Справа № 605/24/20
ПОСТАНОВА
"13" березня 2020 р. Суддя Підгаєцького районного суду Тернопільської області Горуц Р.О. розглянувши матеріали, які надійшли від Підгаєцького відділення поліції Бережанського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1
громадянина України, не працюючого,
проживаючого в АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №023002 від 16 січня 2020 року, громадянин ОСОБА_1 16 січня 2019 року близько 15 год. 49 хв., керував автомобілем марки Hyundai Tucson номерний знак НОМЕР_1 , на автодорозі Підгайці-Галич-Сатанів (Т-09-03), з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з рота. Продувати прилад Драгер та проводити освідчення на стан сп`яніння в Підгаєцькій ЦРКЛ, відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.
В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.
Крім того, ним через канцелярію суду подано письмове заперечення, у якому останній з підстав викладених у ньому, просить провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а також просить розгляд справи здійснювати у його відсутності.
Зокрема, у вказаному запереченні ОСОБА_1 посилається на не забезпечення йому, працівниками поліції, проходження відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, тобто порушення вимог ст.266 КУпАП.
В судове засідання свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 неодноразово не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи. Причин своєї неявки суду не повідомили.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 з порушенням встановленого порядку пропонувалось пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.
Так, згідно ч.ч.1-3 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Відповідно до п.п.6, 7 Розділу І, п. 6 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві
лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).
Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.
Твердження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про не забезпечення йому, поліцейськими, проходження відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, знайшло своє підтвердження під час розгляду вказаної справи.
Так, із протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №023002 від 16 січня 2020 року видно, що ОСОБА_1 не пропонувалось пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, у присутності двох свідків.
Письмові пояснення двох свідків стосовного того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, відсутні.
Із досліджених відеозаписів з відеореєстратора патрульного автомобіля та нагрудної камери поліцейських видно, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 працівниками поліції було зупинено о 15 год. 06 хв.
ОСОБА_1 пропонувалось продувати прилад Драгер на місці зупинки у відсутності двох свідків.
На даних відеозаписах також зафіксовано, що вже о 16 год. 09 хв. ОСОБА_1 пропонувалось продувати прилад Драгер у приміщенні Підгаєцького ВП БВП ГУНП в Тернопільській області, у відсутності свідків. Вказана пропозиція працівника поліції відбувалась на підвищеному тоні, при цьому сам ОСОБА_1 запитував працівника поліції, чому саме у приміщенні поліції він має продувати прилад Драгер.
Працівником поліції о 16 год. 23 хв. пропонувалось ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, при цьому вже у присутності трьох свідків.
Також, даний протокол не містить даних про те, на стан якого саме сп`яніння (наркотичного, алкогольного чи іншого) ОСОБА_1 пропонувалось пройти огляд.
Вказаний протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено о 15 год. 48 хв. 16 січня 2020 року, тобто ще за 21 хв. до того, як ОСОБА_1 пропонувалось продувати прилад Драгер у приміщенні Підгаєцького відділення поліції та за 35 хв. до того, як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.
Викладене дає підстави дійти висновку, що працівниками поліції було передчасно, без дотримання встановленого порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, складено адміністративний протокол відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.
Як видно із пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 останні близько 16 години були запрошені у Підгаєцьке ВП БВП ГУНП в Тернопільській області, де ОСОБА_1 відмовився від продуття газоаналізатора Драгер, а також відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, при цьому вказані пояснення є фактично ідентичними за своїм змістом, що свідчить про те, що працівники поліції писали їх не зі слів самих свідків, що викликає сумнів у їх повноті, достовірності та неупередженості. Троє свідків, якщо пояснення працівником поліції записуються із їх слів, не можуть пояснювати фактично слово в слово одне й теж.
Пояснення свідків з приводу того, що вони були запрошені у Підгаєцьке відділення поліції, як громадянин ОСОБА_1 відмовився продувати прилад Драгер не можуть бути прийняті судом до уваги, як належний та допустимий доказ того, оскільки сам факт запрошення свідків у відділення поліції не свідчить про їх особисту присутність у кабінеті, де пропонувалось ОСОБА_1 продути прилад Драгер, при цьому відеозаписом із нагрудної камери поліцейського, спростовується факт їхньої присутності у вказаному місці.
Крім того, вказаними поясненнями підтверджується той факт, що на місці зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , вказаних вище свідків не було.
Тобто, суть адміністративного правопорушення зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає фактичним обставинам справи, а також диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП.
Встановлено, що пояснення вищезазначених свідків не містять будь-яких ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 .
Згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність особи, яка керувала транспортним засобом настає за умов відмови особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, який пропонується пройти чи проводиться відповідно до встановленого порядку.
Таким чином, направлення ОСОБА_1 для проходження огляду на стан сп`яніння у медичний заклад (яке в матеріалах справи відсутнє), в порушення встановленого порядку та відмова останнього від проходження такого огляду, не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
На підтвердження наведеного, суд вважає за необхідне, зіслатися на зміст частини другої ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, якою передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку, та частини першої ст. 62 Конституції України, згідно якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Хоча приписи КУпАП не передбачають такої форми рішення, як обвинувальний вирок суду, саме постанова про накладення адміністративного стягнення за своєю правовою природою є тотожним процесуальним документом.
Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 9 червня 2011 року) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КУпАП стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».
Таким чином, беручи до уваги те, що ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення правопорушення, за яке передбачене покарання у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, суд вважає за необхідне застосовувати стандарти Європейського Суду з прав людини, притаманні кримінальному провадженню.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 29 червня 2007 року у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" зазначено, що особа, яка володіє чи керує автомобілем (транспортним засобом), підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі "Коробов проти України"). Приймаючи до уваги дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Працівниками поліції не представлено будь-яких належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 керував автомобілем саме в стані алкогольного сп`яніння і від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку, відмовився.
З огляду на вищезазначені обставини, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, поза розумним сумнівом.
Виходячи із вищенаведеного, суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Підгаєцький районний суд Тернопільської області.

Суддя: Р. О. Горуц