Провадження № 3/679/559/2020
Справа № 679/1092/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2020 року м. Нетішин

Суддя Нетішинського міського суду Хмельницької області Гавриленко О.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Нетішинського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий 18 грудня 2003 року Нетішинським МВ УМВС, проживаючої на АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст.184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №479631 від 04 серпня 2020 року, того ж числа ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання на АДРЕСА_1 ухиляється від виконання, передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України, обов`язків щодо виховання малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останнього 04 серпня 2020 року близько 20 год. 30 хв. каретою швидкої медичної допомоги доставлено до приймального відділення КП НМР СМСЧ м. Нетішин в стані сильного алкогольного сп`яніння.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого їй правопорушення не визнала, вказала, що належним чином виховує своїх трьох дітей, зокрема такі ростуть та виховуються в повній сім`ї, забезпечені усім необхідним, мають у навчанні здобутки, зокрема ОСОБА_2 закінчує навчальні роки з відзнакою, є переможцем різних олімпіад і конкурсів.

З приводу обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вказала, що такі не відповідають дійсності та пояснила, що її син ОСОБА_2 відпочиваючи у парку зі своїми однокласниками отруївся окремими продуктами харчування, які є шкідливими для нього, оскільки він має певні захворювання та знаходиться на дієтичному харчуванні.

Окрім того, звернула увагу ОСОБА_1 на те, що її сина в медичному закладі не освідували на стан алкогольного сп`яніння, а тому висновок працівника поліції викладений у протоколі про адміністративне правопорушення щодо перебування її сина в стані алкогольного сп`яніння не грунтується на доказах, а є лише припущенням останнього.

ОСОБА_1 вважає, що вона не ухилялась від виконання свої батьківських обов`язків щодо сина, не вчиняла адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а тому на підставі вищенаведеного просила провадження у справі закрити за відсутністю в її діях складу інкримінованого їй правопорушення.

Суддя заслухавши ОСОБА_1 , свідка, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Як слідує зі змісту ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Пункт другий статті 6 Конвенції про основні права та свободи людини і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.

Деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист.

Особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Вирішуючи справу, суддя виходить з того, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст. 258 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст. 251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Відповідно до ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Крім того, при ухваленні рішення суд враховує, що у зв`язку із застосуванням принципу презумпції невинуватості саме інспектор поліції, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинен зібрати докази наявності події і складу адміністративного правопорушення, винуватості особи, тобто довести наявність законних підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Приписами ч.1 ст. 184 КУпАП передбачено, що відповідальність настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №479631 від 04 серпня 2020 року додано:

- рапорт інспектора Нетішинського ВП Славутського ВП ГУ НП в Хмельницькій області Паламарчука В.В. від 04 серпня 2020 року, в якому зазначено, що того ж числа близько 20 год. 30 хв. до Нетішинського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області надійшло повідомлення з приймального відділення КНП НМР «СМСЧ м. Нетішин» про те, що ОСОБА_2 доставлений в таке відділення в стані сильного алкогольного сп`яніння;

- письмові пояснення ОСОБА_3 , яка працює в КНП НМР «СМСЧ м. Нетішин», в яких зазначено, що ОСОБА_2 в сильному стані алкогольного сп`яніння був доставлений на приймальне відділення КНП НМР «СМСЧ м. Нетішин»;

- письмові пояснення ОСОБА_4 в яких зазначено, що вона разом з однокласниками відпочивала в лісі, проте не бачила на святкуванні ОСОБА_2 ;

- письмові пояснення ОСОБА_5 , в яких зазначено, що він став свідком того, як ОСОБА_6 був в алкогольному сп`янінні, проте особисто не бачив, як він вживав алкогольні напої, а це йому стало відомо зі слів однокласників ОСОБА_6 ;

- письмові пояснення ОСОБА_7 , який в них зазначив, що під час святкування його день народження ОСОБА_2 стало погано;

- письмові пояснення ОСОБА_8 в яких зазначено, що вона разом з однокласниками відпочивала в лісі, проте їй не відомо яким чином ОСОБА_2 потрапив до медичного закладу.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Таким чином, оцінюючи вказані докази відповідно ст. 252 КУпАП, суддя приходить до переконання, що такі не містять у собі фактичних даних, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, а тому такі докази, на переконання судді, є неналежними.

З огляду на встановлені обставини, з урахуванням практики ЄСПЛ, відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд при відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суддя приходить висновку, що наявними у справі доказами не доведений факт вчинення останньою правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП.

Сам лише протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №479631 від 04 серпня 2020 року складений щодо ОСОБА_1 не може бути тим єдиним доказом, який вказує на винуватість останньої у вчиненні інкримінованого їй правопорушення і на підставі якого особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності.

При цьому суддя звертає увагу на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 №479631 від 04 серпня 2020 року вказано, що ОСОБА_2 знаходився в стані алкогольного сп`яніння, проте матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження такого. Письмові пояснення ОСОБА_3 , яка працює в КНП НМР «СМСЧ м. Нетішин», в яких зазначено, що ОСОБА_2 в сильному стані алкогольного сп`яніння був доставлений на приймальне відділення КНП НМР «СМСЧ м. Нетішин», рапорт інспектора Нетішинського ВП Славутського ВП ГУ НП в Хмельницькій області Паламарчука В.В. від 04 серпня 2020 року, в якому зазначено, що 04 серпня 2020 року близько 20 год. 30 хв. до Нетішинського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області надійшло повідомлення з приймального відділення КНП НМР «СМСЧ м. Нетішин» про те, що ОСОБА_2 доставлений в таке відділення в стані сильного алкогольного сп`яніння та письмові пояснення ОСОБА_5 , в яких зазначено, що він став свідком того, як ОСОБА_6 був в алкогольному сп`янінні, проте особисто не бачив, як він вживав алкогольні напої, а це йому стало відомо зі слів однокласників ОСОБА_6 не є тими належними доказами на підставі яких можна встановити факт перебування 04 серпня 2020 року ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння. Такі обставини, на переконання судді, мають бути підтверджені іншим засобом доказування, а саме документальними підтвердженнями (висновком, актом), а не іншими засобами доказування, зокрема показаннями свідків.

Поряд з цим суддею беруться до уваги покази свідка ОСОБА_9 , який в судовому засіданні підтвердив те, що ОСОБА_2 04 вересня 2020 року не перебував в стані алкогольного сп`яніння, а йому стало погано, що пов`язано з його станом здоров`я. Про це йому особисто відомо, оскільки він перебував в медичному закладі, коли туди доставили ОСОБА_2 каретою швидкої медичної допомоги. Також ОСОБА_9 підтвердив пояснення ОСОБА_1 з приводу її належного виховання своїх дітей, оскільки є безпосереднім свідком такого, так як являється дідом для останніх.

Окрім того, суддя звертає увагу також на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 №479631 від 04 серпня 2020 року зазначено, що ОСОБА_1 ухилилася від виконання обов`язків щодо виховання сина, передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України, проте не конкретизовано яких саме, а лише вказано на наслідок який настав.

Суддя зауважує на тому, що вона не вправі самостійно змінювати на шкоду особі кваліфікацію адміністративного правопорушення, фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, виходячи з вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП, оцінивши обставини справи та надані докази, суддя вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, належними та допустимими доказами поза розумним сумнівом не доведений, що в силу принципу презумпції невинуватості трактується судом на її користь.

У зв`язку з цим, суддя приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП, і на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі слід закрити.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд Хмельницької області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя О.М. Гавриленко