Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2020 року м. Рівне

Справа № 564/669/20

Провадження 33/4815/560/20

Рівненський апеляційний суд в складі судді Ковальчук Н. М.,

секретар судового засідання Шутюк С. Ю.,

з участю представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські лісопильні» - адвоката Євгеюка О. Є.,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські лісопильні» на постанову Костопільського районного суду Рівненської області від 19 травня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Костопільського районного суду Рівненської області від 19 травня 2020 року адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП закрито в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Не погодившись з постановою суду, ТзОВ «Українські лісопильні» подало апеляційну скаргу в якій вказує, що оскаржувана постанова є незаконною, не відповідає обставинам справи та вимогам законодавства, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 173 КУпАП, а саме 20.02.2020 року близько 17 год. 20 хв. він та його спільники балончиком фарборозпилювачем обмалювали паркан ТзОВ «Українські лісопильні», пошкодивши чотири секції бетонного паркану з лаково-акриловим покриттям та частину фасаду будівлі прохідної підприємства. Апелянт посилається на те, що ОСОБА_1 розмалював паркан, що належить ТзОВ «Українські лісопильні», чим завдано значної матеріальної шкоди та порушено ділову репутацію підприємства. Однак суд у своїй постанові невірно зазначив назву підприємства. Вважає, що суд першої інстанції помилково закрив провадження у справі, встановивши відсутність складу адміністративного правопорушення. Також вказує, що ТзОВ «Українські лісопильні», як потерпіле, не було повідомлено про розгляд даної справи. Судом не було враховано пояснення начальника служби охорони ТзОВ «Українські лісопильні» ОСОБА_2 надані під час складання протоколу. Вважає, що вина ОСОБА_1 підтверджена наявними у справі доказами. ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердив обставини викладені в протоколі, зокрема, він зазначив, що підставою зробити написи на огорожі підприємства було намагання привернути увагу громадськості до проблеми забруднення підприємством повітря викидами, які відбуваються тривалий період часу. Вважає, що пошкодження приватної власності не може бути оцінено, як законний спосіб привернення уваги до проблеми у будь якому випадку. Крім того, Товариство має намір звернутися до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, для відшкодування якої важливим є встановлення в судовому порядку факту наявності події та складу адміністративного правопорушення, в тому числі вини ОСОБА_1 . Також вказує, що оскаржувану постанову суду отримав лише 28.07.2020 року. З огляду на зазначене просить : поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, постанову Костопільського районного суду Рівненської області від 19 травня 2020 року скасувати, визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП.

У відповідності до вимог ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справ про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова відносно ОСОБА_1 винесена 19 травня 2020 року, апеляційна скарга подана 07 серпня 2020 року, тобто після закінчення строків на апеляційне оскарження. Враховуючи, що копія постанови не була надіслана судом першої інстанції ТзОВ «Українські лісопильні», та матеріали справи не містять інформації про отримання останнім її копії, тому строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин і його слід поновити.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце слухання справи.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена без додержанням вимог закону, її висновки про відсутність події і складу адміністративного правопорушення спростовуються аргументами апеляційної скарги та доказами, що є в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 173 КУпАП відповідальність настає за вчинення особою дрібного хуліганства, тобто нецензурної лайки в громадських місцях, образливого чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства. Суть даного правопорушення зводиться до вчинення таких дій, що привели до порушення громадського порядку і спокою громадян. Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під`їзди, а також підземні переходи, стадіони. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.

Судом встановлено: 20 лютого 2020 року у м. Костопіль по вул. Степанська Рівненської області близько 17:20 год. ОСОБА_1 балончиком фарборозпилювачем обмалював паркан, що належить ТзОВ «Українські лісопильні».

Ухвалюючи постанову про відсутність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення за ст. 173 КУпАП, суд першої інстанції виходив з відсутності доказів нецензурної лайки останнього в громадському місці, доказів образливого чіпляння до громадян та доказів вчинення інших подібних дій, що порушують громадський порядок і спокій громадян, матеріали справи не містять. Окрім цього, суд першої інстанції вказав про відсутність свідки правопорушення та відомостей про заподіяну шкоду, а також вчинення ОСОБА_1 дій, спрямованих на порушення громадського порядку та спокою громадян.

З таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд погодитись не може.

В своїх запереченнях на висновки суду першої інстанції, викладені у апеляційній скарзі, ТзОВ «Українські лісопильні» вказує на те, що 20 лютого 2020 року о 17 год. 20 хв. працівниками підприємства зі сторони вул. Степанська в м.Костопіль виявлено троє невідомих осіб чоловічої статі, які умисно з хуліганських спонукань, в присутності перхожих, з мотивів явної неповаги до суспільства та інституту приватної власності, пошкодили паркан шляхом здійснення написів на ньому фарбою. Час доби був світлий і на вулиці були сторонні осіб, працівники підприємства, екіпаж патрульної поліції, на зауваження не реагували, продовжували розмальовувати паркан.

Аргументи, викладені у апеляційній скарзі підтверджені доказами, які суд першої інстанції до уваги не взяв, та прийшов до помилкового висновку про відсутність в діях складу правопорушення.

Як видно з матеріалів адміністративної справи, що надійшла до суду, ОСОБА_1 разом з іншими особами розмалювали фарбою паркан, зробивши різні написи. Однак, суд при таких обставинах не повідомив власника паркану, не встановив фактичні наміри дій ОСОБА_1 , а у постанові зазначає, що відсутні відомості про завдання шкоди.

В судовому засіданні апеляційного суду допитаний як свідок начальника служби охорони ТзОВ «Українські лісопильні», який повідомив, що 20.02.2020 року о 17 год. 20 хв. до нього зателефонували з прохідної підприємства та повідомили, що зі сторони вул. Степанська троє невідомих осіб чоловічої статі умисно з хуліганських спонукань, з мотивів пошкодили паркан шляхом здійснення написів на ньому фарбою. В наслідок вказаних дій було пошкоджено чотири секції бетонного паркану з лако-акриловим покриттям та частину фасаду будівлі. Він надав вказівку черговим охорони про виклик працівників поліції на що йому було повідомлено, що працівники поліції присутні, однак не перешкоджають вчинення адміністративного правопорушення. Зазаначив, що один із трьох невідомих чоловіків є ОСОБА_1 .

Матеріали справи свідчать, що зроблені написи на паркані «Депутати+меморандум =брехня» не узгоджуються з поясненнями ОСОБА_1 , що у такий спосіб у нього було намагання привернути увагу мешканців міста та громади до проблеми забруднення повітря викидами підприємства, які відбуваються тривалий період часу.

Зазначеним обставинам суд першої інстанції оцінки не дав. Також поза увагою суду залишилось те, що вчинені ОСОБА_1 дії були у світлу пору доби на людній вулиці.

Апеляційний суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив дрібне хуліганство, тобто правопорушення, передбачене ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Обгрунтовання апеляційної скарги ТзОВ «Українські лісопильні» спростовують законних висновки суду першої інстанції, а тому, апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржувану постанову скасувати та ухвалити нову постанову про визнання винуватості ОСОБА_1 у вчиненні дрібного хуліганства.

У відповідності зі ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні -не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи, що строки, передбачені ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на час розгляду справи апеляційним судом закінчились, провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі наведеного, керуючись 293, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Українські лісопильні» строк на апеляційне оскарження постанови Костопільського районного суду Рівненської області від 19 травня 2020 року.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські лісопильні» задовольнити.

Постанову Костопільського районного суду Рівненської області від 19 травня 2020 року відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП скасувати.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а провадження у справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Ковальчук Н. М.