1Справа № 335/6024/20 3/335/1490/2020
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Воробйов А.В., за участю адвоката Кириченко В.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за статтею 44 - 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 342553 ОСОБА_1 , 09.07.2020 року о 13-40 год. по вул. Перемоги перебував в громадській споруді, а саме в торгівельному центрі „ Сільпо Фуд без вдягнутого засобу індивідуального захисту захисної маски, чим порушив пункт 3 п.п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 року № 500 та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

При розгляді справи адвокат ОСОБА_1 - Кириченко В.М., обставини зазначені в протоколі заперечував. Зазначив, що постановою КМУ від 17 червня 2020 №500 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» установлено, що: «пункти 3 і 4 постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 р. № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 46, ст. 1477) не застосовуються до внутрішніх та міжнародних авіаційних пасажирських перевезень у частині діяльності (функціонування) аеропортів щодо прийняття та відправлення повітряних суден, що здійснюють такі перевезення». Як вбачається із змісту постанови КМУ №500, її норми взагалі не містять будь-яких вимог, за порушення яких передбачається адміністративна відповідальність. Постанова КМУ від 17 червня 2020 №500 на яку посилався інспектор УПП у Запорізькій області ДПП Курлікова Д.І. в протоколі АА 342553 не містить п.п. 1 п. 3 зі змістом : щодо знаходження в громадській споруді без вдягнутих засобів індивідуального захисту. Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення та відсутня подія адміністративного правопорушення, зазначеного інспектором УПП у Запорізькій області ДПП Курліковою Д.І. в протоколі про адміністративне правопорушення АА 342553 від 09.07.2020 року. Більш того, зазначений протокол про адміністративне правопорушення АА 342553 від 09.07.2020 року складений з порушенням чинного законодавства України, а саме: протокол про адміністративне правопорушення складений без участі ОСОБА_1 , без врахування його пояснень, опитування свідків, без будь-яких речових доказів, а також його не сповістили про час та дату розгляду справи, не дали змоги надати клопотання у справі, не дослідили докази, що могли б вплинути на розгляд справи, не ознайомили з матеріалами справи, та позбавили права скористатися правовою допомогою. Крім того, суть правопорушення викладена в протоколі не відповідає фактичним обставинам справи та до протоколу не долучено ніяких доказів про вчинення адміністративного правопорушення(ст.44-3 КУпАП), до адміністративного матеріалу не долучені пояснення свідків. Просив закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення захисника Кириченко В.М., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 ЄКПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст.6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх із матеріалами судової справи.

Таким чином, доступ до суду є аспектом права на справедливий суд, порушення якого (права на доступ) неодноразово визнавалось ЄСПЛ, зокрема в справах «Кутіч проти Хорватії», заява № 487778/99 п.25. ЄСПЛ 2002-11, «Меньшакова проти України», заява № 377/02 від 08.04.2010 р.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбаченні цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до положень ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, за диспозицією ст.44-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана правова норма є бланкетною, оскільки покладає обов`язок на особу, яка склала протокол про вчинення правопорушення, посилатись на порушення Закону, підзаконних актів, чи рішень органів місцевого самоврядування.

У протоколі серії АА № 342553 зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги Постанови КМУ №500 від 17.06.2020 року. Зазначена Постанова «Про внесення змін до деяких актів КМ України» пунктом № 2 вносить зміни у пункти 3 і 4 іншої постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 р. № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів.

Вона наголошує, що пункти 3 і 4 не застосовуються до внутрішніх та міжнародних авіаційних пасажирських перевезень у частині діяльності аеропортів щодо прийняття та відправлення повітряних суден, що здійснюють такі перевезення.

Тобто ця постанова не регулює носіння засобів індивідуального захисту (масок, респіраторів), вона лише вносить зміни до п. 3 Постанови КМУ від 20 травня 2020 р. № 392 та дає можливість не застосовувати респіратори і маски у частині діяльності (функціонування) аеропортів щодо прийняття та відправлення повітряних суден.

Карантинні обмеження встановлені Постановою КМУ № 392 від 20 травня 2020 р. «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів не вміняють у вину ОСОБА_1 , хоча саме цією постановою регулюються спірні правовідносини.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Отже, відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою не винуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Аналізуючи зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази у їх сукупності, приходжу до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю через відсутність в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу правопорушення.

Керуючись ст.ст.44-3, 245, 251, 276-280, 283-287 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в :

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за статтею 44 - 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя .

Суддя А.В.Воробйов