Справа № 186/378/20
Провадження № 3/0186/195/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

в справі про адміністративне правопорушення

30 березня 2020 року м. Першотравенськ

Суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області Демиденко С.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшла від Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки

м. Першотравенськ Дніпропетровської області, громадянка України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не працює, притягнутої за ч.2 ст.156 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Першотравенського міського суду Дніпропетровської області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.156 КУпАП, справа №186/378/20, провадження №3/0186/195/20.

В протоколі серії АПР18 №292956 зазначено що, 13 березня 2020 року о 19 годині 30 хвилин ОСОБА_1 , яка працює в магазині «Наташа» за адресою АДРЕСА_3 буд. АДРЕСА_4 а, продала пиво «Айс-Микс» неповнолітньому ОСОБА_2 чим порушила правила торгівлі.

У судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 повідомила, що в магазині «Наташа» вона офіційно не працювала, а проходила стажування, щоб продавала пиво неповнолітньому не пам`ятає.

На обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення до протоколу про адміністративне правопорушення долучено рапорт інспектора з ювенальної превенції (а.с.2), рапорти чергового (а.с.3,4,5), письмові пояснення ОСОБА_3 (а.с.6), письмові пояснення ОСОБА_1 , (а.с.7), письмові пояснення ОСОБА_2 (а.с.8), копія паспорту ОСОБА_2 (а.с.9).

Враховуючи заяву ОСОБА_1 , дослідивши протокол у справі про адміністративне правопорушення та докази, надані до суду, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП, зважаючи на наступне.

Положеннями частини 2 статті 156 КУпАП визначено адміністративну відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами в приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування, як таких, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами заборонена, а так само торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами через торгові автомати чи неповнолітніми особами, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби.

Водночас протокол про адміністративне правопорушення не містить належного викладення обставин події, маються виправлення. При цьому суд враховує, що з дотриманням вимог ст.ст. 264, 265 КУпАП пляшка пива «Айс-Микс» у неповнолітнього не вилучалася, чек який би підвереджував факт продажу алкогольного напою відсутній. Також неповнолітній ОСОБА_2 в своїх поясненнях безпосередньо не вказує, що пиво йому продала саме ОСОБА_1 , окрім цього він зазначає, що продавець магазину «Наташа» відмовилася продавати йому пиво, він намагався її вмовити, в цей час невідомий чоловік, який стояв поряд, запропонував ОСОБА_2 щоб той дав йому грошей та він купить пиво для нього. На пропозицію невідомого чоловіка ОСОБА_2 погодився, дав йому 30 грн та цей чоловік купив пляшку пива, яку в подальшому передав неповнолітньому ОСОБА_2 .

Будь-які інші докази та свідки відсутні, особа невідомого чоловіка, який купив неповнолітньому ОСОБА_2 пляшку пива, не встановлена.

Окрім цього, відповідно до положень ч.2 ст.156 КУпАП суб`єктом правопорушення є працівник підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування, однак в матеріалах відсутній будь-які документи які підтверджують факт того, що ОСОБА_1 працевлаштована в магазині «Наташа».

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст.62 Конституції України.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

При цьому суд зобов`язаний розглядати справу в межах тверджень про вчинення адміністративного правопорушення, вказаних стосовно особи у протоколі про адміністративне правопорушення.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративні правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.39 рішення «Лучанінова проти України» від 09.09.2011 року (заява №16347/02), п.1 резолютивної частини рішення «Швидка проти України від 30.10.2014 року (заява №17888/12)), обґрунтовуючи їх, зокрема, як характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За викладених обставин, оскільки суть та обов`язкові ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП, належно не викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, а обставини, які підлягають доказуванню у цій справі, про які зазначено раніше, не доведені, суд вважає вину ОСОБА_1 не доведеною достатніми та беззаперечними доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.33, ч.2 156, 265, 283, 284, 285 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.156 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП.

СУДДЯ: С.М. Демиденко

Постанова набирає законної сили ______________________

Строк пред`явлення постанови до виконання _______________________