Провадження № 33/4820/596/20
Справа № 683/1325/20 Головуючий в 1-й інстанції Сагайдак І. М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Федорова Н. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2020 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Федорова Н.О., з участю секретарів судового засідання Яхієвої М.А. та Купельської Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 16 червня 2020 року,-

в с т а н о в и л а :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Григорівка, Старокостянтинівського району, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, який не працює,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік; стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 420 грн. 40 коп. судового збору.

За постановою суду, ОСОБА_1 06 червня 2020 року о 19 год. 25 хв. по вул. Франка, 35 в м. Старокостянтинів Хмельницької області керував автомобілем ЗАЗ ТF6940, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Непогоджуючись з вказаною постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати, провадження у справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову вважає незаконною, необґрунтованою, постановленою за неповного з`ясування обставин справи.

Зазначає, що 06.06.2020 року не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а лише у такому перебував, коли до нього підійшли медичні працівники, а згодом поліцейські, тому його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності.

Необгрунтованим є посилання суду на пояснення свідків, оскільки такі були запрошені поліцейським після того, як йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння.

Суд допустив неповноту судового розгляду, не допитавши вказаних свідків.

Крім того, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просив поновити строк на оскарження вказаної постанови, оскільки такий пропущений з поважних причин.

Вивчивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки такий пропущений з поважних причин. Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не був присутній під час проголошення постанови 16 червня 2020 року. Копію такої отримав лише 04.09.2020 року, що підтверджується відміткою у матеріалах справи. А тому ОСОБА_1 не мав можливості вчасно її оскаржити протягом 10 днів з дня її винесення.

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився. Про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується даними розписки. Будь яких клопотань про відкладення розгляду справи з повідомленням причин не подавав.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи суддею першої інстанції виконанні в повній мірі.

Висновок судді про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Хоча ОСОБА_1 винним себе не визнає, його винуватість у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом.

Зокрема, даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №239207 від 06 червня 2020 року, яким підтверджується, що ОСОБА_1 06 червня 2020 року о 19 годині 25 хвилин по вул. Франка,35 в м. Старокостянтинів Хмельницької області, на порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, керував автомобілем ЗАЗ НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 1);

- письмових поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 06 червня 2020 року, якими підтверджується те, що 06 червня 2020 року біля 19 год. 20 хв. у їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у Старокостянтинівській ЦРЛ. Крім того, у вказаного водія були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя (а.с. 2, 3);

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, якими підтверджується наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, та факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 5);

- відеозапису з нагрудної камери поліцейського, якими підтверджується те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер та у Старокостянтинівській ЦРЛ у присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 11);

- рапорту старшого інспектора-чергового Старокостянтинівського ВП ГУ НП в Хмельницькій області С. Крестьянкіна, з якого вбачається, що 06 червня 2010 року о 18 год. 25 хв. на службу 102 надійшло повідомлення від заявника ОСОБА_4 про те, що в м. Старокостянтинів по вул. Прокоп`юка водій автомобіля Ланос, д.н. НОМЕР_1 , перебуває в стані алкогольного сп`яніння, зазначене повідомлення зареєстровано 06.06.2020 року в ЄО за № 3375 (а.с. 4).

Будучи допитаним апеляційним судом свідок ОСОБА_5 , який є працівником поліції, повідомив, що під час його патрулювання на гарячу лінію 102 надійшло повідомлення про те, що в м. Старокостянтинів по вул. Прокоп`юка водій автомобіля Ланос, д.н. НОМЕР_1 , перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Виїхавши на виклик, побачили як даний транспортний засіб, рухаючись по дорозі, повернув наліво та зупинився. Під час спілкування з водієм, яким виявився ОСОБА_1 , у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота та нестійка хода.

Враховуючи сукупність вищевказаних доказів, суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є надуманими, на увагу не заслуговують і спростовуються вищезазначеними доказами.

Посилання ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння апеляційний суд до уваги не бере, оскільки свідок ОСОБА_5 (поліцейський) в апеляційному суді підтвердив те, що ОСОБА_1 06 червня 2020 року близько 19 години 25 хвилин керував автомобілем ЗАЗ ТF6940, д.н.з НОМЕР_1 по вул. Франка,35 в м. Старокостянтинів Хмельницької області.

Разом з тим, із письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вбачається, що останні були запрошені поліцейським бути свідком проведення огляду на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом.

Твердження апелянта про те, що письмові пояснення свідків є неналежним доказом у справі, оскільки такі свідки в суді не допитувались, на увагу суду не заслуговує, виходячи з наступного.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, іншими документами.

Наявні у справі письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 отримані у встановленому законом порядку, підписані ними особисто та є належними та допустимими доказами.

Докази на підтвердження протилежного матеріали справи не містять.

Відсутні у матеріалах справи і письмові клопотання ОСОБА_1 про виклик та допит зазначених свідків.

У зв`язку з вищевикладеним, у суду першої інстанції не було законних підстав для їх виклику та допиту з власної ініціативи.

Посилання ОСОБА_1 на те, що свідки події були запрошені після того, як працівники поліції пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки даними відеозапису з нагрудних камер поліцейських, наявного в матеріалах справи, підтверджується їх присутність під час того, як поліцейські запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, від якого він відмовився.

Беручи до уваги викладене, суд вважає, що вину ОСОБА_1 доведено повністю, тому він підлягає відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП, є адекватним скоєному і відповідає особі правопорушника.

З врахуванням вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 16 червня 2020 року.

Постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 16 червня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Федорова Н.О.