Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/125/20
Провадження № 3/553/186/2020
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24.03.2020м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Чистик І.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2

за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Ленінського районного суду м. Полтави з Управління патрульної поліції в Полтавській області надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

13 лютого 2020 постановою Ленінського районного суду м. Полтави справи про адміністративні правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП об`єднані в одне провадження.

Згідно протоколу серії ДПР18 № 280880 19 січня 2020 року о 03 годині 00 хвилин ОСОБА_1 в м. Полтава на проспекті Миру, 12, на місці для паркування автомобілів керував автомобілем RENAULT MASTER державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності даного маневру та скоїв наїзд на припаркований автомобіль марки MERSEDES BENZ державний номерний знак НОМЕР_2 , який бува припаркований ОСОБА_2 .. В наслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі механічно пошкоджені, чим порушив п. 10.9 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Згідно протоколу серії ДПР18 № 305931 19 січня 2020 року о 03 годині 00 хвилин ОСОБА_1 в м. Полтава на проспекті Миру, 12, керував автомобілем RENAULT MASTER державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: не чітка мова, нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованих адміністративних правопорушень не визнав з підстав, викладених в письмових поясненнях. Також пояснив, що його автомобіль знаходився на стоянці, він не здійснював рух на ньому, на стоянку він прийшов вночі разом зі своїм товаришем ОСОБА_3 , щоб забрати речі з автомобілю. Можливо він гучно хлопнув дверми в автомобілі, та охоронцям здалося через це що відбувся удар. Той факт, що він не рухався на автомобілі та не вчиняв дорожньо-транспортну пригоду підтверджується також поясненнями господаря другого транспортного засобу ОСОБА_2 , який прибув на стоянку та пояснював патрульним, що фара в його автомобілі була пошкоджена за два тижні до цього. Разом з тим патрульні не прийняли ці його пояснення.

Захисник в судовому засіданні вважав, що протокол про адміністративне правопорушення складений на ОСОБА_1 безпідставно оскільки він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та не вчиняв дорожньо-транспортну пригоду. Свою позицію обґрунтовував підставами, що викладені в письмових поясненнях.

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка інший учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 , пояснив, що йому належить автомобіль марки MERSEDES BENZ державний номерний знак НОМЕР_2 . Вказаний автомобіль був ним припаркований на стоянці 18 січня 2020 року увечері. Вночі йому зателефонували та повідомили, що його автомобіль пошкоджений. Він прийшов на стоянку, на прохання поліцейських віддав їм документи на транспортний засіб. Оглянув свій автомобіль, побачив, що з ним все в порядку, оскільки фара на автомобілі була пошкоджена ним раніше тижні за два до цих подій. Він особисто повідомляв поліцейським, що з його автомобілем все в порядку та надавав письмові пояснення адвокату. Поліцейські взяли його документи та пішли складати якісь документи.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що в ніч з 18 та 19 січня 2020 року він домовився з ОСОБА_1 йти на річку. Вони пішли на стоянку, де був припаркований автомобіль ОСОБА_1 щоб той міг забрати свої речі. Він стояв за межами стоянки та бачив, що ОСОБА_1 не рухався на автомобілі, а просто забрав свої речі. Крім того, він бачив, що жінка та чоловік, які охороняли стоянку викликали поліцію. Під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 неодноразово повідомляв їм, що не керував транспортним засобом та про те, що він бажає викликати адвоката.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суду пояснили, що бачили, що ОСОБА_1 підтвердили, що в їх присутності йому пропонували пройти медичний огляд. Не оспорювали той факт, що другий учасник дорожньо-транспортної пригоди після прибуття на стоянку говорив патрульним поліцейським про те, що він немає претензій до ОСОБА_1 .

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, допитаних у якості свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, переглянувши диски з відеозаписами обставин оформлення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП, вважає необхідним провадження по справі про адміністративні правопорушення закрити через відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124 та 130 ч. 1 КУпАП, з наступних підстав.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, у відповідності до ст. 245 КУпАП є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 19 січня 2020 року о 03 годині 00 хвилин ОСОБА_1 в м. Полтава на проспекті Миру, 12 керував автомобілем RENAULT MASTER державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: нечітка мова, нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Пункт 1.10 ПДР України передбачає, що: водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі; пасажир це особа, яка користується транспортним засобом і знаходиться в ньому, але не причетна до керування ним.

Таким чином, ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, по-третє, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під час розгляду судом справи про адміністративні правопорушення судом вжиті вичерпні заходи для забезпечення повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи та перевірки наявних в справі доказів в обґрунтування або спростування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, шляхом дослідження матеріалів справи, допиту в судовому засіданні свідків, перегляду всіх відеофайлів, наданих органом, яким був складений протокол про адміністративне правопорушення, а також наданих ОСОБА_1 та його захисником.

Із досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлено, що на час прибуття наряду поліції на місце дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_1 не здійснював керування транспортним засобом у якості водія. На наданих співробітниками поліції відеозаписах зафіксовано те, що з самого початку спілкування з поліцейськими на стоянці ОСОБА_1 пояснює, що він не керував транспортним засобом, а просто прийшов забрати речі з автомобіля. Аналогічні пояснення надані ним, а також свідком ОСОБА_3 під час допиту в судовому засіданні.

Більш того, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодного доказу, який міг би підтвердити те, що ОСОБА_1 19.01.2020 року о 3-00 годині був водієм тобто особою, яка керувала транспортним засобомRENAULT MASTER державний номерний знак НОМЕР_1 . Будь-які докази на підтвердження факту керування ним транспортним засобом у справі відсутні. При цьому, згідно матеріалів справи про адміністративне правопорушення свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були залучені поліцейськими виключно для засвідчення факту відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння. Будь-яких пояснень на підтвердження або спростування факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом поліцейськими від вказаних свідків або будь-яких інших свідків не відбиралось.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, правопорушення (у разі його вчинення) повинно бути належним чином зафіксоване та підтверджено належними та допустимими доказами.

У зв`язку з цим, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, складений на підставі припущень про те, що автомобілем у якості водія керував саме ОСОБА_1 , який не підтверджується жодним доказом, з тих, що були надані суду на час розгляду справи, не може бути визнаний судом беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та керування ним транспортним засобом.

Відповідно до ст. 124 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 19 січня 2020 року о 03 годині 00 хвилин ОСОБА_1 в м. Полтава на проспекті Миру, 12, на місці для паркування автомобілів керував автомобілем RENAULT MASTER державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності даного маневру та скоїв наїзд на припаркований автомобіль марки MERSEDES BENZ державний номерний знак НОМЕР_2 , який бува припаркований ОСОБА_2 . В наслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі механічно пошкоджені, чим порушив п. 10.9 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Суд враховує те, що з досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що на час прибуття наряду поліції на місце дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_1 не здійснював керування транспортним засобом у якості водія. На наданих співробітниками поліції відеозаписах зафіксовано те, що з самого початку спілкування з поліцейськими на стоянці ОСОБА_1 пояснює, що він не керував транспортним засобом, а просто прийшов забрати речі з автомобіля. Аналогічні пояснення надані ним, а також свідком ОСОБА_3 під час допиту в судовому засіданні. Крім того, суд враховує надані в судовому засіданні пояснення іншим учасником дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 про те, що 19 січня 2020 року не було дорожньо-транспортної пригоди з транспортним засобом ОСОБА_1 , та що він особисто пояснював поліцейським те, що механічні ушкодження у виді пошкодженої фари утворились в його автомобіля значно раніше тижні за два до 19 січня 2020 року, що він сам пошкодив автомобіль, та що ОСОБА_1 до цих пошкоджень не має відношення.

У зв`язку з цим, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, складений на підставі припущень про те, що автомобілем у якості водія керував саме ОСОБА_1 , та, що він вчинив дорожньо-транспортну пригоду, під час якої автомобілю ОСОБА_2 були спричинені механічні ушкодження, який не підтверджується жодним доказом, з тих, що були надані суду на час розгляду справи, не може бути визнаний судом беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, керування ним транспортним засобом та вчинення ним дорожньо-транспортної пригоди.

Європейський суд з прав людини, ухвалюючи рішення у справах «Шенк проти Швейцарії» від 12.07.1988 року, «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, «Яллог проти Німеччини» від 11.07.2006 року, «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року, зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканність, на повагу до приватного і сімейного життя, таємницю кореспонденції, на недоторканність житла (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

При цьому, в силу положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Окрім цього, згідно з рішенням Конституційного суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо, є неналежними доказами.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки досліджені в судовому засіданні докази, як окремо, так і в сукупності, позбавляють суд можливості дійти до переконливого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч. 1 та ст.124 КУпАП, суд вважає, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази керування транспортним засобом ОСОБА_1 та вчинення ним дорожньо-транспортної пригоди з транспортним засобом, що належить ОСОБА_2 , у зв`язку з чим наявність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП, не підтвердилась в судовому засіданні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, ст.ст. 9, 10, 280 КУпАП, та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, п. 3 ч.1 ст. 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за статтею 130 ч. 1 та статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Ленінський районний суд м. Полтави.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави І. О. Чистик