КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/3748/2020 Суддя у І-й інст.: Тетервак Н.А.
Категорія: ст.44-3 КУпАП Доповідач: Юденко Т.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Юденко Т.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фізичної особи-підприємця, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , і проживає в АДРЕСА_2 , за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Іванківського районного суду Київської області від 18 серпня 2020 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КпАП України, та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у розмірі 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень в дохід держави.

Згідно постанови суду, 26.06.2020 близько 09 год. 00 хв. в АДРЕСА_3 ОСОБА_1 , яка є власником продуктового магазину за вказаною адресою, порушила правила карантину людей, а саме: не забезпечила продавця, ОСОБА_2 та відвідувачів магазину ФОП « ОСОБА_1 » засобами індивідуального захисту, чим порушила п.8 Постанови КМУ №255 від 02.04.2020 та вчинила адміністративне правопорушення передбачене за ст. 44-3 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні докази вчинення нею адміністративного правопорушення, а в протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовано, які саме протиправні дії вчинила особа, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи на обґрунтування апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Як слідує зі змісту ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби.

У відповідності до ст. 41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Згідно з п. 8 ч.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 № 211 зі змінами, внесеними постановою КМУ постановою Кабінету Міністрів України №255 від 2 квітня 2020 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», заборонено до 24 квітня 2020 рокуроботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім: торгівлі продуктами харчування, пальним, деталями та приладдям для транспортних засобів та сільськогосподарської техніки, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, технічними та іншими засобами реабілітації, ветеринарними препаратами, кормами, пестицидами та агрохімікатами, насінням і садивним матеріалом, добовим молодняком свійської птиці, засобами зв`язку та телекомунікацій, в тому числі мобільними телефонами, смартфонами, планшетами, ноутбуками та іншими товарами, що відтворюють та передають інформацію, в спеціалізованих магазинах, які обов`язково повинні мати прямі контракти з операторами зв`язку, за умови забезпечення персоналу (зокрема захист обличчя та очей) та відвідувачів засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, у тому числі виготовленими самостійно, перебування в приміщенні не більше одного відвідувача на 10 кв. метрів торговельної площі, а також дотримання інших санітарних та протиепідемічних заходів;

Вина ОСОБА_1 в порушенні п. 8 Постанови КМУ № 255 від 02.04.2020 та у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, підтверджена дослідженими судом доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 204718 від 26 червня 2020 року в якому ОСОБА_1 власноруч засначила, що продавець завжди перебувала в захисній масці, однак на декілька хвилин зняла її, щоб вмитися і вийти на вулицю, рапортом поліцейського Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП у м. Києві Петришко П.О. від 26.06.2020 та відеозаписом, який міститься в матеріалах справи, на якому зафіксовано, що одразу, як в приміщення магазину увійшли відвідувачі, подавець надягла маску, яка була у неї в руках, чим спростовується вказаний у протоколі факт незабезпечення ОСОБА_1 продавця ОСОБА_2 26.06.2020 захисною маскою (а.с.4).

Разом з тим, як слідує з відеозапису, місцева жителька в приміщенні магазину була без захисної маски та одразу, як увійшли поліцейські, покинула його.

Отже, категорично стверджувати про незабезпечення відвідувача магазину засобами індивідуального захисту не є можливим.

Суд першої інстанції належним чином дослідив надані докази під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та з`ясував всі його обставини, і таким чином, висновки суду в частині доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КупАП, є не безпідставними.

Згідно з вимогами ст.ст.23, 33 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність, яких суд 1-ї інстанції дотримався не в повній мірі.

Так, враховуючи характер вчиненого правопорушення, суд 1-ї інстанції не врахував дані про особу ОСОБА_1 , яка, як ФОП, тримає магазин в с. Доманівка Іванківського р-ну Київської області з населенням трохи більше 200 осіб, а отже має невеликий дохід, оскільки на даний час магазин, власницею якого вона є, фактично є збитковим, те, що вона вперше притягується до адміністративної відповідальності, відсутність тяжких наслідків від вчиненого, а отже розмір стягнення, накладений на неї судом 1-ї інстанції, є непропорційним тягарем за вчинене, та суперечить принципам, неодноразово викладеним в рішеннях Європейського суду з прав людини.

Таким чином, враховуючи обставини конкретно цієї справи, суд апеляційної інстанції вважає, що до ОСОБА_1 можуть бути застосовані положення ст. 22 КУпАП, у зв`язку із малозначністю вчиненого нею адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням, застосування якого буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

На підставі наведеного, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а постанова судді першої інстанції щодо неї - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст.22, 284, 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Іванківського районного суду Київської області від 18 серпня 2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.44-3КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Т.М. Юденко