Справа № 462/1855/20 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 33/811/1087/20 Доповідач: Головатий В. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2020 року суддя cудової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Головатий В.Я., за участю ОСОБА_1 , захисника Федака Р.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 18 червня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

постановою Залізничного районного суду м. Львова від 18 червня 2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Відповідно до постанови суду, 21 березня 2020 року о 21 год. 00 хв. у місті Львові на вулиці Рудненській 10, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «Dacia Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан наркотичного сп`яніння у відповідному медичному закладі.

На зазначену постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що не перебував у стані наркотичного сп`яніння, від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння відмовився тому, що працівники поліції пропонували пройти його не на місці зупинки транспортного засобу, а відразу ж запропонували їхати в медичний заклад, на що він відмовився, оскільки цілий день працював, був голодний і втомлений. Зазначає, що суд першої інстанції не провів повного, всебічного і об`єктивного дослідження всіх наявних даних і обставин. Судом при винесенні постанови не було взято до уваги його пояснення та пояснення свідків ОСОБА_2 .

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 , визнав свою відмову від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан наркотичного сп`яніння у відповідному медичному закладі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , доводи захисника Федака Р.Р., які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити.

Захисник Федак Р.Р. в судовому засідання апеляційної інстанції подав клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність та клопотання про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та передачі матеріалів справи про адміністративне правопорушення на розгляд трудового колективу ТзОВ «РІЕЛ ЕНЕРГО» в якому він працює.

Так, як вбачається з матеріалів справи суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_1 при вищезгаданих обставинах справи вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 215469 від 21.03.2020; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 21 березня 2020 року, які повністю узгоджуються з відеозаписом події, з якого чітко вбачається, відмова водія від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан наркотичного сп`яніння за обґрунтованої, на переконання суду, підозри працівників поліції щодо цього.

Що стосується доводів захисника Федака Р.Р. про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із скасуванням адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, то такі є безпідставними, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення підлягає відповідальності на підставі закону, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.

Доцільно взяти до уваги, що у теорії права виділяють три види дії нормативно-правового акта: 1) пряма дія; 2) зворотна (ретроактивна) дія; 3) переживаюча (ультраактивна) дія.

Переживаюча (ультраактивна) дія (окремі положення нормативно-правового акта продовжують свою дію навіть після втрати чинності внаслідок скасування всього нормативно-правового акта чи зміни відповідної його частини). Зокрема ультраактивність має місце тоді, коли приписи нормативно-правового акта, який діяв раніше, поширюються на нереалізовані або неприпинені на момент втрати ним чинності правовідносини, оскільки дія акта, який вводиться замість діючого раніше, поширюється лише на нові правовідносини, що виникають після набрання ним чинності.

Виходячи із цих положень до осіб, які до 01 липня 2020 року вчинили керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі статті 130 КУпАП, має бути застосовано закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.

У свою чергу стаття 8 КУпАП передбачає, що закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, що встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Таким чином, з огляду на те, що відповідальність за керування транспортним засобом у стані сп`яніння посилена у зв`язку із доповненням Кримінального кодексу України ст. 286-1, вказаний закон зворотної сили не має, а тому до вказаних правовідносин підлягає застосуванню закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення, а саме ст. 130 КУпАП.

Що стосується доводів захисника Федака Р.Р. про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та передачі матеріалів справи про адміністративне правопорушення на розгляд трудового колективу ТзОВ «РІЕЛ ЕНЕРГО», в якому він працює, то таке не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Згідно з клопотанням, ОСОБА_1 працює у ТзОВ «РІЕЛ ЕНЕРГО» зарекомендував себе з позитивної сторони, сумлінно ставиться до виконання покладених на нього функціональних обов`язків, дисциплінований, пообіцяв більше не вчиняти подібних вчинків і бути уважним при керуванні автомобілем.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

За змістом зазначеної норми закону звільнення від адміністративної відповідальності, в даному випадку, є правом, а не обов`язком суду з урахуванням, зокрема, обставин, зазначених у ст.33 КпАП України.

Водночас, згідно з ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відтак, вважаю, що суд, у відповідності зі ст. 252 КУпАП, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням відповідно до ст. 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Крім цього, що стосується доводів апелянта про закриття провадження у справі, то вважаю, що у діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова останнього, який керував транспортним засобом, від проходження у встановленому законом порядку огляду на встановлення стану сп`яніння, а тому відсутні підстави для закриття провадження у даній справі.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

постановив:

постанову Залізничного районного суду м. Львова від 18 червня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Головатий В. Я.