ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4317/20
Провадження № 3/210/1922/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

"01" жовтня 2020 р.

Суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Чайкіна О.В., розглянувши матеріал, який надійшов з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, місце проживання: АДРЕСА_1

за ч. 3 ст. 130, ч.3 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу надійшов протокол про адміністративне правопорушення, яке полягало в порушенні вимоги п. 2.5 ПДР України, кваліфіковане за частиною 3 ст.130 КУпАП за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинене особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за дії, передбачені ст.130 ч.1 КУпАП.

Крім того,адміністративне правопорушення полягало в порушенні п.2.1а ПДР України, яке кваліфіковане за частиною 3 ст.126 КУпАП за ознаками керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами,

Позиція особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

На розгляд справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не з`явився, причину неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не надав. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема відеозаписів з нагрудних реєстраторів, ОСОБА_1 роз"яснено про необхідність явки до Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу на розгляд матеріалів про адміністративне правопорушення на 05 серпня 2020 року.

Судом також вжито заходів для забезпечення присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи в суді ( судова повістка на 01.09.2020 року, 01.10.2020 року), однак ОСОБА_1 не з"явився, пояснень по суті складених протоколів про адміністративне правопорушення не надходило.

Неявка особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, належним чином повідомленої про час та місце судового розгляду справи являється її волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, причини неявки суду не повідомлені, клопотань про розгляд справи за відсутністю чи відкладення розгляду справи не надано, присутність особи згідно статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення не є обов`язковою, а тому її неявка не може бути перешкодою для розгляду судом справи.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати свої процесуальні права. Процесуальні кодекси, як і інші закони, розраховані на добросовісне їх використання.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права.

Таким чином, ОСОБА_1 , не позбавлений був обов`язку цікавитись щодо того, на якому етапі розгляду перебуває справа відносно нього, отже нехтування ним своїми процесуальними обов`язками об`єктивними причинами не обумовлено, а тому суддя вважає такі дії позицією захисту, спрямованою на уникнення від відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, а тому вважає за можливим проводити розгляд справи без його участі.

Враховуючи стислі строки розгляду справ про адміністративне правопорушення, а також те, що явка в судове засідання ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, не є обов`язковою, справа розглядається за наявними матеріалами.

Фактичні обставини, встановлені судом при розгляді справи про адміністративне правопорушення:

Згідно з протоколу про адміністративне правопорушення від 13 липня 2020 року серії ДПР18 №148862, 13 липня 2020 року о 07 год. 37 хв. в м. Кривий Ріг, Металургійний район, по пр..Гагаріна, б. 46, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chevrolet Lacetti нз НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови, зіниці очей не реагують на світло, координація рухів. Від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив пункт 2.5 ПДР. Протягом року двічі накладено адміністративне стягнення.

Також, 13 липня 2020 року о 07 год. 37 хв. в м. Кривий Ріг, Металургійний район, по пр..Гагаріна, б. 46, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chevrolet Lacetti нз НОМЕР_1 , будучи обмеженим у праві керування транспортним засобом постановою державного виконавця Довгинцівського ВДВС №55555256 від 18.03.2019 р. ( протокол про адміністративне правопорушення від 13 липня 2020 року серії ДПР18 №148863).

Крім того, 03 серпня 2020 року о 01 год. 30 хв. в м. Кривий Ріг, Металургійний район, по вул..Вокзальна, 27б, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chevrolet Lacetti нз НОМЕР_1 , будучи обмеженим у праві керування транспортним засобом постановою державного виконавця Довгинцівського ВДВС №55555256 від 18.03.2019 р. Порушення зафіксовано на бодікамери 00028, 00030 ( протокол про адміністративне правопорушення від 13 липня 2020 року серії ДПР18 №101048).

Згідно ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень, адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Зважаючи на той факт, що в провадженні судді знаходиться три протоколи про адміністративні правопорушення у відношенні ОСОБА_1 вважаю що розгляд справи в одному провадженні буде доцільним.

Вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення складено у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП, та уповноваженими на його складання особами.

Вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130КУпАП, у розумінні ст. 251 КУпАП окрім протоколу про адміністративне правопорушення, підтверджується належними та допустимими доказами, а саме:

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які кожен окремо засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому порядку повного огляду на стан сп`яніння, а так само й те, що він ознайомлений зі змістом протоколу та своїми правами та обов`язками;

- рапортом поліцейського від 13.07.2020 року, з якого встановлено, що під час патрулювання було зупинено транспортний засіб Chevrolet Lacetti нз НОМЕР_1 , водій ОСОБА_1 в ході розгляду справи, у водія були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння;

- направленнями від 13 липня 2020 року на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проте водій відмовився від проходження оглядів.

- відеозаписам з нагрудного реєстратора, на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду у присутності свідків, а так само й те, що він ознайомлений зі змістом протоколу та правами й обов"язками;

- відомостями адмінпрактики, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності постановою Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 03.06.2020 року за ч.2 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 20400,00 грн. та позбавлення права керувати транспортними засобами на три роки; постановою Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 10.06.2020 року за ч.1-3 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 40800,00 грн. та позбавлення права керувати транспортними засобами на десять років.

- постановою державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчою служби м.Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у ВП №55555256 від 05.03.2018 року, якою встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості по сплаті аліментів в повному обсязі.

- постановою у справі про адміністративне правопорушення , зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 2816842 від 13.07.2020 р., відносно ОСОБА_1 , згідно з якою водія ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП за порушення п. 2.1 ПДР України - керування транспортн6им засобом особою, позбавленою права керування ТЗ та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст.130КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Норми права, що підлягають застосуванню

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.5 ПДР України визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Частиною 1 ст. 130КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст.130 ч.3 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинене особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за дії, передбачені ст.130 ч.1 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 4 розділу І Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

У розумінні вимог ст. 266 КУпАП, п. 7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Пунктом 6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі за змістом Інструкція 2) передбачає, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п.2.1а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 3 ст.126 КУпАП встановлена відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Положення закону, який застосовує суд:

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Верховною Радою України 22 листопада 2018 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі - Закон № 2617-VIII), яким визначено поняття кримінального правопорушення, кримінального проступку та визначено особливості початку досудового розслідування у формі дізнання. Закон набув чинності 01 липня 2020 року.

Підпунктом 4 пункту 1 Розділу І Закону № 2617-VIII статтю 130 КУпАІІ викладено у новій редакції. Одночасно, підпунктом 171 пункту 2 Розділу 1 внесено зміни до Кримінального кодексу України та введено новий склад кримінального проступку у статті 286-1 КК України у такій редакції: "Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", об"єктивна сторона якого включає відповідальність як за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само: передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,; вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного освідування з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого медичного освідування.

Законом України від 17.06.2020 року № 720-ІХ ГІро внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень (на підставі статті 8 Конституції України набув чинності в порядку частини 5 статті 94 Конституції України з дня опубліковання в офіційному друкованому виданні Верховної Рада України Голос України- 03.07.2020 року) виключені норми Закону № 2617-VIII а саме: підпункт 4 пункту 1 Розділу І, яким положення статті 130 КУпАП викладено у новій редакці та підпунктом 171 пункту 2 Розділу 1, яким введено в дію положення стаптті 286-1 КК України.

Згідно з частиною 5 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 720-ІХ до приведення у відповідність із цим Законом законодавчі та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Оскільки Законом № 720-ІХ такі зміни виключені, суд керується положеннями статті 8 КУпАП.

Статтею 8 КУпАП визначено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Тобто, до набрання чинності Закону № 2617-VIII (до 01.07.2020 року), КУпАП передбачав у статті 130 адміністративну відповідальність за керування ТЗ особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції: з 01.07.2020 року і до 03.07.2020 року такі діянні криміналізовано шляхом доповнення КК України статтею 286-1; а з 04 липня 2020 року такі діяння знову віднесенні до статті 130 КУпАП.

Оскільки ОСОБА_1 вчинив дії, які охоплюються складом адміністративного правопорушення за частиною 3 статті 130 КУпАП після 03.07.2020 року, а саме 13 липня 2020 року, а зміни, введені підпунктом 4 пункту 1 Розділу І (яким положення статті 130 КУпАП викладено у новій редакції) та підпунктом 171 пункту 2 Розділу 1 (яким введено в дію положення статті 286-1 КК України) Закону № 2617-VIII виключені Законом № 720-ІХ, тобто положення статті 130 КУпАП на момент розгляду справи діє в редакції Закону від 07 липня 2016 року за № 1446-VIII, має бути застосований закон, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Позиція суду за наслідками розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення:

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його чиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вбачає у діях правопорушника ознаки складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, а саме «відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинене особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за дії, передбачені ст.130 ч.1 КУпАП. ».

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Судом не встановлені обставини, які пом`якшують відповідальність правопорушника.

За таких обставин, суд вважає за необхідне накласти на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених - ч. 3 ст. 130 КУпАП у розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 гривень з позбавленням права керувати транспортним засобом.

Щодо питання вилучення транспортного засобу суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 28 постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», оплатне вилучення транспортного засобу може бути є допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, за які встановлена відповідальність ч. 6 ст. 121, ч. 2 та 3 ст. 130 КпАП ( 80731-10 ). Застосування його як основного стягнення законом не передбачено. Не можна накладати це стягнення й на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Суд не знаходить підстав для оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що транспортний засіб Chevrolet Lacetti нз НОМЕР_1 належить ОСОБА_4 .

На підставі ст. 40-1 КУпАП, з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 420,40 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 34, 40-1, 130, 251, 252, 256, 283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати справи про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 - №210/4317/20 (провадження № 3/210/1922/20) за ст. 130 ч.3 КУпАП, №210/4319/20 (провадження №3/210/1923/20) за ст. 126 ч.3 КУпАП та №210/4735/20 (провадження №3/210/2067/20) за ст. 126 ч.3 КУпАП у одне провадження та присвоїти єдиний номер №210/4317/20 , провадження № 3/210/1922/20.

Визнати винним ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.126 та ч. 3 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 гривень (сорок тисяч вісімсот гривень 00 коп.), з позбавленням права керування усіма видами транспортного засобу терміном на 10 (десять) років, та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок на користь держави.

Платіжні реквізити для добровільної сплати адміністративного штрафу у сфері забезпечення дорожнього руху: Отримувач коштів ГУК у Дніпропетровській областіДн-ка об/21081300; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37988155; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача 0004001; Код класифікації доходів бюджету 21081300.

Платіжні реквізити для зарахування судового збору: Отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 2230106.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення, до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подання скарги через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: О. В. Чайкіна