішення щодо звернення до Кабінету Міністрів України з пропозицією про встановлення карантину.

Статтею 117 Конституції України передбачено, що Акти Кабінету Міністрів України підписує Прем`єр-міністр України. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади підлягають реєстрації в порядку, встановленому законом.

Отже, можливо дійти висновку, що Головний державний санітарний лікар України не є самостійним суб`єктом нормотворчості, не наділений повноваженнями щодо прийняття нормативно-правових актів, тобто офіційних письмових документів, прийнятих у визначеній формі та за встановленою процедурою, спрямованих на встановлення, зміну або скасування норм права.

За своєю суттю затверджені Головним державним санітарним лікарем України Тимчасові рекомендації не є та не можуть бути нормативно-правовим актом.

Аналізуючи зміст диспозиції ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, можливо дійти висновку, що відповідальність за цією статтею настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених іншими актами законодавства, під якими слід розуміти будь-які саме нормативно-правові акти.

Будь-яке обвинувачення особи у вчиненні правопорушення, у тому числі адміністративного, має бути чітким, зрозумілим та конкретизованим.

Для обвинувачення особи за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення необхідно встановити вчинення нею діянь, які є порушенням правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, що передбачені, зокрема нормативно-правовими актами. Тобто ці діяння мають мати нормативне закріплення, а конкретний суб`єкт правовідносин має у зв`язку із цим вибирати певний спосіб своєї поведінки, тобто або виконувати дії, що є обов`язком, або утримуватися від їх вчинення тощо. Невиконання цього становитиме порушення.

Такого роду діяння становить суть правопорушення у розумінні ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також становить об`єктивну сторону правопорушення.

Зміст обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що міститься у протоколі про адміністративне правопорушення, не відображає вчинення ним конкретного діяння, яке становить порушення.

Окремо слід звернути увагу, що до протоколу про адміністративне правопорушення суб`єктом його складання не надано жодного доказу вчинення цього правопорушення.

За змістом ст. 62 Конституції України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищезазначене, суд уважає, що ця справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю згідно з п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст. ст. 23, 33-35, 38, 44-3, 221, 247, 251, 252, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 згідно з п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Кропивницького апеляційного суду через Долинський районний суд Кіровоградської області. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено (ч. 2 ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Суддя Долинського районного судуД. М. Баранський