Справа № 559/127/20
Номер провадження 3/559/96/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2020 року місто Дубно Рівненська область

Cуддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Ралець Р.В. розглянувши матеріали, які надійшли від УПП в Рівненській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, роз`яснивши ст. 268 КУпАП-

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №196718 від 15.01.2020, 15 січня 2020 о 01 год. 10 хв. на а/д М-06 «Київ-Чоп» 407 км. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Nissan Maxima н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest +IV-7510 та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , чим порушено вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час місце та дату розгляду справи повідомлений належним чином, у зв`язку із присутністю в судовому засіданні захисника Ліснічука Ю.В., який просить розгляд справи проводити за відсутності його підзахисного, розгляд справи проводиться за відсутності ОСОБА_1 .

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Пасічник Ю.О., пояснив, що його підзахисний заперечує факт керування ним транспортним засобом, оскільки за кермом перебував ОСОБА_4 , тому ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, оскільки не був водієм транспортного засобу, окрім того, 21.02.2020 у справі №559/153/20 було винесено рішення, яким постанову серії ДП18 №546357 від 15.01.2020 скасовано, згідно мотивувальної частини рішення твердження ОСОБА_1 про те, що він 15.01.2020 о 01:10 год. транспортним засобом не керував не спростовані. Враховуючи вищевикладене, просив провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні в якості свідка було допитано ОСОБА_4 , який пояснив, що 15.01.2020 о 01 год. 10 хв. на а/д М-06 «Київ-Чоп» 407 км. він керував транспортним засобом Nissan Maxima н.з. НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції, оскільки, заздалегідь не побачив, що працівники поліції його зупиняють, зупинив свій транспортний засіб на відстані від патрульного автомобіля, після того до них підійшли працівники поліції сказали, що не горить фара, почали вимагати від ОСОБА_1 посвідчення водія, якого у нього не було, в цей час він, ОСОБА_4 сидів за кермом в решті надав пояснення згідно поданих письмових пояснень (а.с.40-41).

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до суду не з`явились, хоча були належним чином повідомленні про виклик до суду (а.с. 32-33, 35-36)

В судове засідання для допиту в якості свідка викликалася працівник поліції, ОСОБА_5 (а.с.22-23,34), однак в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила.

Проаналізувавши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про здійснення адміністративного правопорушення. Кодекс України про адміністративні правопорушення, а саме ст. 256 детально регламентує питання, що пов`язані зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення. Також ці питання врегульовані і галузевими Нормативно-правовим актами, органу які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, вданому випадку Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 року №1395, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853.

Відповідно до положень ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до положень ст. 255 КУпАП, складання протоколів про адміністративні правопорушення за ст. 130 КУпАП, віднесено до компетенції органів внутрішніх справ (Національної поліції), які на виконання вимог ст. 256 КУпАП, повинні перевірити та зазначити в протоколі відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно до роз`яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2003 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 18, судам при розгляді справ необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247 і 280 КУпАП.

Так, диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

У порушення ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення, не викладено обставин і не зазначено доказів, які б свідчили, що ОСОБА_1 дійсно керував зазначеним транспортним засобом. Що стосується інформації, виявленої на відеозаписі(а.с.10), то вона жодним чином не підтверджує факт керування саме ОСОБА_6 транспортним засобом.

В доданих до протоколу про адміністративне правопорушень письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.9,10) також відсутні відомості щодо того, що ОСОБА_7 дійсно керував транспортним засобом.

Окрім того, 21.02.2020 у справі №559/153/20 було винесено рішення, яким постанову серії ДП18 №546357 від 15.01.2020 скасовано, згідно мотивувальної частини рішення твердження ОСОБА_1 про те, що він 15.01.2020 о 01:10 год. транспортним засобом не керував не спростовані (а.с.44-45).

Отже, з перевірених в суді доказів не підтверджується сам факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що є об`єктивною стороною складу даного адміністративного правопорушення, а отже в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до Правил дорожнього руху України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія.

В судовому засіданні з показань ОСОБА_4 встановлено, що він не керував автомобілем. Отже ОСОБА_1 водієм не був.

Згідно п.1.10 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 - водієм є особа, яка керує транспортним засобом, а пасажиром є особа, яка користується транспортним засобом і перебуває в ньому, але не причетна до керування ним.

Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а отже пропонувати пройти медичний огляд на стан сп`яніння працівник поліції підстав не мав, оскільки ОСОБА_1 не мав відповідного статусу особи, яка має проходити огляд на стан сп`яніння.

З урахуванням рішення ЄСПЛ у справах "Malofeyeva v. Russia" та "Karelin v. Russia" суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними, однак наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року (стаття 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини), тож, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 62 Конституції України всі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, при розгляді справи не встановлено фактичних даних на спростування доводів особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Тому вина ОСОБА_1 у керуванні автомобілем у стані алкогольного сп`яніння та відмова від проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння є недоведеною.

Зазначене є підставою для закриття провадження в справі за недоведеністю належними доказами складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що в силу ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження по справі.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст.130, ст.ст. 247, 266, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити, в зв`язку відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області.

Суддя Р.В.Ралець