ПОСТАНОВА
29.09.2020 року смт. Мангуш
суддя Першотравневого районного суду Донецької області Молонова Ю.В., за участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з Мар`їнського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
14.09.2020 до Першотравневого районного суду Донецької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 235504 від 25.08.2020, згідно з яким 25.08.2020 о 19-10 годині в с. Бердянське по вул. Щорса, б. 22, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ-2101 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку останній відмовився в присутності двох свідків, про що здійснювався відеозапис на відеореєстратор. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДД, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав та зазначив, що 25.08.2020 він попросив сусіда ОСОБА_2 допомогти йому відбуксирувати його автомобіль до нього додому, оскільки він був в несправному стані та без двигуна. Коли автомобіль відбуксирували за кермом автомобіля знаходилась його дружина, так як у неї є посвідчення водія, а у нього не має, оскільки він його ніколи не отримував. В той час його не було вдома, він знаходився на підробітку, коли він прийшов додому, біля його будинку побачив поліцейських, які стояли біля його авто, вони спитали кому належить автомобіль, він відповів, що він є власником, але за кермом була його дружина, а не він. Поліцейські склали відносно нього протокол, який він підписав, так як був дуже наляканий, вони погрожували, що заберуть його автомобіль на евакуаторі. Зазначене правопорушення він не вчиняв, тому просив справу закрити, про що надав відповідну письмову заяву. Також останній заявив клопотання про допит у якості свідка ОСОБА_2 .
Допитаний в якості свідка ОСОБА_2 пояснив, що дійсно в той день, ОСОБА_1 попросив його відбуксирувати його автомобіль до нього додому, приблизно десь через п`ять будинків від його будинку, оскільки автомобіль був дуже старий та в несправному стані та як сказав йому ОСОБА_3 , без двигуна. Коли він відбуксирувал автомобіль ОСОБА_3 , за кермом була дружина ОСОБА_3 . Коли вони під`їхали до будинку ОСОБА_3 , до них під`їхали працівники поліції, вони були агресивно налаштовані. Спитали кому належить авто, він сказав що власник ОСОБА_3 , але за кермом він не знаходився та автомобілем не керував.
Заслухавши ОСОБА_4 та свідка, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.
Так, згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних засобів, що мають функції відеозапису, а також іншими документами.
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 235504 від 25.08.2020 вбачається, що 25.08.2020 о 19-10 годині в с. Бердянське по вул. Щорса, б. 22, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ-2101 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку останній відмовився в присутності двох свідків, про що здійснювався відеозапис на відеореєстратор. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДД, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, огляду на стан сп`яніння підлягають виключно водії транспортних засобів, які ним керували, що вбачається з Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015року № 1452/7350.
Таким чином, правові підстави для проведення поліцейськими огляду на стан сп`яніння інших осіб, які не керують транспортними засобами, відсутні, внаслідок чого відмова від проходження такого огляду без зафіксованого факту керування особою транспортним засобом не регламентується пунктом 2.5 ПДР України, а тому не може мати наслідком притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Також, поліцейським при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, порушено вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а саме в частині того, що останньому не було запропоновано на місці зупинки пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
Як вбачається із самого протоколу, складеного працівником поліції «від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився в установленому законом порядку», тобто не зрозуміло в якому саме порядку, а у суду немає підстав не довіряти поясненням ОСОБА_1 , який зазначив, що йому не було запропоновано пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Також, як зазначив ОСОБА_1 в судовому засіданні він не є водієм, посвідчення водія ніколи не отримував, а за кермом їздить його дружина, що підтверджується також доданою до протоколу довідкою інспектора СРПП Мар`їнського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області Шашкова І., з якої вбачається, що останній не отримував посвідчення водія (а.с.8).
При огляді в судовому засіданні письмових пояснень свідків, які додані до протоколу, з`ясовано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2101 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, а також складання тесту за допомогою алкотестеру «Драгер» відмовився, але в судовому засіданні дані пояснення свідків були спростовані ОСОБА_1 , який зазначив, що транспортним засобом, а саме його автомобілем ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 він в той день не керував, а за кермом знаходилась його дружина і то тільки для того, щоб авто відбуксирувати додому за допомогою тросу, оскільки він був несправний і взагалі був без двигуна, що також підтвердив і свідок ОСОБА_2 .
Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення від 25.08.2020 відносно ОСОБА_1 додано диск з відеозаписом, який був оглянутий в судовому засіданні і з якого не вбачається факту керування ОСОБА_1 автомобіля ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 та його зупинки, а факт керування водієм транспортним засобом є обов`язковою умовою при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за яке передбачена саме за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння або відмову особи яка керувала транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Отже, пояснення свідків, які додані до протоколу та наданий відеозапис в цьому випадку не можуть слугувати належними доказами при винесенні рішення, оскільки вони суперечать поясненням ОСОБА_1 , допитаного в судовому засіданні свідка, вимогам КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і більше ніякими допустимими доказами не підтверджуються.
Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а викладені в протоколі обставини не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП України підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст. 130, 247, 266, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ю.В. Молонова