Провадження № 3/592/1849/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2020 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Шияновська Т.В., з участю адвоката Шевцова П.В., який діє в інтересах ФОП ОСОБА_1 , розглянув в судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли з Управління Держпраці у Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , ФОП,

за ч.3 ст.41 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №СМ17309/1627/АВ/ ПТ ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за те, що 26.08.2020 за адресою виконання будівельних робіт по АДРЕСА_2 , фактично допустив до роботи 6 працівників: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ОСОБА_7 , без оформлення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника, або уповноваженого ним органу та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування при прийнятті працівника на роботу в порядку встановленому КМУ, чим порушено вимоги ч.1 і ч.3 ст.24 КЗпП.

У судовому засіданні адвокат Шевцов П. В. пояснив, що ОСОБА_1 правопорушення, передбачене ч.3 ст.41 КУпАП не вчиняв, оскільки вказані у протоколі про адміністративне правопорушення особи працювали на підставі цивільних договорів та не є працівниками ФОП ОСОБА_1 . Для виконання конкретного обсягу робіт на конкретному об`єкті між ним та робітниками були укладені договори цивільного характеру, які передбачають виконання певного обсягу робіт у визначений договором строк до встановленої в договорі дати та індивідуальну оплату результату роботи, а не часу роботи. Копії цих договорів були надані на вимогу управління Держпраці. За цими договорами підряду сплачені кошти згідно актів прийому виконаних робіт, а також зазначив, що була подана відповідна звітність по ЄСВ. Крім того, за вказане порушення КЗпП до ОСОБА_1 вже застосоване попередження. Тому вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП, а тому просив суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі ч.1 ст.247 КУпАП.

Заслухавши пояснення адвоката, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що справа відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, за таких підстав.

Так, відповідно до ч.1 ст.21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно зі ст. 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи.

Ст. 626 ЦК України визначає загальне поняття цивільно-правового договору. Відповідно, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Виконавець робіт, на відміну від найманого працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку. Наказ (розпорядження) про прийом на роботу не видається.

Сторони цивільно-правової угоди укладають договір в письмовій формі згідно з вимогами статті 208 ЦК України. Такі угоди застосовуються для виконання конкретної роботи, що спрямована на одержання результатів праці, і у разі досягнення зазначеної мети вважаються виконаними і дія їх припиняється

Відповідно до статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Основною ознакою, що відрізняє підрядні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Підрядник, який працює згідно з цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

Трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання, трудова діяльність не припиняється.

Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

У даному випадку, вказані робітники у протоколі про адміністративне правопорушення були оформлені шляхом укладення цивільно-правових угод. На підтвердження реальності договорів підряду адвокатом Шевцовим П.В. надано суду копії актів виконаних робіт.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Разом з тим, з відеозапису перевірки вбачається, що інспектор праці ОСОБА_8 прибув адресою виконання будівельних робіт по вул. 1-ша Набережна р. Стрілка, 9, м. Суми за направленням для перевірки «Товариства Магнум», проте протокол про адміністративне правопорушення був складений стосовно ФОП ОСОБА_1 , а будь-яких даних про наявність законних підстав для перевірки цього підприємця матеріали справи не містять.

Також з відеозапису вбачається, що опитані інспектором особи наполягали на тому, що вони працюють за цивільно-правовими угодами, а факт проведення інструктажу з техніки безпеки жодним чином не свідчить про укладення трудового договору,

Виходячи з цього, можна зробити висновок, що на вказаних осіб не розповсюджувався трудовий розпорядок і робочий графік, тобто вони виконували роботу на власний розсуд та зручний для них час. Головним в цьому випадку було те, що у певний строк наймані особи повинні виконати свою роботу, ця робота була прийнята, про що складались акти прийомки-передачі виконаних робіт та здійснена індивідуальна оплата результату роботи.

За таких обставин, між ОСОБА_1 та найманими особами були укладені договори цивільно-правового характеру, а не трудові договори. Отже відносини, які існували між вказаними особами, не є трудовими.

Враховуючи наведені судом висновки щодо недоведеності наявності в діянні особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ознак складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП, провадження по справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

При цьому, інші доводи адвоката Шевцова В.П. не впливають на висновки суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ("Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Керуючись ст.ст.41, 247 п.1, 284 ч.1 п.3 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 41 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т.В. Шияновська