Провадження № 3/337/796/2020
Справа № 337/2610/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2020 року Суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Кучерук Ігор Григорович, за участю прокурора Богдан С.І., розглянувши адміністративний матеріал у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 працює ФОП ОСОБА_2 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , старший диспетчер служби РДЦ Дніпровського регіону групи з оперативної роботи диспетчерської служби Регіонального диспетчерського центру Дніпровського регіону державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго», ОСОБА_1 , будучи, згідно з п.п. «а» п. 2 ч.1 ст. 3, 45 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до ст.. 172-6 КУпАП, суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачені ч.1 ст. 172-6 КУпАП, достовірно знаючи про необхідність подати у період часу з 01.01.2019 року по 24.05.2019 року декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за не охоплений раніше поданими деклараціями в порушення вимог частини 2 ст. 45, п.5-1розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 №2, подав її несвоєчасно, лише 16.07.2019 року, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП (в редакції Закону № 1700-VII від 14.10.2014 року), а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

В судовому засіданні прокурор Мордовченко К.А. зазначила про наявність в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП. Просив визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та притягнути його до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, відповідно до раніше наданих пояснень у судовому засіданні 22.07.2020 року, ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що відразу після звільнення 23.05.2019 року впродовж тижня подав декларацію «після звільнення» замість «перед звільненням», коли замітив помилку відразу подав декларацію «перед звільненням».

Згідно зі ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Частина 1 статті 172-6 КУпАП передбачає відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно зі ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п.10 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною участині першійстатті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Зокрема, згідно з положеннями пп. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», посадові особи юридичної особи публічного права є суб`єктами на яких поширюється дія цього Закону.

Відповідно до п.1.п.п.1.1 Статуту ПАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 21.102019 року №437, є юридичною особою, що утворено як акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, внаслідок реорганізації шляхом державного підприємства №Національна енергетична компанія «Укренерго» в приватне акціонерне товариство відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 15.02.2019 року №73 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 року №829-р «Про погодження перетворювання державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» у приватне акціонерне товариство. Підпунктами 3.1, 3.2 та 3.4 пункту 3 передбачено, що товариство є юридичною особою приватного права, створеною відповідно до законодавства України, та набуває прав та обов`язків юридичної особи з дати його державної реєстрації, а також є правонаступником майна, усіх прав та обов`язків державного підприємства №Національна енергетична компанія «Укренерго», а також має самостійний баланс, рахунки в установах банків, а також може мати знак для товарів і послуг, який реєструється відповідно до законодавства України.

05.07.2017 року наказом державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» №263-к, ОСОБА_1 було призначено на посаду старшого диспетчера служби РДЦ Дніпровського регіону групи з оперативної роботи диспетчерської служби Регіонального диспетчерського центру Дніпровського району.

07.07.2017 року ОСОБА_1 був ознайомлений з вимогами Закону України «Про запобігання корупції».

21.05.2019 року наказом державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» №576-к, відповідно до ст. 38 Кодексів законів про працю України ОСОБА_1 було звільнено 24.05.2019 року з посади старшого диспетчеру служби РДЦ Дніпровського регіону групи з оперативної роботи диспетчерської служби Регіонального диспетчерського центру Дніпровського регіону за власним бажанням.

У відповідності до абз.1 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», передбачено, що особи, зазначені у пункті 1,підпунктах "а"і"в"пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Порядок подання декларацій визначений у Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, який був затверджений рішенням Національного агентства № 3 від 10 червня 2016 року (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 959/29089).

Зокрема, згідно з пп.2 п.5 розділу ІІ зазначеного Порядку, передбачено, що декларація суб`єкта декларування, визначеного вабзаці першому частини другої статті 45 Закону, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб`єкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено витяг з веб-сайту Єдиного державного реєстру декларацій, з якого вбачається, що о 16 год. 53 хв. 01.06.2019 року ОСОБА_1 подав декларацію після звільнення, а о 20 год. 41 хв. 16.07.2019 року уточнену перед звільненням

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, підтверджується зібраними та дослідженими судом доказами. Зокрема, протоколом № 298 про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП від 20.06.2020, яким встановлено факт вчинення порушення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, вимог Закону України «Про запобігання корупції», відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, витягом з інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» щодо послідовності дій користувача реєстру, які вчинив ОСОБА_1 , письмовими поясненнями та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Причин, які б свідчили про поважність несвоєчасного неподання ОСОБА_1 декларації перед звільненням під час розгляду справи не встановлено.

Місцем вчинення адміністративне правопорушення слід вважати місце проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 .

З урахуванням наведеного, суд вважає, що вина ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП, доведена повністю. Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язане з корупцією, важливу роль відіграють як день вчинення, так і день виявлення правопорушення.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що датою вчинення адміністративного правопорушення є 16.07.2019. Суд не погоджується із зазначеним твердженням, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 звільняючись з посади був зобов`язаний подати декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями, не пізніше дня звільнення, а саме 24.05.2019 року, то фактично днем вчинення правопорушення є 24.05.2019.

Водночас, суд не може погодитися з зазначеними в протоколі відомостями про те, що моментом виявлення вчиненого правопорушення слід вважати момент складання протоколу, тобто 20.06.2020, оскільки зазначене правопорушення слід вважати виявленим 28.05.2019 року, виходячи з наступного.

До матеріалів справи було долучено копію повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції № 01/19146 від 28.05.2019 року про факт несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 перед звільненням.

З травня 2019 року, коли Національному агентству з питань запобігання корупції стало відомо про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, і почалося здійснення відповідної перевірки за фактом ймовірного правопорушення, почався перебіг строків притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки починаючи з зазначеної дати уповноважений орган мав об`єктивну можливість зібрати відповідні докази та скласти протокол про вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Закриття провадження у справі за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення. Наявність можливого адміністративного правопорушення, не доведеного та не підтвердженого належними та допустимими доказами, не може бути достатньою підставою для закриття провадження у справі відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Водночас слід враховувати, що однією з самостійних підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення законодавець визначає відсутність події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП). Тобто, у разі якщо факту вчинення адміністративного правопорушення встановлено не буде, то провадження у справі підлягатиме закриттю на підставі п. 1 (відсутність події і складу адміністративного правопорушення), а не п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП (закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу).

Таким чином, початок перебігу встановленого ст. 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення законодавець пов`язує з вчиненням (виявленням) адміністративного правопорушення, встановлення наявності або відсутності якого повинно здійснюватися при вирішенні питання про закриття провадження у справі.

Крім того, статтею 280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП суд повинен повно, всебічно й об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати оцінку зібраним у ній доказам і постановити правильне судове рішення.

При цьому норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП вказаний Кодекс не містить. Натомість, як зазначалось вище, застосування п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе у разі встановлення наявності протиправної винної дії чи бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення.

З огляду на наведене та зважаючи на те, що для закриття провадження у справі у зв`язку зі спливом строків для накладення адміністративного стягнення необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення (винної дії чи бездіяльності), а також враховуючи, що повноваження суду на з`ясування обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні передбачені ст. 280 КУпАП, суд вважає, що ОСОБА_1 необхідно визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, із закриттям провадження у справі, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративних стягнень, із підстав, передбачених п. 7 ст. 247 КУпАП.

Керуючись статтями 38, 172-6 ч. 1, 247 ч. 1 п. 7, 279, 280, 283-285, 287, 289 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винуватим ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Хортицький районний суд м. Запоріжжя на протязі 10 днів з дня її проголошення.

Строк пред`явлення постанови до виконання до ___________________20___ року

Суддя: