ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/547/20
провадження № 3/753/726/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2020 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коляденко П.Л., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої старшим інспектором Київської митниці ДФС, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 28.12.2019 року, о 04 год. 40 хв., керуючи автомобілем «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Тростянецька, 1 у м. Києві, в порушення вимог п. 10.1 ПДР, при зміні напрямку руху не переконалася в безпечності маневру, внаслідок чого допустила наїзд на перешкоду - бордюр, що призвело до механічних пошкоджень транспортного засобу, яким керувала.

Крім того, ОСОБА_1 , керувала вказаним транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, в порушення вимог п. 2.5 ПДР, відмовилася у присутності двох свідків.

10.02.2020 року ОСОБА_1 не з`явилася, 25.02.2020 року надіслала на адресу суду клопотання про відкладення судового засідання через неможливість прибуття в судове засідання у зв`язку з перебуванням її представника - адвоката Мінка А.В. в іншому судовому засіданні.

04.03.2020 року ОСОБА_1 в суді своєї провини не визнала, зазначивши, що протокол відносно неї складено безпідставно, оскільки транспортним засобом вона не керувала. Пояснила, що того дня, близько 22 ночі, маючи намір відвідати свого знайомого - ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , під`їхала до магазину «Billa», розташованого по вул. Тростянецькій, 1 у м. Києві, де і запаркувала свій автомобіль. Здійснивши необхідні покупки, вона попрямувала до свого знайомого, а автомобіль залишила припаркованим біля магазину. Зі знайомим вони певний час спілкувалися, вечеряли та вживали спиртні напої, згодом між ними виникла сварка, внаслідок якої вона покинула помешкання ОСОБА_2 та направилася до автомобіля, та усвідомлюючи те, що знаходиться у вкрай пригніченому стані та в стані алкогольного сп`яніння, та маючи на меті в подальшому викликати таксі, сіла до автомобіля, щоб зігрітися та заспокоїтися. Через деякий час вона заснула, прокинулася лише близько 5 години, так як невідомі люди намагалися вибити скло в автомобілі, в якому вона перебувала. Як вона зрозуміла зі слів працівників поліції, поліцію та швидку допомогу було викликано невідомою особою, яка повідомила, що за адресою: м. Київ, вул. Тростянецька, біля магазину «Billa», в автомобілі «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуває жінка, яка не реагує, сидить в авто та не рухається.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Мінко А.В., вказуючи на такі ж обставини, просив закрити провадження на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

18.03.2020 року від захисника - адвоката Мінка А.В. надійшло клопотання про відкладення судового засідання на іншу дату, у зв`язку із карантинними заходами.

Разом з тим, право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, за статтею 130 КУпАП, на особисту участь у розгляді її справи чи участь її адвоката, встановлене частиною першою статті 268 КУпАП, не є абсолютним. Законом визначено випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, проте розгляд справи за статтею 130 КУпАП, в якій ОСОБА_1 притягається до відповідальності, не належить до цих випадків.

Крім того, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні «Смірнов проти України» (2005 р.), у силу вимог параграфу 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється у залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням параграфу 1 статті 6 даної Конвенції.

При цьому до завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення наряду із охороною прав і свобод громадян віднесено в тому числі і виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Таким чином відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення не має перешкоджати її розгляду зі збереженням можливості притягнення особи до адміністративної відповідальності в межах строків, визначених, зокрема, статтею 38 КУпАП, у разі встановлення наявності складу адміністративного правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Також, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 була безпосередньо допитана судом. При цьому справа не є складною ні в правовому, ні у фактичному аспекті, і в даному випадку безпідставне задоволення клопотання та відкладення розгляду на дату, яка би безальтернативно була би поза межами строку накладення адміністративного стягнення, призвела би до штучного створення умов для уникнення відповідальності за скоєне правопорушення.

Враховуючи викладене, з метою дотримання вимоги розумного строку відповідно до статті 6 параграфа 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вважаю можливим розглядати справу на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Допитаний в судовому засіданні в присутності сторони захисту в якості свідка інспектор поліції ОСОБА_3 показав, що під час патрулювання було отримано виклик про ДТП з потерпілими. Приїхавши на виклик, побачили автомобіль, який в`їхав в зупинку громадського транспорту. Водійка вказаного транспортного засобу перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Виклик надійшов від приватної охоронної служби на спецлінію 102, що підтверджується даними електронного рапорту, наданого до суду. В подальшому було викликано інший наряд поліції для оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП. Також звертав увагу на те, що двигун автомобіля не був холодний, крім того в місці, де знаходився автомобіль парковки немає..

Допитаний в судовому засіданні в присутності сторони захисту в якості свідка інспектор поліції ОСОБА_4 показав, що під час патрулювання, 28.12.2019 року, в нічну зміну, на спецлінію 102 надійшло повідомлення - ДТП з потерпілими. Приїхавши на виклик, заявник - свідок ДТП, повідомив, що в автомобілі водій - дівчина, яка не виходить. Автомобіль був зачиненим і вони вирішили, що водієві погано та йому потрібна допомога. На той момент на місце пригоди вже під`їхала карета швидкої допомоги, було прийнято рішення - розбити скло. Водій весь час ховала обличчя, жодних пояснень не надавала. В подальшому було складено проколи за ст. ст. 124 та 130 КУпАП. Заявник відмовився надавати будь-які пояснення, зазначивши, що він викликав працівників поліції і цього досить. Автомобіль виїхав на тротуар та зачепив бордюрний камінь, внаслідок чого було пошкоджено диски автомобіля. На час приїзду екіпажу двигун автомобіля був теплим.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння було також зафіксовано за допомогою боді-камери АА 00775, АА 00818 та АА 00812, записи з яких було долучено до матеріалів справи.

Так, з даних вказаних відеозаписів, відтворених в судовому засіданні, вбачається, що у зв`язку з підозрою ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, останній було запропоновано пройти огляд (фрагмент відео , ). При цьому поведінка ОСОБА_1 , яка начеб-то вказуючи про готовність пройти огляд, дає підстави для безумовного висновку про те, що остання відмовилась пройти огляд. Крім того з відеозапису вбачається, що автомобіль ОСОБА_1 нерівно припаркований біля зупинки громадського транспорту. Також ОСОБА_1 вказувала, що вона транспортним засобом не керувала.

Крім того, відповідно до ч. 1 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 р. № 1395, водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з даних розписки, ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом, а автомобіль, яким керувала остання, було передано на зберігання ОСОБА_2 .

При цьому пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про сумісне проводження часу в квартирі ОСОБА_2 приблизно до 12 години ночі 27.12.2019 року, не спростовує висновків щодо керування ОСОБА_1 автомобілем після вказаного часу.

Сукупність викладених доказів, що були ретельно досліджені в ході судового розгляду, дає безсумнівні підстави зробити висновок про те, що саме ОСОБА_1 керувала автомобілем «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , а твердження останньої про те, що вона просто перебувала в салоні, є обраною позицією захисту з метою уникнути відповідальності за вчинене.

Крім того, як вбачається з даних протоколу про адміністративне правопорушення, свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 своїми підписами підтвердили, що ОСОБА_1 в їх присутності відмовилася від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Також, в своїх поясненнях, долучених до матеріалів справи, вказані свідки зазначили, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального приладу Drager Alcotest та у медичному закладі (лікаря-нарколога).

З урахуванням наведеного вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, за обставин, встановлених у протоколі, підтверджена в повному обсязі.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, також підтверджена в повному обсязі сукупністю наведених доказів, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення, об`єктивними даними схеми ДТП, яка складена уповноваженою особою та підписана самою ОСОБА_1 без будь-яких зауважень, щодо місця зіткнення, розташування після пригоди, характеру і локалізації отриманих механічних пошкоджень автомобіля - пошкодження передніх правого та лівого колеса, а саме дисків.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, приходжу до висновку, що необхідним та достатнім є адміністративне стягнення в межах санкції статтей 124, 130 КУпАП.

Разом з тим, виходячи з норм ст. 36 КУпАП остаточне адміністративне стягнення необхідно накласти у межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення, тобто за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягається до адміністративного відповідальності підлягає стягненню судовий збір.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2019 року, що становить 384 грн. 20 коп., оскільки правопорушення вчинені у 2019 році.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40-1, 124, 130, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП, та на підставі ст. 36 КУпАП накласти остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2019 року, що становить 384 грн. 20 коп.

Строк позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів обчислювати з дня винесення постанови про позбавлення цього права, у разі ухилення від здачі документа, що посвідчує право керування транспортними засобами - з моменту примусового вилучення такого документу.

Роз`яснити, що в разі несплати штрафу в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення постанови правопорушнику, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі. Крім того, роз`яснити, що після закінчення призначеного строку позбавлення спеціального права, вилучене посвідчення водія повертається після успішного складання іспитів на право керування транспортним засобом. Постанова судді пред`являється до примусового виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя