Справа № 199/1435/20
ПОСТАНОВА

іменем України

25 березня 2020 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Щербина-Почтовик І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого у квартирі АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

За участі особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, - ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення від 19.02.2020 серія БР №196134, 19.02.2020 о 21:45 годині у місті Дніпрі по вулиці Янтарній 40, водій « ОСОБА_2 » керував автомобілем «Chevrolet Aveo» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, різкий запах з порожнини рота. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил Дорожнього руху.

На думку працівників поліції уповноважених на складання протоколу, водій « ОСОБА_2 » вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , виразив незгоду із фактами викладеними у протоколі, та пояснив, що працівники поліції дійшли хибно висновку звинувативши його у керуванні транспортним засобом, так як взагалі за кермом автомобіля він не перебував, а поліцейські приїхали за викликом охорони гаражного кооперативу, та з невідомих йому підстав почали звинувачувати у керуванні транспортним засобом начебто в стані алкогольного сп`яніння.

Дослідивши письмові матеріали справи, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

У зв`язку з цим слід зазначити, що згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Незважаючи на вимоги ч. 2 ст. 251 КУпАП та вказане рішення ЄСПЛ, яке згідно ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» обов`язкове і для працівників Національної поліції, протокол про адміністративне правопорушення, який визначає межі судового розгляду і є доказом у справі, суперечить іншим матеріалам справи про адміністративне правопорушення.

Так, за змістом протоколу про адміністративне правопорушення від 19.02.2020 серія БР №196134, 19.02.2020 о 21:45 годині у місті Дніпрі по вулиці Янтарній 40, водій « ОСОБА_2 » керував автомобілем «Chevrolet Aveo» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, різкий запах з порожнини рота. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил Дорожнього руху.

Як вбачається з матеріалів справи та рапорту поліцейського, 19.02.2020 року працівниками поліції було отримано повідомлення на службовий планшет, що нібито водій авто «Chevrolet Aveo» державний номерний знак НОМЕР_1 знаходячись на території гаражного кооперативу перебуває у стані алкогольного сп`яніння, до приїзду працівників поліції свідки подій затримали особу, якою у подальшому виявився ОСОБА_1 . У свою чергу, сам ОСОБА_1 , стверджує, що транспортний засіб працівники поліції не зупиняли, та за кермом він взагалі не перебував, а твердження працівників поліції розцінював як наклеп . Тобто, наразі виникають протиріччя у дійсності обставин та порушенні яке було інкриміновано працівниками поліції самому ОСОБА_1 .

За таких обставин,слід вказати, що наявні в матеріалах справи письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кожного окремо, взагалі не містяться відомостей стосовно ознак алкогольного сп`яніння, які на думку поліцейського були наявні у ОСОБА_1 . Разом з цим, свідки не з`явилися на виклик суду, для з`ясування обставин та розвитку подій того часу. Крім цього, пояснення свідків мають розбіжності з обставинами відображеними і в рапорті поліцейського, де зазначено, що нібито свідки подій до приїзду працівників поліції затримали ОСОБА_1 , однак у поясненнях свідків таких тверджень взагалі не зазначено. При цьому, протокол за ст. 178 КУпАП відносно ОСОБА_1 не складався.

Суд також бере до уваги і той факт, що відповідно до положення п.6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ 17.12.2008 за №1103, Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Разом з тим, матеріали справи про адміністративне правопорушення всупереч наведеному такого Направлення не містять, та як пояснив ОСОБА_1 від керування транспортним засобом його не відсторонили, а за водійське посвідчення взагалі не згадували, що ставить під сумнів підозри щодо сп`яніння ОСОБА_1 .

Крім вказаного, виключно Інструкцією, затвердженою Наказом МВС та МОЗ України від

09.11.2015 № 1452/735 визначено чіткий порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а саме: Ознаками алкогольного сп`яніння є:

запах алкоголю з порожнини рота;

порушення координації рухів;

порушення мови;

виражене тремтіння пальців рук;

різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

поведінка, що не відповідає обстановці.

У свою чергу, складений протокол у даному провадженні від 19.02.2020 серія БР №196134, жодних із перелічених ознак не містить, так, дійсно у ньому йде мова про те, що у « ОСОБА_2 », доречі невірно вказано прізвище останнього, виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, проте, такі ознаки як: нестійка хода, різкий запах з порожнини рота прямо суперечать вище наведеній Інструкції затвердженої Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.

Тобто, оскільки згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, то усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку про відсутність поставленого у вину працівником патрульної поліції в діях ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В. Щербина-Почтовик

25.03.2020