ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/9261/20Головуючий у 1-й інстанції Сливка Л.М.
Провадження № 33/817/387/20 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2020 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в місті Тернополі матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП за поданою ним апеляційною скаргою на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.08.2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень та позбавленням права керування тарнспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420,40 грн. судового збору.

Згідно з постановою місцевого суду, водій ОСОБА_1 29 травня 2020 року об 04 год. 25 хв. керував автомобілем марки « Fiat Tipo », номерний знак НОМЕР_1 по вулиці Новий Світ у м. Тернополі з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різким запахом алкоголю з порожнини рота, порушенням координації рухів, нечіткою мовою, хиткою ходою. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alcotest 7510 № ARLM-0307 (повірка дійсна до 07.03.2021 року) та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову та закрити провадження у справі у звязку з відсутністю у його діях складу адміністративного правоуршенння.

Заперечує факт керування ним транспортним засобом посилаючись на те, що працівники поліції підійшли до нього вже після припаркування ним автомобіля біля магазину «Рукавичка» по вул. Новий Світ 1а. Вважає, що оскільки він не перебував у автомобілі поліцейські не мали права здійснювати його освідування.

Звертає увагу суду на недопустимість як доказу постанови серії ЕАМ №2602538 від 29 травня 2020 року, оскільки він не мав можливості її оскаржити у звязку з тим щоб мати можливість забрати свій автомобіль з штраф майданчика, він повинен був показати квитанцію про сплату штрафу.

Також вказує на невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №196024 від 29 травня 2020 року вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки у ньому не зазанчено повної адреси місця вчинення адміністративного правопорушення та адрес проживання свідків.

Вважає недопустимими доказами письмові пояснення свідків, які безпосередньо в судовому засіданні не допитувались.

Зазначив також, що рапорт ТВО командира взводу від 29.06.2020 року не може слугувати доказом винуватості, оскільки поліцейський є зацікавленою особою у притягнення особи до відповідальності.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновків суду щодо доведеності вини його у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, в основу свого рішення суд поклав дані, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №196024 від 29 травня 2020 року; письмових поясненнях ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 29 травня 2020 року, Акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 29 травня 2020 року, відеозаписах з нагрудних камер працівників поліції та відеореєстратора патрульного автомобіля поліцейських.

Відомості, які зафіксовані у відеозаписах нагрудних камер спостереження та реєстратора, поведінка та безпосередньо пояснення ОСОБА_1 вказують на те, що він виконував функції водія, а тому є суб`єктом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому на законну вимогу працівників поліції пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився.

Перевіряючи доводи апелянта щодо не перевірки у судовому засіданні безпосередньо відомостей, які містяться у письмових показанннях свідків виходжу з того що вимогами КУпАП не міститься такої імперативної вимоги, а в апеляційній скарзі не наведено обставин, які б могли викликати сумніви у достовірності фактичних обставин справи, встановлених за їх участю. Відсутність адреси проживання свідків у протоколі про адміністартивне правопорушення не є безумовною підставою для скасування постанови судді, оскільки такі містять у їх письмових поясненнях.

Враховуючи вищевикладене, вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду від 14.08.2020 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя