Справа № 199/5967/20
ПОСТАНОВА

іменем України

05.10.2020 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення зазначено, що 09.08.2020 о 14:30 годині у місті Дніпрі по вул. Янтарна, 16 водій ОСОБА_1 керував т/з «Daewoo Lanos», н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка мова. Згідно з висновком медичного огляду від 19.08.2020 водій ОСОБА_1 керував т/з в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9-а Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та, враховуючи, що ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання, визнано можливим розгляд справи у його відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Дослідивши письмові матеріали справи, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Так, відомості щодо керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння ґрунтуються на висновку щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння від 19.08.2020.

У зв`язку з цим слід зазначити, що відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до п. 20 Розділу ІІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Пунктом 17 зазначеної Інструкції передбачено, що зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

При цьому, згідно п. 22 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

У зв`язку з викладеним слід констатувати, що в порушення п.п. 17, 20 вищевказаної Інструкції, висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння складений не безпосередньо після його огляду 09.08.2020, а лише 19.08.2020; в подальшому ОСОБА_1 не був повідомлений зміст цього висновку, як того вимагає Інструкція, в присутності поліцейського, який його доставив, а також ОСОБА_1 не був виданий другий примірник висновку щодо результатів його медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що підтверджується змістом цього висновку, в якому підпис ОСОБА_1 у відповідній графі відсутній.

Викладене дає підстави вважати, що огляд ОСОБА_1 в закладі охорони здоров`я, а також складання висновку проведені з порушенням вищевказаної Інструкції, у зв`язку з чим такий огляд та складений за його результатами висновок є недійсними.

Зі змісту опису матеріалів справи та протоколу про адміністративне правопорушення від 31.08.2020 слідує, що інспектор патрульної поліції, в порушення ч. 2 ст. 254 КУпАП, склав протокол про адміністративне правопорушення лише в одному екземплярі, в той час як повинен був скласти його у двох екземплярах, один із яких, відповідно, не вручив під розписку ОСОБА_1 , який притягається до адміністративної відповідальності, чим порушив право ОСОБА_1 на захист.

Норма ч. 2 ст. 254 КУпАП щодо порядку складення уповноваженою на те посадовою особою органів внутрішніх справ (Національної поліції) протоколу та його вручення під розписку особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, є імперативною, оскільки обов`язок вручення протоколу під розписку покладений саме на осіб, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 256 КУпАП протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Проте, в матеріалах справи відсутні докази належного виклику ОСОБА_1 до підрозділу патрульної поліції для складення протоколу про адміністративне правопорушення та відсутні докази надіслання на його адресу вже складеного протоколу або отримання ним таких викликів і повідомлення засобами поштового зв`язку, оскільки розписки про вручення ОСОБА_1 виклику або повідомлення в справі не має, на що вказує відсутність в протоколі про адміністративне правопорушення підпису особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, враховуючи те, що подія, за яку він притягується до адміністративної відповідальності, сталася 09.08.2020, а протокол про адміністративне правопорушення складений лише 31.08.2020.

Таким чином, не ознайомивши ОСОБА_1 з висновком щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння та з протоколом про адміністративне правопорушення, інспектор патрульної поліції, в порушення ч.ч. 1 і 3 ст. 256 КУпАП, не надав ОСОБА_1 право подати пояснення і зауваження щодо змісту висновку і протоколу про адміністративне правопорушення, в порушення ч. 1 ст. 268 КУпАП не роз`яснив ОСОБА_1 його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У зв`язку з цим слід зазначити, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Таким чином, докази по справі отримані з порушенням права ОСОБА_1 на захист, а тому є недопустимими внаслідок істотного порушення його прав, гарантованих Конституцією та законами України.

Приймаючи до уваги, що в справі відсутні інші належні докази, які б підтверджували наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 , провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: В.О.Лисенко