Справа № 359/4809/20
Провадження № 3/359/2093/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2020 м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Кабанячий Ю.В., розглянувши за участі особи, яка притягається до відповідальності адміністративний матеріал, що надійшов від Батальйону патрульної поліції в місті Борисполі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130, ст.124 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працюючого, проживаючого: АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_2 ,

в с т а н о в и в:

З даних протоколу про адміністративне правопорушення від 06.09.2020 року серії ДПР18 №432226 слідує, що 06.06.2020 о 01 год. 30 хв., по а/д Р-03 під`їзд до а/д М-03 водій керував автомобілем VOLKSVAGEN д.н.з. НОМЕР_3 , будучи учасником ДТП, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер» та в медичному закладі у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ) ПДР України, в зв`язку з чим дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП. та з даних протоколу про адміністративне правопорушення від 06.09.2020 року серії ДПР18 №432227 слідує, що 06.06.2020 о 01 год. 30 хв., по вулиці Броварська 2А, водій керував автомобілем VOLKSVAGEN д.н.з. НОМЕР_3 , не був уважним, не вибрав безпечну швидкість свого руху в наслідок чого не впорався з керуванням автомобіля та допустив з`їзду автомобіля в кювет де здійснив наїзд на перешкоду (кущ). Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив 2.3 (б), п.12.1 ПДР України, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.

В судове засідання водій ОСОБА_1 з`явився, свою вину не визнав, пояснив, що 06.06.2020 року опівночі, разом з товаришем, після святкування дня народження у спільного знайомого, повертався до дому на своєму автомобілі, за кермом якого був ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який не вживав спиртні напої. По дорозі до дому, водій ОСОБА_2 з метою уникнення аварії з твариною, яка раптово вибігла на дорогу, був змушений звернути в сторону узбіччя і одним колесом застряг у ямі на узбіччі дороги. Після чого водій ОСОБА_2 вийшов з машини і зник у невідомому напрямку, а він чекав в автомобілі та телефонувати родичам, щоб вони приїхали та забрали його. Через деякий час до них під`їхали працівники поліції. Він розповів все як було, але під час спілкування з одним працівником поліції, інший дістав гаманець з машини який лежав на водійському сидінні та вийняв з нього посвідчення водія та свідоцтво на реєстраці ТЗ, також його спроби пояснити працівникам поліції що він не перебував за кермом були марними і він неодноразово на це наголошував і тому відмовився проходити тест на алкоголь, так як він не був за кермом та жодних пошкоджень на авто не має і бути не може і це взагалі не ДТП, але працівники поліції його не почули та склали протокол по ст. 130 ч.1 та ст. 124 КУпАП. Він вважає, що в його дія відсутні будь-які ознаки даних правопорушень та на підставі цього просив провадження про адміністративне правопорушення відносно нього по притягненню до адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП, закрити за відсутності складу правопорушення.

Свідок ОСОБА_2 пояснив, що разом із ОСОБА_1 05.06.20 відпочивали у знайомого. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 вживав спиртні напої, останній його попросив відвести його додому, на що він погодився, так як сам алкогольні напої не вживав. 06.06.20 близько 01 год. 30 хв., саме він керував автомобілем VOLKSVAGEN д.н.з. НОМЕР_3 , і помітивши собаку, яка перебфігала дорогу, з метою уникнення наїзду на неї, різко повернув кермо автомобіля вправо і з`їхав на узбіччя. ОСОБА_1 в цей час спав на сусідньому сидінні. Автомобіль заглох і тому він пішов в місто до свого знайомого механіка. Коли повернувся, вже на ОСОБА_1 працівниками поліції було складено два протоколи. Стверджує, що саме в той день і час він особисто керував автомобілем, а не ОСОБА_1 .

Суддя, встановивши обставини передбачені ст.280 КУпАП, заслухавши в судовому засіданні пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та свідка ОСОБА_2 , на підставі наявних в матеріалах справи доказів, передбачених 251 КУпАП, прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 вини у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з наступного.

В рішенні №404/4467/16-а від 20.02.2019 ВС/КАС зазначено, що «само по собі» керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані, не є доказом вчинення останньою адмінправопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно навіть від наявності ввімкненого двигуна.

Зі змісту та статтею 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися та припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи. Підлягають з`ясуванню питання про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні. Рішення по справі приймається на підставі доказів досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зміст постанови судді про притягнення особи до адміністративної відповідальності має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283-284 КУпАП. В постанові потрібно зазначити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, який є одним з основних джерел доказів і документом, що офіційно засвідчує факт неправомірних дій, має бути складений уповноваженою на те особою та має містити поряд з даними про особу правопорушника і інші відомості необхідні для вирішення справи.

Таким чином, суд приймає до уваги пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , наявні та дослідженні матеріали справи, та вважає, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст.130, ст. 124 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, не здобуто, а ті, що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, суд оцінює критично.

Враховуючи викладене та зазначені норми Закону, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положенням ст. 124 КУпАП встановлено, що до адміністративної відповідальності можуть бути притягнуті учасники дорожнього руху, які порушили правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Як слідує з протоколу серії ДПР18 № 432227 від 06.06.2020, ОСОБА_1 допустив порушення вимог п.2.3. (б), п. 12.1. Правил дорожнього руху.

Пунктом 1.1, 1.3. ПДР України визначено, що правила дорожнього руху України встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 2.3. ПДР України визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 12.1 ПДР України визначено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

За таких умов, порушення вимог п.12.1 ПДР можливе лише за умов неврахування водієм дорожньої обстановки, особливості вантажу та стану транспортного засобу під час обрання безпечної швидкості руху.

Згідно п. 1.10 ПДР дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Дорожні умови - сукупність факторів, що характеризують (з урахуванням пори року, періоду доби, атмосферних явищ, освітленості дороги) видимість у напрямку руху, стан поверхні проїзної частини (чистота, рівність, шорсткість, зчеплення), а також її ширину, величину похилів на спусках і підйомах, віражів і заокруглень, наявність тротуарів або узбіч, засобів організації дорожнього руху та їх стан.

В судовому засіданні переглянуто диск та фотокартки, надані правопорушником, на яких містяться докази того, що на відрізку автодороги, по якій рухався ОСОБА_1 дійсно є кювет але жодних перешкод на даній ділянці не має, також ОСОБА_1 було надано фото-таблиці автомобіля на якому не виявлено жодних пошкоджень. Зі схеми ДТП, яка додана до протоколу серії ДПР18 №432227 від 06.06.2020 зазначено, що пошкоджено передня0020астина автомобіля, проте не деталізовано які саме пошкодження.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що вище вказаний автомобіль зазнав пошкоджень, а відповідно є недоведеним той факт, що ОСОБА_1 дійсно здійснив наїзд на перешкоду (кущ).

Приймаючи до уваги, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 порушив швидкісний режим встановлений на даній автодорозі або мав змогу дотримуючись такого режиму виявити перешкоду та уникнути наїзду на неї, вважаю, що останній не допустив порушення п.2.3 б та п.12.1 Правил дорожнього руху, а відповідно в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

На підставі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно до вимог ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми Закону, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, слід закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

На підставі наведеного, керуючись ч. 1 ст.130, ст. 124 та п.1 ст. 247 ст. 7, ст. 10, ст. 124,, ст. 278, ст. 280, ст. 283-285 КпАП України КУпАП, судя ,

п о с т а н о в и в:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , щодо притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя: Ю.В.Кабанячий

Постанова суду набрала законної сили ___________________.