Справа № 565/1129/20
Провадження № 3/565/861/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2020 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі судді Демчини Т.Ю., з участю:

секретаря судового засідання Рибчинчук Т.М.,

прокурора Кругліцького М.М.,

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гута-Лісівська Маневицького р-ну Волинської області, громадянина України, начальника сектору дізнання Вараського ВП ГУНП в Рівненській області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , за ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Згідно з протоколами про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.2, 3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» при наступних обставинах.

06 березня 2019 року ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді заступника начальника слідчого відділення Вараського ВП ГУНП в Рівненській області, будучи суб`єктом, визначеним у пп. «з» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», на якого поширюється дія цього Закону, у адміністративному приміщенні Вараського ВП ГУНП в Рівненській області по вул.Правика, 5 в м.Вараш Рівненської області, отримавши 05 березня 2019 року для проведення перевірки скаргу ОСОБА_2 щодо неправомірних дій заступника начальника Вараського ВП ГУНП в Рівненській області - начальника слідчого відділення Вараського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , усвідомлюючи про наявність у нього реального конфлікту інтересів, що полягає у наданні оцінки діям свого безпосереднього керівника, не повідомив останньому у встановленому порядку про наявність реального конфлікту інтересів, пов`язаного з перебуванням у прямому підпорядкуванні особи, дії якої оскаржувались, чим порушив вимоги, визначені п.2 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», вчинивши таким чином адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Крім того, 19 березня 2019 року ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді заступника начальника слідчого відділення Вараського ВП ГУНП в Рівненській області, будучи суб`єктом, визначеним у пп. «з» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», на якого поширюється дія цього Закону, у адміністративному приміщенні Вараського ВП ГУНП в Рівненській області по вул.Правика, 5 в м.Вараш Рівненської області, діючи в умовах реального конфлікту інтересів, пов`язаного з прямим підпорядкуванням заступнику начальника Вараського ВП ГУНП в Рівненській області - начальнику слідчого відділення Вараського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , дії якого відповідно до скарги від 05.03.2019 оскаржувались ОСОБА_2 , провів перевірку за фактами, викладеними у скарзі та прийняв рішення про завершення її розгляду, про що письмово за власним підписом повідомив заявника, чим порушив вимоги, визначені п.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», вчинивши таким чином адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП, не визнав та пояснив, що на момент надходження до Вараського ВП ГУНП в Рівненській області скарги ОСОБА_2 він перебував на посаді заступника начальника слідчого відділення Вараського ВП ГУНП в Рівненській області, у той час як посаду заступника начальника Вараського ВП ГУНП в Рівненській області - начальника слідчого відділення Вараського ВП ГУНП в Рівненській області обіймав ОСОБА_3 , який у той час тимчасово виконував обов`язки начальника Вараського ВП ГУНП в Рівненській області. 05.03.2019 ОСОБА_1 на розгляд надійшла скарга ОСОБА_2 , у якій оскаржувались дії ОСОБА_3 як начальника слідчого відділення Вараського ВП ГУНП в Рівненській області. Розгляд вказаної скарги був доручений ОСОБА_1 ОСОБА_3 як тимчасово виконуючим обов`язки начальника Вараського ВП ГУНП в Рівненській області. ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_3 та спитав, чи повідомляв ОСОБА_3 керівництво ГУНП в Рівненській області про надходження такої скарги, на що отримав ствердну відповідь, крім того, ОСОБА_3 повідомив його, що доповідав про надходження такої скарги також до СУ ГУНП в Рівненській області. Будь-яких позаслужбових, особистих, дружніх, сімейних чи родинних стосунків ОСОБА_1 з ОСОБА_3 не мав, будь-який приватний інтерес у нього був відсутній, він усвідомлював відсутність у нього реального конфлікту інтересів, оскільки ОСОБА_3 не наділений повноваженнями призначати його на посаду та звільняти з неї, а також застосовувати до нього заходи дисциплінарного впливу, у зв`язку з чим окремо про надходження до його розгляду скарги ОСОБА_2 він ОСОБА_3 як свого безпосереднього керівника ані усно, ані письмово не повідомляв, до того ж усвідомлюючи, що ОСОБА_3 знайомий зі змістом скарги ОСОБА_2 ОСОБА_1 було проведено перевірку щодо наявності обставин, викладених у скарзі ОСОБА_2 , за результатами перевірки було встановлено, що такі обставини відсутні, як відсутні і підстави для вжиття будь-яких заходів, про що письмово, користуючись повноваженнями керівника органу досудового розслідування, проінформував ОСОБА_2 , роз`яснивши у відповіді порядок оскарження прийнятого ним рішення про відмову у задоволенні скарги, а також, виконуючи вимоги відомчого законодавства, письмово доповідною запискою проінформував ОСОБА_3 як тимчасово виконуючого обов`язки начальника Вараського ВП ГУНП в Рівненській області про результати розгляду скарги ОСОБА_2 . Як пояснив ОСОБА_1 , будь-яких вказівок щодо руху чи розгляду скарги ОСОБА_2 ОСОБА_3 йому не надавав, результати розгляду не погоджував. При цьому, як пояснив ОСОБА_1 , розглядаючи скаргу ОСОБА_2 в порядку Закону України «Про звернення громадян», він мав повноваження, у разі встановлення обґрунтованості доводів заявника та їх підтвердження, ініціювати службову перевірку щодо ОСОБА_3 , застосування до нього заходів дисциплінарного впливу, а також внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Як пояснив ОСОБА_1 , під час розгляду скарги ОСОБА_2 він вважав, що паралельно її розгляд та вирішення здійснюється в ГУНП в Рівненській області. Пізніше йому стало відомо, що такий розгляд здійснено в СУ ГУНП в Рівненській області у червні 2020 року, при цьому слідчий ОМВ СУ ГУНП в Рівненській області Зелінська Т.О. за результатами розгляду скарги та проведеної за неї перевіркою прийшла до аналогічних висновків про відсутність підстав вважати факти, викладені у скарзі ОСОБА_2 , такими, що знайшли своє підтвердження. ОСОБА_1 наголосив, що вважає свої дії цілком правомірними та такими, що не утворюють склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП. З підстав відсутності події та складу адміністративних правопорушень він просив закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення щодо нього, подавши до суду також відповідне письмове клопотання, звертав увагу на істотне порушення його прав при документуванні події, що призвело до складення протоколів про адміністративні правопорушення у його відсутності та невиконання уповноваженими особами Рівненського управління ДВБ НП України обов`язку ознайомити ОСОБА_1 з їх змістом, а також до обмеження його у праві надавати пояснення, заявляти клопотання, користуватись правовою допомогою при їх складенні. ОСОБА_1 також пояснив, що у травні 2020 року, коли йому пропонувалось надати пояснення, уповноважена особа Рівненського управління ДВБ НП України не повідомила його, обставини яких саме подій вимагають пояснень з його боку, у той час як перевірки цим органом проводились за декількома подіями. Саме тому у бланку письмових пояснень він зазначив, що відмовляється надати будь-які пояснення, оскілки йому не зрозуміло, з приводу чого їх надавати.

Прокурор Кругліцький М.М. в судовому засіданні висловив міркування про наявність підстав для визнання ОСОБА_1 винним за ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП та застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові докази, долучені до протоколу та надані учасниками в судовому засіданні, оцінивши їх на предмет належності, допустимості та достовірності, а їх сукупність - щодо достатності для доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованих правопорушень, суд прийшов до наступних висновків.

Наказом ГУНП в Рівненській області від 24.10.2018 № 243о/с ОСОБА_1 призначено на посаду заступника начальника слідчого відділення Вараського ВП ГУНП в Рівненській області. Цю посаду ОСОБА_1 обіймав до 22.06.2020, коли наказом ГУНП в Рівненській області від 22.06.2020 № 90о/с був призначений на посаду начальника сектору дізнання Вараського ВП ГУНП в Рівненській області, з одночасним звільненням з попередньої посади. Посада заступника начальника слідчого відділення відділу поліції територіального органу НП України відповідно до пп.«з» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» відноситься до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а особи, які їх обіймають, є суб`єктами, на яких поширюється дія вищезазначеного Закону.

05.03.2019 до Вараського ВП ГУНП в Рівненській області за вх.№ К-35 надійшла заява ОСОБА_2 від 01.03.2019, адресована начальнику Вараського ВП ГУНП в Рівненській області. Зі змісту дослідженої судом заяви вбачається, що ОСОБА_2 просив керівника відділу поліції вжити невідкладних заходів правового впливу до начальника «слідчого відділу» Вараського ВП ГУНП в Рівненській області Долюка О.С., який, за твердженням заявника, блокує досудове розслідування кримінального провадження № 0000203 від 05.06.2018 за ч.1 ст.382 КК України відносно ОСОБА_4 , яке проводить слідчий Шершень В.Г.

З наданих матеріалів вбачається, що вказану скаргу ОСОБА_2 зареєстровано 05.03.2019 в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (Журналі ЄО) за №755. Зі змісту паперової роздруківки відомостей про реєстрацію вказаної скарги вбачається накладення ОСОБА_3 резолюції: «т.Суліковський Ю.С., провести перевірку в порядку ЗУ «Про звернення громадян», 05.03.2019».

У наданих суду матеріалах наявні письмові пояснення слідчого СВ Вараського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 , надані заступнику начальника слідчого відділення Вараського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_1 , щодо викладених у скарзі ОСОБА_2 фактів.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, заступником слідчого відділення Вараського ВП ГУНП в Рівненській області Суліковським Ю.С. 18.03.2019 за № К-35/215/01-2019 ОСОБА_2 надано відповідь, зі змісту якої вбачається, що під час проведення перевірки встановлено, що начальником слідчого відділення не було допущено порушень кримінально-процесуального законодавства, а також роз`яснено порядок оскарження прийнятого рішення. Отже, рішення за результатами розгляду скарги ОСОБА_2 прийнято ОСОБА_1 18 березня 2019 року, а не 19.03.2020, як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

З доповідної записки заступника начальника слідчого відділення Вараського ВП ГУНП в Рівненській області Суліковського Ю.С. від 19.03.2019 вбачається, що він письмово проінформував т.в.о.начальника Вараського ВП ГУНП в Рівненській області Долюка О.С. про результати розгляду скарги ОСОБА_2 (ЄО № 755 від 05.03.2019), запропонувавши розгляд скарги за фактами, викладеними у скарзі ОСОБА_2 , вважати завершеними, про прийняте рішення письмово повідомити заявника, матеріали перевірки скерувати до архіву Вараського ВП ГУНП в Рівненській області. На доповідній записці наявна резолюція ОСОБА_3 : «т.Суліковський, до матеріалів перевірки, 19.03.2019».

Відповідно до визначень, наведених у ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», приватний інтерес це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях; реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до ст.28 вищезазначеного Закону, особи, зазначені у п.п.1, 2 ч.1 ст.3 цього Закону, зобов`язані, крім іншого, повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Як роз`яснило Національне агентство з питань запобігання корупції у Методичних рекомендаціях щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, затверджених рішенням НАЗК № 839 від 29.09.2017, тільки такий приватний інтерес у сфері службових/представницьких повноважень, що може вплинути або впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень, спричиняє виникнення реального або потенційного конфлікту інтересів.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у інформаційному листі № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 "Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією" роз`яснив, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому. Тобто відмінність між цими поняттями полягає в тому, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи невчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як: 1) наявності у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; 2) наявності факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; 3) наявності повноважень на прийняття рішення; 4) наявності факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, та, відповідно, в постанові суду.

У протоколах про адміністративні правопорушення не зазначено, у чому саме полягав приватний інтерес ОСОБА_1 , що входив у суперечність з його службовими повноваженнями. Реальний конфлікт інтересів, який виник у ОСОБА_1 у зв`язку з надходженням йому на розгляд скарги ОСОБА_2 , як вбачається зі змісту складених протоколів, полягає у наданні ОСОБА_1 оцінки діям свого безпосереднього керівника, а також у перебуванні ОСОБА_1 у прямому підпорядкуванні особи, дії якої оскаржуються.

Сама по собі перевірка на відповідність чинному законодавству дій керівника та надання їм правової оцінки не утворює приватний інтерес, за відсутності будь-якого майнового чи немайнового інтересу особи, у тому числі зумовленого особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі тими, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Відповідно до ст.40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Одночасно суд враховує, що, як вбачається з посадової інструкції начальника Вараського ВП ГУНП в Рівненській області начальника слідчого відділення Вараського ВП ГУНП в Рівненській області Долюка О.С., затвердженої начальником Вараського ВП ГУНП в Рівненській області 29.08.2018, у разі тимчасової непрацездатності та на період відпустки, навчання тощо начальника слідчого відділення Вараського ВП ГУНП в Рівненській області, виконання обов`язків покладається на заступника начальника слідчого відділення Вараського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_1 . Відповідно до Положення про слідчі підрозділи Національної поліції України, затвердженого Наказом МВС України № 570 від 06.07.2017, а також посадової інструкції заступника начальника слідчого відділення Вараського ВП ГУНП в Рівненській області, ОСОБА_1 , як і ОСОБА_3 , є керівником органу досудового розслідування.

Будь-яких доказів у підтвердження наявності у ОСОБА_1 намірів, які б складали його приватний інтерес при розгляді скарги ОСОБА_2 на дії ОСОБА_3 , матеріали справ про адміністративне правопорушення не містять. Під час перевірки особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , начальника СВ Вараського ВП ГУНП в Рівненській області Долюка О.С., заявника ОСОБА_2 , слідчого СВ Вараського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 , яким, як вбачається зі змісту скарги ОСОБА_2 , здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, з приводу якого було подано скаргу, чи ОСОБА_4 , на якого під час досудового розслідування кримінального провадження вказував ОСОБА_2 як на особу, що вчинила щодо нього кримінальне правопорушення, - опитано не було. При цьому зі змісту письмових пояснень ОСОБА_1 від 23.07.2020, отриманих уповноваженою особою Рівненського управління ДВБ НП України, вбачається, що він відмовився від надання пояснень, оскільки не розуміє, з приводу чого його на даний час опитують.

Наявність у ОСОБА_1 щодо свого безпосереднього керівника ОСОБА_3 будь-якого майнового чи немайнового інтересу, зумовленого особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками, а також реальний конфлікт інтересів, який виник як суперечність між цим приватним інтересом та службовими повноваженнями, зібраними матеріалами не доводиться, у той час як заперечується ОСОБА_1 .

Для об`єктивного висновку про існування у ОСОБА_1 у даному випадку приватного інтересу, а також реального конфлікту інтересів, необхідним є встановлення делікту, тобто що дійсно мало місце перешкоджання начальником СВ Вараського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 досудовому розслідуванню кримінального провадження № 0000203 від 05.06.2018 по факту умисного невиконання ОСОБА_4 судового рішення про стягнення з нього коштів на користь ОСОБА_2 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України. Наявність такого перешкоджання з боку ОСОБА_3 є необхідною (проте не достатньою) підставою для виникнення у ОСОБА_1 наміру спотворити результати перевірки, не прийняти процесуальне рішення, яке він об`єктивно повинен був прийняти у разі підтвердження під час перевірки обставин, викладених у скарзі ОСОБА_2 , не проінформувати заявника про дійсні результати перевірки та не вжити заходів та дій, на вчинення яких ОСОБА_1 уповноважений. Тобто для висновку про виникнення у ОСОБА_1 у зв`язку з розглядом скарги ОСОБА_2 реального конфлікту інтересів, необхідним є виникнення підстав для надання ОСОБА_1 не будь-якої, а саме негативної оцінки діям чи рішенням особи, у прямому підпорядкуванні якої він перебуває.

Проте, будь-яких доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_3 дій чи бездіяльності, що свідчили би про перешкоджання досудовому розслідуванню вказаного кримінального провадження, надані суду матеріали не містять. Натомість, як вбачається з доповідної записки слідчого ОМВ СУ ГУНП в Рівненській області Зелінської Т.О. від 09.06.2020, факти, викладені у скарзі ОСОБА_2 від 01.03.2019 (зареєстрованій у Вараському ВП ГУНП в Рівненській області 05.03.2019), не знайшли свого підтвердження.

За таких обставин суд прийшов до висновку про відсутність будь-яких доказів наявності у ОСОБА_1 приватного інтересу та будь-якого конфлікту такого приватного інтересу з його службовими повноваженнями, як потенційного, так і реального.

Відсутність у ОСОБА_1 приватного інтересу та реального конфлікту такого інтересу з його службовими повноваженнями, виключає його обов`язок інформувати безпосереднього керівника про наявність такого конфлікту інтересів, а також не вчиняти відповідних дій щодо розгляду скарги.

З наданих суду матеріалів вбачається, що заступник начальника слідчого відділення Вараського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_1 письмово не інформував свого безпосереднього керівника начальника слідчого відділення Вараського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 про наявність у нього реального конфлікту інтересів у зв`язку з розглядом скарги ОСОБА_2 .

Разом з тим, з встановлених судом обставин вбачається, що заступник начальника Вараського ВП ГУНП в Рівненській області - начальник слідчого відділення Вараського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , тимчасово виконуючи обов`язки начальника Вараського ВП ГУНП в Рівненській області, не лише був обізнаний про надходження до очолюваного ним органу поліції скарги ОСОБА_2 , у якій оскаржувались його дії як начальника слідчого відділення, а й доручив розгляд вказаної скарги ОСОБА_1 як заступнику начальника слідчого відділення Вараського ВП ГУНП в Рівненській області та керівнику органу досудового розслідування.

У статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» не визначено форму повідомлення службової особи свого безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів. Про таку невизначеність йдеться і в Інформаційному листі "Про запобігання та врегулювання конфлікту інтересів в системі МВС", розміщеному у загальному доступі на електронному сайті «Єдиний портал

органів системи МВС України».

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у п.52 рішення у справі «Вєренцов проти України» від 11.04.2013 (заява № 20372/11), Закон має бути доступним для зацікавлених осіб та сформульованим з достатньою точністю для того, щоб надати їм можливість регулювати свою поведінку аби бути здатними - за потреби, за відповідної консультації - передбачати тією мірою, що є розумною за відповідних обставин, наслідки, які може потягнути за собою його дія.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 14.02.2010 у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, який має бути доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід.

Таким чином, вирішення колізій та прогалин у законодавстві повинно тлумачитись на користь особи.

Відповідно до п.п.7, 9, 11, 12 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого Наказом МВС України від 08.02.2019 №100, поліцейський у разі самостійного виявлення з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення, невідкладно, але не пізніше 24 годин рапортом доповідає про це керівникові органу (підрозділу) поліції або особі, яка виконує його обов`язки. За рішенням керівника органу (підрозділу) поліції або особи, яка виконує його обов`язки, відомості про виявлене кримінальне правопорушення уповноважена службова особа реєструє в ІТС ІПНП (журналі ЄО в разі тимчасової відсутності технічних можливостей унесення таких відомостей до ІТС ІПНП) та невідкладно, але не пізніше 24 годин реєстрації передаються: до органу досудового розслідування для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) або передання цих відомостей до органів (підрозділів) поліції нижчого рівня та їх внесення до ЄРДР. Передавати з одного територіального (відокремленого) підрозділу (управління, відділу, відділення) поліції до іншого територіального (відокремленого) підрозділу (управління, відділу, відділення) поліції матеріали з відомостями, що вказують на кримінальне правопорушення, незалежно від місця його вчинення, без їх реєстрації в ІТС ІПНП (журналі ЄО) та внесення цих відомостей до ЄРДР заборонено.

Поліцейський органу (підрозділу) поліції, якому доручено розгляд заяви або повідомлення про іншу подію та прийняття відповідного рішення в межах Закону України "Про звернення громадян" або КУпАП, у разі встановлення в матеріалах відомостей, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, невідкладно рапортом доповідає про це керівникові органу (підрозділу) поліції або особі, яка виконує його обов`язки. Керівник органу (підрозділу) поліції або особа, яка виконує його обов`язки, доручає уповноваженій службовій особі невідкладно зареєструвати рапорт працівника поліції в ІТС ІПНП (журналі ЄО) та не пізніше 24 годин з моменту реєстрації надіслати зазначені матеріали до органу досудового розслідування органу (підрозділу) поліції для внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Заяви (повідомлення), що надійшли до органу (підрозділу) поліції з використанням засобів поштового зв`язку, мережі Інтернет, електронного зв`язку (електронні звернення), через контактні центри державної установи «Урядовий контактний центр» та телефонну «гарячу лінію» Національної поліції України, служби діловодства реєструють та невідкладно передають керівникові органу (підрозділу) поліції або особі, яка виконує його обов`язки. Керівник органу (підрозділу) поліції або особа, яка виконує його обов`язки, невідкладно, але не пізніше 24 годин з моменту реєстрації в службах діловодства заяв (повідомлень) приймає рішення щодо їх реєстрації в ІТС ІПНП (журналі ЄО) для подальшого розгляду відповідно до законодавства України.

Заступник начальника СВ Вараського ВП ГУНП в Рівненській області Суліковський Ю.С., маючи повноваження слідчого, є процесуально самостійною особою, та відповідно до положень КПК України, Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого Наказом МВС України від 08.02.2019 №100, нормативно-правових актів, якими регламентується розгляд та вирішення в органах поліції звернень, мав повноваження внести на підставі скарги ОСОБА_2 відомості до ЄРДР, провести відповідну перевірку, скерувати звернення за належністю до компетентного органу, ініціювати проведення дисциплінарного провадження або службового розслідування.

Відтак, проведення перевірки заступником начальника СВ Вараського ВП ГУНП в Рівненській області Суліковським Ю.С. за скаргою ОСОБА_2 та прийняття рішення по ній не є його діями в умовах конфлікту інтересів.

Для встановлення наявності факту прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів підлягає встановленню також наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Разом з тим, доповідною запискою слідчого ОМВ СУ ГУНП в Рівненській області Зелінської Т.О. від 09.06.2020 підтверджується, що під час перевірки скарги ОСОБА_2 від 05.03.2019 в СУ ГУНП в Рівненській області, порушень порядку її розгляду, неповноти чи необ`єктивності проведеної перевірки встановлено не було, і особа, якою здійснювався повторний розгляд скарги, прийшла до висновку, аналогічному висновку заступника слідчого відділення Вараського ВП ГУНП в Рівненській області Суліковського Ю.С. - що викладені у скарзі ОСОБА_2 факти не знайшли свого підтвердження.

Відтак, у суду відсутні підстави для висновку про існування факту реального впливу суперечності між приватним та службовим інтересом ОСОБА_1 на об`єктивність або неупередженість його рішення за результатами розгляду скарги ОСОБА_2 як обов`язкового юридичного факту для встановлення вчинення ОСОБА_1 дій в умовах реального конфлікту інтересів.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Енгель та інші проти Нідерландів» (case of Engel and Others v. The Nederlands) від 08.06.1976 окреслив три критерії для визначення випадків, коли йдеться про кримінальне обвинувачення: критерій національного права, критерій кола адресатів та критерій правових наслідків для адресата. При цьому, у якості базового критерію виступає положення про те, чи підпадає дане конкретне протиправне діяння під ознаки злочину у відповідності до національного матеріального права. Наступним критерієм є дія норми, якою встановлюється відповідальність, за колом осіб. Якщо ця норма поширюється на невизначене коло осіб, тоді правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне. Третій критерій полягає в оцінці форми та тяжкості правових наслідків (санкцій) для адресата у разі вчинення ним відповідного порушення. Якщо елемент покарання наявний, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення має природу кримінального злочину.

За таких обставин, правопорушення, вчинення яких вміняється ОСОБА_1 , за другим та третім критеріями Енгеля мають бути віднесені до кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення у справі "Коробов проти України" від 21.07.2011), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161).

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Вказаною нормою закріплено презумпцію невинуватості особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, встановленому законом.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП, зокрема, недоведеністю об`єктивної сторони вищезазначених правопорушень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення. За таких обставин, провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП підлягає закриттю.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.1, 7, 11, 172-7, 247, 251, 256, 279, 280, 283-284, 287-291 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.172-7 КУпАП, ч.2 ст.172-7 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається через Кузнецовський міський суд Рівненської області.

Суддя: Т.Ю.Демчина