29.09.2020 провадження №3/389/1324/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року Суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області Берднікова Г.В., розглянувши матеріали, які надійшли зі Знам`янського відділу поліції Головного Управління національної поліції в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, серія та номер паспорта НОМЕР_1 , проживає по АДРЕСА_1 , не працює, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 08 вересня 2020 року за місцем проживання, за адресою АДРЕСА_1 , вчинив сварку, під час якої ображав свою дружину ОСОБА_2 нецензурною лайкою та штовхнув її, чим завдав шкоди її психічному та фізичному здоров`ю, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

За даним фактом складений протокол серії АПР18 №655705 від 25 вересня 2020 року, з яким ОСОБА_1 , ознайомлений, його права йому роз`яснені.

У суді ОСОБА_1 визнав себе винним та підтвердив вище наведені обставини, розкаявся у вчиненому, запевнив, що такого більше не повториться.

Допитана в суді потерпіла ОСОБА_2 вказала, що пробачила ОСОБА_1 , сама спровокувала його на такі дії.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до пункту 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашнього насильства», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч.1 ст.1 цього закону визначено, що психологічним насильством є форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Пунктом 17 ч.1 ст.1 закону визначено, що фізичне насильство, це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Суддя, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, а саме: протоколи про адміністративні правопорушення; рапорт, постанову про закриття кримінального провадження від 14 вересня 2020 року, характеристику, вважає, що його вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, доведена в повному обсязі.

При прийнятті рішення суд враховує рішення Європейського суду з прав людини по справі «Опуз проти Туреччини» (Opuz v. Тurkey 33401/02, 09 червня 2009 року), в якому суд дав характеристику зобов`язань держави у зв`язку з насильством в сім`ї, визнавши серйозність домашнього насильства в Європі, та підкресливши серйозність, з якою держави повинні вживати відповідних заходів з метою протидії цьому порушенню прав людини.

Разом з цим, беручи до уваги вищезазначене та з урахуванням того, що від вчиненого не настало тяжких наслідків, визнання ОСОБА_1 своєї вини, його особу, те, що він щиро розкаявся у вчиненому, має позитивну характеристику, суд вважає можливим, визнаючи ОСОБА_1 винним, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити та звільнити його від адміністративної відповідальності, відповідно до ст.22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст.22, 221, 283-285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП і звільнити його від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежитись усним зауваженням.

Провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя Г.В. Берднікова