Справа № 357/8492/20
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.09.2020 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Буцмак Ю. Є. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з 1 управління ГУ військової контррозвідки Департаменту контррозвідки СБУ відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заступника командира військової частини НОМЕР_1 з матеріально-технічного забезпечення, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , у вчиненні правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Заступник командира військової частини НОМЕР_1 з матеріально-технічного забезпечення підполковник ОСОБА_1 порушив законодавство у сфері охорони державної таємниці. Не вжив заходів щодо забезпечення охорони таємниці.

В ході здійснення контррозвідувального забезпечення військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) 1 управлінням Головного управління військової контррозвідки Департаменту контррозвідки СБ України було виявлено, що у листопаді 2018 року заступник командира військової частини з матеріально-технічного забезпечення ОСОБА_1 перетинав державний кордон України через пункт пропуску «Славутич», автомобільним транспортом, у напрямку Республіки Білорусь та через вказаний пункт пропуску повернувся до України.

При цьому, ОСОБА_1 , відповідно до наказу СБ України від 03.03.2016 №52д має допуск до державної таємниці за формою 3 та згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 25.03.2016 №42 має доступ до інформації з грифом секретності «таємно».

Водночас, ОСОБА_1 перед виїздом до іноземної держави у приватних справах письмово не повідомив командира військової частини НОМЕР_1 , який надав йому доступ до державної таємниці, а також режимно-секретний орган в/ч НОМЕР_1 , інструктажів з питань охорони державної таємниці напередодні виїзду за кордон та після повернення, у начальника режимно-секретного органу не проходив, у Журналі обліку виїздів військовослужбовців за кордон в/ч НОМЕР_1 відомості про перебування за кордоном ОСОБА_1 не зареєстровані.

Таким чином, ОСОБА_1 , як громадянин України, який виконує відповідні обов`язки, пов`язані з охороною державної таємниці, всупереч вимог статті 28 Закону України «Про державну таємницю», взятого на себе письмового зобов`язання громадянки у зв`язку з допуском до державної таємниці та пункту 116 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 № 939 (далі - Порядок), яким передбачено: громадянин, якому надано допуск і доступ до державної таємниці, зобов`язаний повідомляти в письмовій формі про свій виїзд за межі України, а також пунктів 696, 697, 698 Порядку, якими передбачено: перед виїздом до іноземної держави у приватних справах громадянин, якому надано допуск до державної таємниці, зобов`язaний письмово повідомити про це посадовій особі, яка надала йому доступ до державної таємниці, а також РСО за місцем зберігання його картки обліку. Відомості про виїзд до іноземної держави громадян, яким надано допуск до державної таємниці, у приватних справах та у службові відрядження реєструються РСО в журналі обліку виїздів за кордон працівників, яким надано допуск до державної таємниці. З працівниками підприємств, установ, організацій після їх повернення із закордонних службових відряджень або приватних поїздок до іноземних держав начальники РСО проводять співбесіди з метою з`ясування питань щодо наявності чи відсутності обставин, що могли створити передумови для витоку секретної інформації під час перебування за кордоном, фактів необгрунтованої заінтересованості з боку іноземців секретною інформацією.

Суддя, оголосивши протокол про адміністративне правопорушення, вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши приєднані до протоколу документи, дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП, до нього має бути застосоване адміністративне стягнення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав, пояснивши, що дійсно вказане правопорушення вчинив, у чому щиро розкаюється. Вказане у майбутньому не повториться.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Винуватість ОСОБА_1 у вчинені вказаного правопорушення підтверджується: його показаннями, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , витягом із наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) за №10 від 31.10.2013, функціональними обов`язками посадових осіб військової частини НОМЕР_1 , які мають допуск до державної таємниці стосовно забезпечення охорони державної таємниці, наказом командира в/ч НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) за №42 від 25.03.2016.

У письмовому поясненні ОСОБА_1 зазначив, що проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді заступника командира частини з матеріально-технічного забезпечення з 10.10.2013 р. Також зазначив, що в його обов`язки входить забезпечення військової частини НОМЕР_1 матеріально-технічними засобами у воєнний та мирний час. 06.11.2018 р. він перебуваючи у відпустці, у приватних справах здійснив перетин державного кордону України через пункт пропуску «Славутич» автомобільним транспортом, у напрямку Республіки Білорусь та через вказаний пункт пропуску 07.11.2018 р. повернувся до України. При цьому, перед виїздом до іноземної держави у приватних справах він письмово не повідомив командира військової частини НОМЕР_1 , який надав йому доступ до державної таємниці, також режимно-секретний орган в/ч НОМЕР_1 , де не пройшов відповідний інструктаж з питань охорони державної таємниці напередодні виїзду за кордон та після повернення, у Журналі обліку виїздів військовослужбовців за кордон в/ч НОМЕР_1 не зареєструвався. Крім того зазначив, що розуміє та визнає, що своїми діями, а саме: як громадянин, якому надано допуск і доступ до державної таємниці, не повідомив в письмовій формі про свій виїзд за межі України, не повідомив про виїзд посадову особу, яка надала доступ до державної таємниці, а також режимно - секретний орган частини, чим порушив статтю 28 Закону України «Про державну таємницю», взяте на себе письмове зобов`язання громадянина у зв`язку з допуском до державної таємниці та пункту 116 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 №939 та зобов`язується у подальшому подібних випадків та порушень режиму секретності не допускати та утримувати від них інших військовослужбовців частини.

Суддя оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, визнає доведеним належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП.

Суддя дії ОСОБА_1 кваліфікує за ст. 212-2 ч.1 п.6 КУпАП порушення законодавства про державну таємницю, а саме невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, суддею визнаються: щире розкаяння винного, є учасником бойових дій.

Обставин, що обтяжують його відповідальність суддею не встановлено.

Суддя враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують відповідальність, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, його відношення до вчиненого, дійшов висновку, що з метою виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, необхідним і достатнім буде застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в нижній межі санкції, передбаченої ст. 212-2 ч.1 п.6 КУпАП.

Згідно п.13 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються учасники бойових дій. ОСОБА_1 є учасником бойових дій, відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 від 02.12.2016 р., а тому він має бути звільнений від сплати судового збору.

На підставі викладеного, ст.5 Закону України «Про судовий збір», керуючись ст.ст.212-2 ч.1 п.6, 221, 246, 248, 249, 251, 252, 256, 279, 280, 283-285 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП та застосувати до нього стягнення у виді штрафу в розмірі 30(тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 510(п`ятсот десять) грн.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору, відповідно до п.13 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду у порядку та строки, передбачені ст. 294 КУпАП.

СуддяЮ. Є. Буцмак