Справа №-613/1054/20 Провадження №-3/613/444/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року м. Богодухів

Суддя Богодухівського районного суду Харківської області Сеник О.С., розглянувши матеріали, що надійшли від Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Богодухівського районного суду Харківської області надійшов для розгляду адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП ОСОБА_1 (протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 321514 від 28.09.2020).

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення від 28.09.2020 серії ВАБ № 321514, 16.09.2020 об 00:30 год. ОСОБА_1 за місцем проживання: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно дружини ОСОБА_2 , а саме вчинив з нею сварку, яка тривала протягом 3-5 хвилин, в ході якої висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, висловлював образи, на зауваження припинити свої дії не реагував, чим спричинив емоційну невпевненість ОСОБА_2 та нездатність захистити себе, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю останньої, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину в скоєнні вказаного вище правопорушення не визнав, факт вчинення домашнього насильства заперечує. Пояснив, що між ним та його дружиною ОСОБА_2 мала місце звичайний побутовий конфлікт, який тривав недовго, при цьому, нецензурною лайкою він щодо дружини не висловлювався, погроз на її адресу не висловлював. Стверджував, що така подія трапилася вперше за час спільного життя. Зазначив, що проживає разом з ОСОБА_2 , з якою офіційно шлюб не укладено, та дітьми ОСОБА_3 , 2007 року народження, та ОСОБА_4 , 2015 року народження.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , перевіривши надані матеріали у порядку, передбаченому ст. 278 КУпАП, суд приходить до висновку про необхідність повернення матеріалів для доопрацювання, виходячи із наступного.

Згідно з п. 2 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Однак, протокол серії ВАБ № 321514 від 28.09.2020 та надані до нього матеріали містять недоліки, які позбавляють суд можливості повно та всебічно розглянути справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Так, відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, - тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до семи діб.

Згідно з п.3 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п.14 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 виражався на адресу дружини ОСОБА_2 нецензурною лайкою, висловлював образи, на зауваження припинити свої дії не реагував.

До протоколу додано заяву ОСОБА_2 від 16.09.2020, зареєстровану в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журналі єдиного обліку), в якій ОСОБА_2 просить вжити заходів до її чоловіка ОСОБА_1 , який близько 00:30 год. 16.09.2020 вчинив вдома сварку.

Отже, ані з протоколу, ані з самого змісту заяви ОСОБА_2 , яка слугувала приводом для складення протоколу про адміністративне правопорушення, неможливо встановити те, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стався не звичайний побутовий конфлікт, а мало місце домашнє насильство психологічного характеру з боку ОСОБА_1 .

Крім того, як зазначає ОСОБА_2 у письмових поясненнях, доданих до протоколу, 16.09.2020 о 00:30 год. на грунті сімейно-побутових проблем між нею та її чоловіком ОСОБА_1 виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_1 висловлювався на її адресу нецензурною лайкою та образливими словами, однак, будь-яких погроз на її адресу не висловлював, тілесних ушкоджень їй завдано не було.

При цьому, у своїх письмових поясненнях ОСОБА_2 зазначає, що проживає разом зі своїм чоловіком ОСОБА_1 та дітьми ОСОБА_5 і ОСОБА_4 .

До протоколу про адміністративне правопорушення додані письмові пояснення ОСОБА_5 , в яких останній зазначає, що проживає разом зі своїми батьками ОСОБА_1 та ОСОБА_6 за адресою : АДРЕСА_1 . Вказує, що 16.09.2020 між його батьками сталася сварка, в ході якої батько висловлювався нецензурною лайкою та образливими словами в бік його матері.

Як вбачається з наявної в матеріалах довідки Богодухівської міської ради Харківської області від 25.09.2020 №02-34/1339, ОСОБА_1 , 1976 р.н., проживає за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за вказаною адресою разом з дружиною - ОСОБА_2 , 1980 р.н.; сином ОСОБА_7 , 2007 р.н., сином ОСОБА_7 , 2015 р.н.

ОСОБА_5 у цій довідці як член сім`ї ОСОБА_1 не зазначений.

Як зазначено у довідці про результати розгляду звернення ОСОБА_2 від 24.09.2020, вчинення ОСОБА_1 сварки із ОСОБА_2 підтверджується письмовими поясненнями сина ОСОБА_7 .

Разом з тим, письмові пояснення ОСОБА_7 в матеріалах справи відсутні.

Отже, між документами, доданими до протоколу про адміністративне правопорушення (довідкою про результати розгляду звернення, довідкою з місця проживання, письмовими поясненнями ОСОБА_5 , письмовими поясненнями ОСОБА_2 ) мають місце певні розбіжності.

При цьому, ані ОСОБА_5 , письмові пояснення якого додані до протоколу, ані ОСОБА_7 , який, як зазначив ОСОБА_1 у судовому засіданні, є його сином, не вказані в якості свідка у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 321514, що унеможливлює виклик його (їх) в якості свідка та допит у судовому засіданні з метою підтвердження або спростування пояснень, наданих в ході перевірки.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Стандарти, встановлені Конвенцією для кримінального провадження поширено ЄСПЛ і на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» від 09 червня 2011 року).

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Малофєєва проти Росії» від 30 травня 2013, у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд немає права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Обов`язок щодо належного складення протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених у протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладений на суд. Наслідком недотримання цієї вимоги є повернення протоколу до відповідного органу для належного оформлення.

Без усунення зазначеної вище неповноти і неправильності протоколу про адміністративне правопорушення неможливо виконати вимоги ст.268 КУпАП, щодо прав особи, яка притягається до відповідальності, а також ст.ст.245, 280 КУпАП, щодо повного, всебічного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005, визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

З урахуванням викладених обставин, адміністративний матеріал необхідно повернути до Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області для належного оформлення, оскільки вищезазначені недоліки перешкоджають всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи, у відповідності до ст. ст. 245, 280 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 256, 278, 283 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.173-2 КУпАП, повернути до Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Сеник