Житомирський апеляційний суд
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Шевченко В. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року м. Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Шевченко В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 11 січня 2020 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 ,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 та його представника адвоката Могильницького В.Ю.,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 11 січня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Судом встановлено, що 07.12.2019 року о 23 год. 05 хв. у м. Житомирі, вул. Вітрука, 10 водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , та здійснив зіткнення з транспортним засобом Volkswagen Polo, д.н.з. НОМЕР_2 . Під час спілкування з водієм, в останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та прийняти нову, якою провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Суд неповно дослідив обставини справи та не надав належної оцінки наявним у справі доказам.

Вказав, що оскаржувана постанова суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, а тому підлягає скасуванню.

Посилається на те, що суд першої інстанції, не зважаючи на заявлене захисником клопотання про допит свідків вказаної події, не викликав та не допитав їх з приводу відомих їм обставин. Письмові пояснення свідків правопорушення без їх допиту у судовому засіданні є неналежними доказами.

Зазначає, що працівники поліції в порушення вимог ст.266 КУпАП не відсторонили його від керування транспортним засобом. Матеріали адміністративної справи не містять доказів відсторонення його від керування, що викликає сумнів у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів.

Послався на те, що працівниками поліції порушено порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, сп`яніння, оскільки в матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан сп`яніння та акт огляду на стан сп`яніння.

Вказує, що суд першої інстанції позбавлений права самостійно збирати докази у справі про адміністративне правопорушення, адже діючи таким чином, суд перебрав на себе функції обвинувача. Однак, суд з власної ініціативи витребував відеозапис фіксації події з нагрудної камери поліцейського.

Зазначив, що такі дії суду суттєво порушують принцип змагальності сторін та унеможливлюють здійснення захист особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Посилається на те, що відеозаписи відеокамер поліцейських від 07 грудня 2019 року є суперечливим, оскільки на одному фрагменті ОСОБА_1 бажає пройти освідування за допомогою приладу «Драгер», або в медичному закладі, однак судом вказане не взято до уваги та звернуто увагу на іншу частину відео, де поліцейські пропонують пройти освідування стороннім особам без самої пропозиції такого освідування ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та адвоката Могильницького В.М. на підтримку вимог апеляційної скарги, які просили скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи в межах апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.245,278,280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності постанови суду вимогам ст.283 КУпАП апеляційний суд визнає неспроможними.

За змістом ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність наступає також у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи вбачається, що вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, суд першої інстанції, дослідивши докази, дійшов до обґрунтованого висновку, що вони у їх сукупності та взаємозв`язку підтверджують вину особи, що притягується до адміністративної відповідальності у скоєнні вказаного правопорушення.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №171590 від 08.12.2019 року 07.12.2019 року о 23 год. 05 хв. у м. Житомирі, вул. Вітрука, 10 водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 та здійснив зіткнення з транспортним засобом Volkswagen Polo д.н.з. НОМЕР_2 . Під час спілкування з водієм, в останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначений протокол складено відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року N1452/735 (далі Інструкція), посвідчений підписом посадової особи, яка складала протокол інспектором взводу №1 роти №1 БУПП в Житомирській області Бучушкан В.В., складений у присутності двох свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та особи, відносно якої складено цей протокол, містить їх підписи. Будь-яких зауважень з приводу обставин, викладених у протоколі, не зазначили (а.с.1).

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, зі скаргами на дії працівників поліції Михайлов В.М. не звертався, їх дії при складанні протоколу не були визнані неправомірними.

Також, апеляційний суд, враховуючи приписи ст.251 КУпАП, звертає увагу на те, що з доданих до протоколу про адміністративне правопорушення доказів, зокрема, з пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вбачається, що вони були запрошені працівниками поліції в якості свідків, та засвідчили, що працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, на що останній відмовився (а.с.3-4).

Не є слушними доводи апелянта про те, що письмові пояснення вказаних свідків є неналежними доказами з тих підстав, що суд першої інстанції не допитав їх в судовому засіданні, оскільки приймаючи рішення, суд, оцінивши всі наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, надавши належну правову оцінку кожному доказу з точки зору їх достатності та допустимості, дійшов до обґрунтованого висновку, що письмові пояснення вказаних свідків підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння, а стороною захисту не надано доказів на їх спростування.

Крім того, за клопотанням захисника до апеляційного суду викликались ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в якості свідків для дачі пояснень. На адресу суду, від ОСОБА_3 та ОСОБА_2 надійшли пояснення, в яких останні зазначили, що до суду з`явитись не можуть та не підтримують пояснення, які були ними надані 07.12.2019 року.

Однак, апеляційний суд ставить під сумнів надіслані пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , оскільки походження вказаних пояснень невідомо. На адресу апеляційного суду надійшло поштове повідомлення, згідно якого свідок ОСОБА_3 судову повістку про виклик у судове засідання суду апеляційної інстанції взагалі не отримував. В судовому засіданні апеляційного суду 10 березня 2020року ОСОБА_1 та адвокат Могильницький В.Ю. не наполягали на подальшому виклику та допиті вказаних свідків.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння також підтверджується відеозаписом з нагрудної веб камери поліцейського, який складається з восьми відеофайлів та був безпосередньо оглянутий судом у судовому засіданні.

Доводи апелянта на те, що дані, які містяться на вказаному відеозапису мають певні суперечності, висновків суду не спростовують.

З вказаного відеоматеріалу, а саме з відео файлу вбачається, що поліцейським було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер», на що останній спочатку погодився (32 секунда). На відеофайлу (30 секунда) зафіксовано, як в присутності двох свідків водієві ОСОБА_1 працівником поліції було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», на що водій відмовився. На пропозицію поліцейського пройти такий огляд в найближчому медичному закладі, ОСОБА_1 в присутності двох свідків також відмовився. ОСОБА_1 працівником поліції було роз`яснено, що у разі відмови від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, відносно нього буде складено адміністративний протокол. При складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 оголошено зміст протоколу, будь яких заперечень щодо вказаних у протоколі обставин останнім не зазначалося.

Доводи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі, стосовно того, що працівники поліції не відсторонили його від керування транспортним засобом є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до фрагменту відеофайлу 263000308, працівником поліції повідомлено ОСОБА_1 про те, що подальший рух транспортним засобом йому заборонено до повного витверезіння, на що останній повідомив, що зазначене поліцейським зрозуміло та його про це попереджено.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, про те, що суд першої інстанції позбавлений права самостійно збирати докази по справі, а саме не повинен був витребовувати запис з камери нагрудного відеореєстратора патрульного поліцейського з УПП в Житомирській області, є непереконливим з огляду на положення п.4 ст.278 КУпАП, відповідно до яких визначено повноваження органу( посадової особи) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішити, зокрема, питання щодо витребування необхідних додаткових матеріалів. Отже, витребування судом відеозапису фіксації події адміністративного правопорушення є належним заходом, спрямованим на встановлення усіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Вирішуючи питання про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, суд також врахував пояснення допитаного у судовому засіданні ОСОБА_4 , який був очевидцем того, що водій ОСОБА_1 на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, у присутності двох свідків, на що водій відмовився. Як пояснив ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційного суду, до дорожньо транспортної пригоди, яка була скоєна з вини ОСОБА_1 та яку він визнав повністю, вони з ОСОБА_4 знайомі не були. Отже причин оговорювати його ОСОБА_4 не має.

Доводи апелянта щодо недоведеності його вини у скоєнні адміністративного правопорушення, за обставин, встановлених у протоколі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд визнає неспроможними та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Доводи апелянта щодо відсутності в матеріалах справи направлення водія ОСОБА_1 на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, апеляційний суд визнає неспроможними, оскільки відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, безпосередньо дослідивши усі надані докази, надав належну правову оцінку кожному доказу з точки зору їх достатності та допустимості для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що судом при розгляді адміністративної справи були порушені вимоги закону, які б призвели до неправильного її вирішення.

Постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_1 відповідно до вимог ст.ст.33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, та визначено судом першої інстанції з урахуванням обставин справи та даних про особу правопорушника.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 11 січня 2020 року відносно ОСОБА_1 без змін.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду В.Ю. Шевченко