ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3887/20
Провадження № 3/210/1852/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

"21" вересня 2020 р. м. Кривий Ріг

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ступак С.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла з полку патрульної поліції в місті Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

08 липня 2020 року у провадження судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу, відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, надійшов Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 113993 від 29.06.2020 року відносно ОСОБА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до Протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №113993 складеного 29.06.2020 року о 21 год. 25 хв., інспектором взводу №2, роти №2, батальйону №2 полку ПП в м. Кривому Розі Дніпропетровської області старшим лейтенантом поліції Бєдуха Ю.О., встановлено, що 29 червня 2020 року о 21 годині 03 хвилин в м. Кривому Розі, в Металургійному районі, по вулиці Вокзальна, біля будинку 25, громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом VOLKSWAGEN PASSAT , д.н.з.: НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку та визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу «Драгер» на місці або в медичному закладі КЗ «КПНД ДОР» відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Присутній у судовому засіданні 15 липня 2020 року ОСОБА_1 , провину у вчиненому не визнав у повному обсязі та звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду справу на іншу дату та викликати в судове засіданні свідків, які зазначені у протоколі. Вказане клопотання судом було задоволено та відкладено розгляд справи на 06 серпня 2020 року та направлено судову повістку про виклик до суду свідків які зазначені у протоколі.

06 серпня 2020 року у судове засідання не прибув ОСОБА_1 , причини неявки суду не повідомив, у зв`язку з чим, судом було відкладено розгляд справи для повторного виклику ОСОБА_1 на 21 вересня 2020 року.

Крім того, у судове засідання призначене на 06 серпня 2020 року не з`явились свідки по справі, як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення свідок ОСОБА_2 судову повітку отримав, однак причини неявки суду не повідомив, щодо свідка ОСОБА_3 , то остання судову повістку не отримала, що підтверджується потовим відправленням яке повернулось з поштового відділення з відміткою «За закінченням строку зберігання».

21.09.2020 року через канцелярію суду було подане клопотання представником ОСОБА_1 - адвокатом Повалій О.В. про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в якому зазначила, що на відеозаписі видно, що поліцейський пропонує ОСОБА_1 пройти огляд за допомогою приладу «Драгер», на що ОСОБА_1 чітко відповідає, що саме від такого «первісного» огляду він відмовляється. На що поліцейських запитав, чи погоджується ОСОБА_1 прибути до медичного закладу, і він відповів «а куди мені діватись». Фраза «а куди мені діватись» від ОСОБА_1 означала безвихідь з його боку щодо вибору варіантів своєї поведінки на вимогу поліцейського, тобто безумовну згоду, тобто відсутність будь-яких альтернативних варіантів. Сказавши цю фразу, ОСОБА_1 погодився на проходження огляду в закладі охорони здоров`я, однак поліцейський, замість підготовки відповідного направлення у заклад охорони здоров`я, приступив до оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення.Окрім того, захисник зазначила, що ОСОБА_1 вказує на те, що він стояв, тобто не керував транспортним засобом. Відеозаписом чи іншими доказами факт керування не підтверджується.

У судовому засіданні 21 вересня 2020 року присутня у судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Повалій О.В., категорично заперечувала щодо притягнення останнього до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. В обґрунтування чого зазначила, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.Відповідно, подані до суду матеріали, у тому числі за своїм обсягом, не відповідають нормам чинного законодавства, оскільки вказане направлення відсутнє. Крім того, представник ОСОБА_1 адвокат Повалій О.В. додала, що відповідно до наданих матеріалів не підтверджено факт керування 29.06.2020 року ОСОБА_1 транспортним засобом та факт його зупинки. Також, під час складання протоколу, поліцейським проігноровано прохання ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу, оскільки, останній відмовився від першочергового огляду на місці за допомогою приладу «Драгер», але погодився на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

Зазначене на думку захисника вказує на те, що поліцейський не здійснив у належній формі пропозицію ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння.

Крім того, під час дослідження у судовому засіданні відеозапису, захисник Повалій О.В. зазначила, що на наявному у справі відеозаписі видно (файл ) процес обговорення можливості проходження огляду ОСОБА_1 . Так, поліцейським було зупинено автомобіль, з якого вийшли чоловік та жінка, і їх було в якості свідків залучено для оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення. При цьому ніхто з поліцейських не запитав у вказаних свідків їхніх анкетних даних та документів, що посвідчують їх особу, а відтак розумному сумніву піддаються ті дані, що зазначені в протоколі, а також що дійсно саме цими свідками були складені пояснення на окремих аркушах.

Крім того, додатково зазначила, що на відеозаписі видно, що поліцейський пропонує ОСОБА_1 пройти огляд за допомогою приладу «Драгер», на що ОСОБА_1 чітко відповідає, що саме від такого «первісного» огляду він відмовляється. На що поліцейських запитав, чи погоджується ОСОБА_1 прибути до медичного закладу, і він відповів «а куди мені діватись». Фраза «а куди мені діватись» від ОСОБА_1 означала безвихідь з його боку щодо вибору варіантів своєї поведінки на вимогу поліцейського, тобто безумовну згоду, тобто відсутність будь-яких альтернативних варіантів. Сказавши цю фразу, ОСОБА_1 погодився на проходження огляду в закладі охорони здоров`я, однак поліцейський, замість підготовки відповідного направлення у заклад охорони здоров`я, приступив до оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення.Окрім того, захисник зазначила, що ОСОБА_1 вказує на те, що він стояв, тобто не керував транспортним засобом. Відеозаписом чи іншими доказами факт керування не підтверджується.

Суд, вислухавши заперечення представника ОСОБА_1 адвоката Повалій О.В., дослідивши матеріали адміністративної справи та клопотання про закриття провадження у справі, у відповідності до положень ст.252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порушення цих вимог, та керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, містить склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, …. а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, серед іншого, відомості про особу порушника. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. При складанні протоколу порушникові роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що робиться відмітка у протоколі.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 113993 від 29.06.2020 року, складений правомочною на те посадовою особою, у відповідності до положень ч.1 ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить обов`язкові дані, передбачені вказаною статтею та є основним джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу порушника.

Суд не погоджується із запереченнями представника ОСОБА_1 адвоката Повалій О.В., оскільки, відповідно до відеозаписів з реєстратора та бодікамер, які додані до протоколу, підтверджено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки, зафіксовано факт зупинки, марку автомобіля та його номерний знак. Крім того, з відеозапису встановлено, що працівниками поліції дотримано вимог КУпАП під час складання протоколу відносно ОСОБА_1 та зафіксовано факт відмови останнього від проходження огляду на виявлення стану сп`яніння, як на місці за допомогою приладу «Драгер» так і у медичному закладі.

За встановлених фактичних обставин справи, судом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 , порушуючи вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху України, вчинив правопорушення, що передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені належними доказами, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час розгляду адміністративного матеріалу, а саме:

-Протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №113993 від 29.06.2020 року;

-поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в присутності яких, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду для встановлення стану сп`яніння;

-постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2759515 від 29.06.2020 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП;

-рапортом інспектора;

-відеозаписами з реєстратора та бодікамер.

Щодо заперечень захисника стосовно відсутності доказів факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , суд зазначає, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2759515 від 29.06.2020 року про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за відсутність у водія посвідчення відповідної категорії під час керування транспортним засобом та накладено на останнього штраф у розмір 425 грн. Відомостей що вказана постанова оскаржена ОСОБА_4 . Суду не надано.

У відповідності до вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України 09.11.2015 за № 1452/735 (далі Інструкція) установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

За п.10 Інструкції результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Зокрема, в ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП та п.п. 6, 7 Інструкції №1452/73, чітко зазначено, що проведення такого огляду проводиться працівником поліції на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів і передбачають, що огляд на стан алкогольного чи іншого сп`яніння у закладах охорони здоров`я, проводиться лише у разі незгоди водія на проведення такого огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів (тобто на місці знаходження чи зупинки водія), або в разі незгоди з його результатами.

За вимогами ст. 266 особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення - процесуальний документ, який є підставою для розгляду та вирішення справи про адміністративне правопорушення. Протокол є підставою для складання постанови. При оскарженні постанови протокол необхідний для того, щоб відновити обставини вчиненого правопорушення, цей документ є одним з найважливіших доказів по справі.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Огляд водія на стан сп`яніння на місці зупинки починається з моменту залучення двох свідків, оскільки всі дії, визначені законодавством та направлені на встановлення чи спростування стану сп`яніння поліцейським за вимогами ч.2 ст.266 КУпАП мають відбуватися виключно в присутності свідків, недотримання чого в силу ч.5 ст.266 КУпАП призводить до недійсності такого огляду.

Вимога поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки є законною лише за наявності двох свідків, у присутності яких така вимога пред`являється.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП, в разі виявлення ознак сп`яніння, співробітник поліції з метою проведення огляду на стан сп`яніння водія на місці зупинки транспортного засобу має залучити двох свідків. Тобто при залученні свідків, що є обов`язковим, останні повинні брати участь у всій процедурі огляду на стан сп`яніння з моменту її початку до завершення, про що може свідчити лише оформлення результатів такого огляду.

Процедура огляду на стан сп`яніння, що проводиться поліцейським на місці з використанням спеціальних технічних засобів, завершується у наступних випадках:

- проходженням водія такого огляду, про що складається акт огляду та в залежності від результатів складається відповідний протокол, до якого долучається вказаний акт за умови підтвердження стану сп`яніння та згоди водія з результатами такого огляду (п. 10 розділу ІІ Інструкції про порядок № 1452/735МВС);

- незгодою водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів або з його результатами, що є правовою підставою для проведення огляду в закладах здоров`я (ч. 3 ст. 266 КУпАП), у зв`язку із чим водію виписується відповідне направлення.

Коли ж водій незгоден на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч.3 ст.266 КУпАП), тобто огляд на стан сп`яніння не закінчується, а продовжується, у зв`язку із чим свідки мають бути присутні до встановлення чи спростування стану сп`яніння у відповідному закладі охорони здоров`я з оформленням результатів такого огляду.

Згідно пункту 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності.

Крім того, за п.8 «Порядку направлення та огляду», затвердженому КМУ, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я відбувається лише в присутності двох свідків, про що вказано й в п. 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395.

З матеріалів справи вбачається, що під час складання протоколу було залучено свідків, проте на виклики суду свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не з`явились, однак в письмових пояснення наявних в матеріалах справи свідками зазначено, що громадянин ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду у встановленому Законом порядку за допомогою приладу «Драгер» та в лікарні нарколога для визначення стану сп`яніння.

Враховуючи викладене, суд критично відносить до стверджень адвоката Повалій О.В. щодо відсутності факту керування транспортним засобом ОСОБА_4 .

Обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі доказів, судом не встановлено.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, його підвищену суспільну небезпеку, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан. Обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлені.

При призначенні виду адміністративного стягнення ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини в скоєнні правопорушення, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин та відношення до скоєного, вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на один рік.

В порядку ч. 5 ст. 283 КУпАП суд вирішує питання про стягнення судового збору з особи, на яку накладається адміністративне стягнення.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 130, 251, 252, 283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму 10 200, 00 грн. (десять тисяч двісті гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень сорок копійок) судового збору на користь держави.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення у вигляді арешту, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 185-3 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня винесення.

Суддя: С. В. Ступак