06.10.2020 Провадження № 3/331/1381/2020
Єдиний унікальний номер № 331/3377/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року місто Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Стратій Є.В.,

розглянувши матеріал, який надійшов із Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, не працюючого, який проживає в

АДРЕСА_1 ,

- до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 360066 від 07.09.2020 р.: «07.09.2020 р., в 00 год. 50 хв., в м.Запоріжжя, Олександрівський р-н, вул.Українська, 62 водій ОСОБА_1 керував ТЗ ЗАЗ 110207 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці ока, які не реагують на світло, тремтіння пільців рук, неприродня блідість. Від проходження огляду в установленому законом порядку в мед закладі у лікаря-нарколога відмовився у присутності двох свідків на місці зупинки ТЗ. Від керування відсторонений шляхом залишення ТЗ без порушень ПДР, про повторність попереджений, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Дії особи кваліфіковані за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суддя дійшла наступних висновків.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами в стані …, наркотичного сп`яніння,…, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Частиною 2 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Як вбачається з доданої до протоколу Інформації щодо попередніх правопорушень,

21.08.2020 р. ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, даних щодо притягнення або звільнення від адміністративної відповідальності суду не надано, тобто в даному випадку за епізодом від 07.09.2020 р. можливо кваліфікувати дії

ОСОБА_1 за частиною 2 ст.130 КУпАП, а саме повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення є одним з джерел доказів у справі про адміністративне правопорушення, а тому дотримання правил щодо його складання є обов`язковим.

Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, одним із завдань провадження у адміністративних справах є забезпечення судами своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин, передбачених ст.ст. 247 і 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, звертаючи особливу увагу на з`ясування таких питань: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого Кодексу України про адміністративні правопорушення; чи є особа винною у його вчиненні; чи належить вона до суб`єктів цього правопорушення; чи не містить правопорушення ознак злочину; чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені ст.38 Кодексу України про адміністративні правопорушення; чи немає інших обставин, що виключають провадження у справі.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі«Малофєєва проти Росії»(«Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. При цьому, всі викладені в Протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Верховним Судом України визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення (п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14).

Таким чином, оскільки протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 не відповідає вимогам Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд не має можливості провести повне й об`єктивне з`ясування обставин справи з

дотриманням процесуальної форми його розгляду, тому з метою дотримання передбачених ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення прав та охоронюваних законом інтересів особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя вважає за необхідне повернути матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 до УПП в Запорізькій області ДПП для приведення протоколу про адміністративне правопорушення у відповідність до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.130, 245, 247, 251, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

п о с т а н о в и в:

Справу про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - повернути до Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Є.В. Стратій