П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" жовтня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Левко Віра Богданівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП

встановила:

06 серпня 2020 року о 22 год 40 хв ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Ford Focus», н/ зНОМЕР_2 по вул. Миропільській, 1, в м. Києві, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості та скоїв наїзд на бордюр і металеве огородження, яке призвело до механічних пошкоджень транспортного засобу. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 12.1 правил дорожнього руху України.

Крім того, 06 серпня 2020 року о 22 год 40 хв ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Ford Focus», н/з НОМЕР_2 по вул. Миропільській, 1, в м. Києві, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер», у присутності двох свідків. Результат огляду 1,53‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.9а правил дорожнього руху України.

Відповідно до ст. 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак його інтереси в судовому засіданні підтримувала захисник Редіч Н.Ю., яка зазначила, що протоколи про адміністративні правопорушення від 06 серпня 2020 року серії ДПР18 № 541627 та № 165882 не відповідають дійсності та складені працівниками поліції передчасно. Зокрема в протоколі за ст. 124 КУпАП складеному на ОСОБА_1 та матеріалах долучених до нього не зазначається та не перевіряється інформація, зазначена останнім в письмових показах, а саме про водія автомобіля марки «Honda Accord», який здійснив різкий маневр, що призвело до потрапляння ОСОБА_1 у дорожньо-транспортну пригоду. Крім цього незрозумілого змісту є схема ДТП, а тому не відтворює обстановку події. Також свідчить про формальний підхід і та обставина, що протоколи про адміністративне правопорушення, як за ст. 124 КУпАП так і за ч. 1 ст. 130 КУпАП складені на ОСОБА_1 в один і той самий час, а саме 06 серпня 2020 року о 23 год 40 хв, оскільки останній не міг одночасно приймати участь у оформлені двох протоколів про адміністративне правопорушення. Крім того, пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заздалегідь надруковані працівниками поліції, що свідчить про необ`єктивність показів зазначених свідків. Також захисник звернула увагу на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП не вказано частини зазначеної статті, що свідчить про недотримання працівниками поліції форми та змісту протоколу про адміністративне правопорушення. Крім того, вважає неналежним доказом відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, оскільки відеозапис проводився уривчасто та фіксував незначні проміжки часу, що позбавило можливості встановити повну обстановку подія, яка трапилась з ОСОБА_1 . Також зазначає, що ОСОБА_1 була висловлена вимога до працівників поліції про надання йому сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, однак зазначені вимоги її підзахисного не були виконанні, як на місці складання протоколу, так і при оформлені матеріалів справи про адміністративне правопорушення, тому вважає, що покази приладу «Драгер» не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів обліковується до протоколу серії ДПР18 № 135880, хоча протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 має серію ДПР18 №135882, що може свідчити лише про те, що зазначений протокол складений працівниками поліції безпідставно. Також вважає, що довідка про визначення частини статті 130 КУпАП, за якою оформлений протокол про адміністративне правопорушення не є доказом та просить суд не брати її до уваги. Вважає порушенням права ОСОБА_1 на захист, відмову працівників поліції дочекатись приїзду його захисника на місце події. Враховуючи в сукупності зазначені обставини просила закрити справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, а справу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП закрити за малозначністю.

Суддя, дослідивши матеріали справи, заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні склади адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення від 08 серпня 2020 року серії ДПР18 № 135882 та №541627зі змісту яких вбачається порушення водієм пунктів 2.9а, 12.1 правил дорожнього руху України, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 06 серпня 2020 року, письмовими поясненнями свідків, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, квитанцією до приладу «Драгер», направленням водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06 серпня 2020 року, довідкою інспектора відділу адміністративної практики управління патрульної поліції в м. Києві, відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції №АА00976, записаним на DVD диск.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. The United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR 29.06.2007, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Як роз`яснено вабз. 3, 4 п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Щодо тверджень сторони захисту про те, що причиною дорожньо-транспортної пригоди став різкий маневр водія автомобіля марки «Honda Accord», то слід зазначити, що предметом розгляду даного протоколу про адміністративне правопорушення в частині ст. 124 КУпАП є порушення ОСОБА_1 пункту 12.1 правил дорожнього руху України. Жодних інших протоколів про адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП до матеріалів даної справи про адміністративне правопорушення не долучено.

Щодо ймовірної невідповідності схеми ДТП від 06 серпня 2020 року, то слід зазначити таке.

Згідно п. 1 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395, зареєстровану в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року № 1408/27853, у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються: 1) схема місця ДТП (додаток 8), яку підписують учасники ДТП та поліцейський; 2) пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності); 3) показання технічних приладів (у разі їх наявності); 4) показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності); 5) інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

Відповідно до п. 4 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, на схемі місця ДТП графічно зображуються та фіксуються такі об`єкти: 1) ділянка дороги, на якій сталась ДТП; 2) сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів та слідів; 3) транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів; 4) сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів: їх розміщення відносно елементів проїжджої частини; довжина від їх початку до кожного колеса транспортного засобу із зображенням місць розривів; довжина слідів на ділянках з різним покриттям; 5) інші сліди та предмети, що стосуються пригоди: розміщення частин та об`єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів; площа розсіювання уламків скла, осипання ґрунту; 6) координати місця зіткнення, наїзду відносно сталих орієнтирів; 7) ширина проїжджої частини разом з роздільними смугами; 8) ширина тротуарів, узбіччя; 9) розміри ділянок з різним станом дорожнього покриття; 10) розміри та розміщення дефектів дорожнього покриття; 11) розташування дорожньої розмітки; 12) розташування світлофорів, дорожніх знаків та інших засобів технічного регулювання дорожнього руху; 13) розташування шлагбаума, засобів сигналізації, дорожніх знаків на підході до залізничного переїзду.

В обов`язковому порядку на схемі місця ДТП заповнюється таблиця дорожніх умов та зазначаються назви об`єктів, зображених на схемі.

На зворотному боці схеми місця ДТП зазначаються: 1) марка (модель) пошкодженого транспортного засобу; 2) номерний знак транспортного засобу; 3) власник (співвласник) транспортного засобу; 4) серія та номер полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та назва страхової організації, яка його видала, а у разі його відсутності - посвідчення відповідної категорії осіб, для яких наявність полісу не є обов`язковою; 5) перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, які сталися внаслідок ДТП; 6) вид пригоди; 7) кількість учасників ДТП; 8) порушення пункту Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306; 9) результати огляду на стан сп`яніння (у випадку його проведення); 10) тип транспортного засобу.

Оцінюючи схему місця ДТП від 06 серпня 2020 року на відповідність вимогам вище зазначеної інструкції суддя вважає, що на ній графічно зображені та зафіксовані наступні об`єкти, а саме: місце зіткнення, яке знаходиться по вул. Миропільській, 1 у м. Києві; розташування на місцевості транспортного засобу марки «Ford Focus», н/ зНОМЕР_2 , який знаходився у перевернутому вигляді; наявність проїжджій частині рідини, яка вилилась із пошкодженого автомобіля, а також прив`язка до місцевості, зокрема електороопори та відповідні відстані на яких знаходяться об`єкти зазначені на схемі. З переліку видимих пошкодження вбачається, що на автомобілі марки «Ford Focus», н/ зНОМЕР_2 наявні: пошкодження передньої частини автомобіля та дах автомобіля. У зв`язку із чим дана схема ДТП дозволяє встановити місце зіткнення, які пошкодження завдані під час дорожньо-транспортної пригоди та які транспортні засоби були причетні до цієї пригоди. Жодних заперечень особою, яка притягається до адміністративної відповідальності у схемі місця ДТП не зазначено. З вище викладених обставин суддя вважає необґрунтованими твердження сторони захисту про те, що схема місця ДТП від 06 серпня 2020 року є незрозумілою, нечитабельною та такою, що не відтворює обстановку події.

Також суддя не вважає порушенням оформлення двох протоколів про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №135882 та серії ДПР18№ 541627 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП, які складені на ОСОБА_1 в один і той самий час, а саме 06 серпня 2020 року о 23 год 40 хв, оскільки протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №135882 складений інспектором ПП УПП в м. Києві старшим лейтенантом поліції Скроцьким П.М. 06 серпня 2020 року о 23 год 40 хв, а протокол серії ДПР18№ 541627 - відповідно інспектором ПП УПП ДПП у м. Києві старшим лейтенантом Яблунівським В.В. теж 06 серпня 2020 року о 23 год 40 хв. Тому суддя допускає, що обидва протоколи на ОСОБА_1 складались одночасно двома працівниками поліції, що не забороняється чинним законодавством.

Також не заслуговують на увагу твердження сторони захисту, про необ`єктивність пояснень свідків, які здійсненні на перед підготовленому бланку, оскільки зазначені пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мають відношення, лише до адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та підтверджують ту обставину, що дійсно при проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , прилад «Драгер» показав результат 1,53‰. При цьому усі дані, які мають відношення до даної справи про адміністративне правопорушення знаходяться у вільних графах та записані працівниками поліції за допомогою ручки.

Суддя бере до уваги твердження щодо відсутності в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №135882 частини статті 130 КУпАП за якою притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки даний факт дійсно має місце. Проте в даному випадку суддя враховує те, що довідкою інспектора відділу адміністративної практики управління патрульної поліції в м. Києві відбувається інформування судді, про те, що протокол складений саме за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також слід звернути увагу на те, що з відеозапису нагрудної камери працівника поліції вбачається, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 повідомлено, що протокол про адміністративне правопорушення складається саме за частиною 1 статті 130 КУпАП, а тому останній був обізнаний за яким саме нормативно правовим актом він притягується до адміністративної відповідальності.

Щодо тверджень сторони захисту про відсутність на відеозаписі нагрудної камери працівника поліції безперервності фіксування дорожньої обстановки, що призвело до втрати доказів по даних дорожньо-транспортних пригодах, то слід відзначити.

Згідно п. 1розд. І «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніхсправ України від 18 грудня 2018 року № 1026, Зареєстрованої в Міністерствіюстиції України11 січня 2019 року № 28/32999, ця Інструкція регулює застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів.

Відповідно до п. 5 розд. ІІ «Інструкції і з застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Суддя враховує ту обставину, що відеофіксація проводилась фрагментами, однак відеозапис здійснювався при фіксації дій, передбачених ст. 266 та 254, 256 КУпАП, а саме: огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу та складання протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому, для встановлення обставин справи за ст. 124 КУпАП проведення повної відеофіксації місця події не передбачається, а основні відомості фіксуються за допомогою схеми місця ДТП, протоколу про адміністративне правопорушення та письмових пояснень свідків.

Відповідно до ст. 266 КУпАП та пунктів 6, 7, 12 Розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України за № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Наказом «Про державну реєстрацію медичних виробів» Держлікслужби України від 29 грудня 2014 року № 1529 затверджено перелік зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення. Під № 43 зазначеного переліку знаходяться газоаналізатори «Drager Alcotest», реєстрація та строк дії свідоцтва яких необмежений.

Прилад «Alkotest Drager 6820», за допомогою якого здійснювався огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 є засобом вимірювальної техніки, який відповідає затвердженому типу, дата останнього калібрування газоаналізатора було проведено 17 грудня 2019 року, яка відповідає встановленим нормам, адже згідно технічних характеристик газоаналізатора «Alkotest Drager 6820» міжкалібровочний інтервал (калібровка) складає 12 місяців.

Разом з тим, алкотестер - це той прилад, який визначає вміст алкоголю саме в крові (без аналізу крові безпосередньо) шляхом вимірювання концентрації парів спирту у видихуваному повітрі. Даний алкотестер пропускає верхні шари повітря, що видихається та вимірює виключно глибинний шар, який реально контактував з кровоносними судинами легенів і несе в собі інформацію про концентрації спирту саме в крові людини.

Стороною захисту не наведено переконливих доводів щодо неможливості застосування приладу «Alkotest Drager 6820» або заборони використання його на території України, за умови правомірності введення такого в експлуатацію на час дії дозвільних документів та своєчасного проходження відповідного калібрування.

Крім того, з наявних в матеріалах справи про адміністративне правопорушення доказів вбачається, що ОСОБА_1 на пропозицію працівників поліції погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Alkotest Drager 6820», жодних заперечень та вимог про надання сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, а тому в даній частині твердження сторони захисту є необґрунтованими.

Слід відзначити, що твердження сторони захисту про те, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відноситься до протоколу серії ДПР18 № 135880, хоча протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 має серію ДПР18 №135882, не відповідає дійсності, оскільки в акті огляду жодним чином не зазначається номер протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому протокол зазначений у квитанції до приладу «Драгер», а саме серії ДПР18 №135882. Також зазначений номер протоколу підтверджується і в поясненнях свідків.

Щодо тверджень сторони захисту, про те, що працівники поліції не дочекались до приїзду захисника Єрьоміна О.М., а оформили протоколи про адміністративні правопорушення, то слід зазначити таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.

Згідно ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 КУпАП протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Згідно ч. 3 ст. 256 КУпАП у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Слід зазначити, що вимогами статей 254, 256 КУпАП не передбачено обов`язкової участі захисника при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Більше того ст. 271 КУпАП участь захисника у справі про адміністративне правопорушення передбачається при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Зважаючи на те, що в судовому засіданні при розгляд справи про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП приймала участь адвокат Редіч Н.Ю., яка надала письмові заперечення на зазначені протоколи про адміністративні правопорушення, тому суддя вважає, що право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності жодним чином не порушено.

Жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП судді не надано.

Згідно ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суддя вважає за необхідне ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафуз позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції інкримінованої статті.

Щодо клопотання сторони захисту про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у зв`язку з малозначністю, то слід зазначити таке.

Згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

В даному випадку суддя враховує серед іншого те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, здійснив наїзд на бордюр та металеву огорожу, що призвело до перевертання автомобіля на дах. І хоча в даному випадку не було травмовано осіб, а шкода завдана лише транспортному засобу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, проте суддя вважає порушення правил дорожнього руху України таким, що не дозволяє визнати дане адміністративне правопорушення малозначним.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_1 не відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 36, 41-1, 124, 130, 251, 283-285 КУпАП, суддя

постановила :

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративні стягнення:

за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн 00 к.

за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн 00 к. із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 36 КУпАП остаточно призначити стягнення у вигляді штрафу в розмірі штрафу в розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн 00 к. із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 (чотириста двадцять) грн 40 к. на користь держави.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя: В.Б. Левко