Справа №333/7116/19
Провадження №3/333/136/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 березня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Холод Р.С., у відкритому судовому засіданні, у приміщенні Комунарського районного суду м. Запоріжжя, за участю захисника Хмарського Р.Б., розглянувши справу про адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст.185, 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №070562 від 08.12.2019 року, 08.12.2019 року о 02 год. 50 хв. ОСОБА_1 по вул. Олімпійській, буд.1 у м. Запоріжжі не виконував неодноразове законне розпорядження припинити правопорушення, виражався нецензурною лайкою в бік працівників патрульної поліції, шарпав працівника поліції за формений одяг, поводив себе зухвало, чим вчинив злісну непокору законній вимозі працівника поліції ст. лейтенанта поліції Жмурко О.В. (0093084) та чіплявся за формений одяг, не реагував на неодноразову законну вимогу залишити місце розгляду справи та не заважати оформленню адміністративного матеріалу, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №070449 від 08.12.2019 року, 08.12.2019 року о 02 год. 50 хв. ОСОБА_1 у м. Запоріжжі за адресою: вул. Олімпійська, 1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (висновок лікаря-нарколога 5842) у громадському місці, висловлювався нецензурною лайкою на адресу працівників поліції, чим порушив громадський порядок і спокій громадян, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

До суду матеріали вказаних справ відносно ОСОБА_1 надійшли 13.12.2019 року.

15.01.2020 року постановою судді за клопотанням захисника Хмарського Р.Б. справи про адміністративні правопорушення за ст. ст.185, 173 КУпАП відносно ОСОБА_1 були об`єднані в одне провадження.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 185, 173 КУпАП, не визнав та пояснив, що з 21-00 год. 07.12.2019 року по 01 год. 30 хв. 08.12.2019 року він разом із своєю дружиною ОСОБА_2 , братом ОСОБА_3 та цивільною дружиною брата ОСОБА_4 перебували у гостях. У гості вони приїхали на автомобілі «ВАЗ-2106», який залишили на стоянці. Так як він, брат та ОСОБА_5 вживали спиртні напої, то повертаючись додому, автомобілем керувала ОСОБА_2 , яка не вживала алкоголь. ОСОБА_6 завів двигун автомобіля і ОСОБА_7 виїхала зі стоянки, але після цього, двигун автомобіля заглох. ОСОБА_6 знову завів двигун машини на водійському сидінні, після чого за кермо сіла ОСОБА_7 і почала керувати автомобілем. Практично відразу позаду з`явився поліцейський автомобіль, який за допомогою синьо-червоних маячків зупинив їхній транспортний засіб. Це відбувалося біля вул. Олімпійській у м. Запоріжжі.

Після цього, до їх автомобіля підійшли працівники поліції, які представилися як: сержант поліції Чаусова О.В., сержант поліції Алексєєнко І.О. та ст. лейтенант поліції Жмурко О.В. Він, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вийшли з автомобіля. ОСОБА_8 попрохав ОСОБА_7 пред`явити документи на автомобіль та посвідчення водія. ОСОБА_7 пред`явила посвідчення водія, а ОСОБА_6 показав технічний паспорт на автомобіль.

Працівники поліції повідомили, що ОСОБА_7 під час початку руху автомобіля не включила лівий покажчик повороту, тому відносно неї буде складено постанову про адміністративне правопорушення.

В подальшому працівники поліції - ОСОБА_9 та ОСОБА_8 фактично з приводу адміністративного порушення почали спілкуватися з ним і ОСОБА_6 та почали вимагати надати страховий поліс на автомобіль. На цю вимогу ОСОБА_6 заперечив, зазначивши, що це не страховий випадок і він не повинен надавати поліс, в тому числі, наголосив, що має посвідчення УБД (учасника бойових дій) і це на його думку звільняє його від обов`язку страхувати свій автомобіль.

ОСОБА_9 на зауваження ОСОБА_6 щодо учасника бойових дій останньому образливо зазначив, що УБД необхідно показувати на вокзалі для скидок.

Враховуючи таку образу, він, як особа, яка також є учасником бойових дій, не витримав та назвав ОСОБА_9 « ОСОБА_10 !». Саме після цього виразу, ОСОБА_8 почав застосувати до нього фізичну силу та став затримувати, начебто за образу працівника поліції при виконанні службового обов`язку. Таке затримання він вважав незаконним і не дозволяв надіти собі кайданки, оскільки вважав, що приводу для затримання, а тим більше, застосування спеціальних засобів, у даному випадку не було.

Враховуючи як розвиваються події, брат ОСОБА_6 викликав по лінії «102» працівників поліції, і у подальшому, до місця подій приїхали ще два екіпажі патрульної поліції, але вказані поліцейські приїхали на допомогу ОСОБА_9 та ОСОБА_8 . Останні намагалися заламати йому руку, приблизно 10 хвилин. Брат в цей момент намагався допомогти йому, але ОСОБА_6 штовхали та не підпускали до нього, в основному, це робила працівник поліції ОСОБА_11 , яка свої дії супроводжували криком.

Коли приїхали інші працівники поліції, він ослабив свою руку і дозволив, щоб йому завели руку назад та наділи кайданки. ОСОБА_6 також працівникам поліції, які приїхали пізніше, надав руки і на них наділи кайданки.

Після цього, їх відвезли до Комунарського РВ, де один з працівників поліції обшукав його та з внутрішнього карману достав його паспорт громадянина України, який передав ОСОБА_11 .

Потім, його та брата повезли до наркологічного диспансеру, де відносно них провели медичний огляд на стан сп`яніння. У нього виявилося 0,9% алкоголю. У подальшому, його та брата відвезли знову до Комунарського ВП, де на них склали по два протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 185 та 173 КУпАП.

Свою вину він не визнає, так як саме неетична та провокативна поведінка патрульних поліцейських по відношенню до нього та його брата ОСОБА_6 , приниження їх статусу учасників бойових дій з боку патрульного поліцейського ОСОБА_9 , оскільки саме останній висловив фразу щодо УБД, створило передумови для конфлікту.

Він не вчиняв ніяких активних дій щодо патрульних поліцейських, а лише намагався визволити свою руку від захвату рукава його куртки, який був безпідставно застосований з боку патрульного поліцейського ОСОБА_8 . В подальшому він намагався захисти себе від незаконного затримання і одягання йому кайданків за порушення, яке він не вчиняв. Заперечує проти факту намагання вдарити працівника поліції ОСОБА_9 .

У судовому засіданні працівник УПП в Запорізькій області ОСОБА_8 пояснив, що 08.12.2019 року він разом із сержантом поліції Чаусовою О.В. та сержантом поліції ОСОБА_9 перебували на чергуванні та патрулювали Комунарський район м. Запоріжжя. Проїжджаючи по вул. Чумаченко, вони побачили автомобіль «ВАЗ 2106», який зупинився і чоловік, який був за кермом, пересів на пасажирське сидіння, а дівчина, яка знаходилася на передньому пасажирському сидіння, пересіла у сидіння водія. Після цього, автомобіль почав рух, але водій не включив покажчик повороту, тому вони зупинили транспортний засіб за допомогою синьо-червоних проблискових маячків.

Після цього, вони підійшли до автомобіля «ВАЗ 2106», з якого вийшов водій ОСОБА_2 та два брата ОСОБА_12 і ОСОБА_13 . Крім того, в автомобілі залишалися сидіти ще одна дівчина. Після повідомлення причини зупинки транспортного руху, він попрохав документи на автомобіль та посвідчення водія. ОСОБА_2 надала посвідчення водія, з боку братів ОСОБА_14 почалася дискусія з приводу відсутності необхідності надавати страховий поліс на автомобіль.

Після того, як ОСОБА_9 пояснив, що наявність посвідчення учасника бойових дій в даному випадку не виключає обов`язок страхувати транспортний засіб і намагався проконсультувати в яких випадках особа, яка має вказане посвідчення, може розраховувати на певні пільги, ОСОБА_15 образив ОСОБА_9 , назвавши останнього «придурком». Потім, ОСОБА_12 різко наблизився до ОСОБА_9 , схватив останнього лівою рукою за комір куртки, а правою рукою намагався нанести удар. ОСОБА_9 ухилився від удару и вони з останнім прийняли рішення про затримання ОСОБА_12 , який почав чинити опір щодо заведення руки за спину. Так як у них в екіпажі було троє працівників поліції, ОСОБА_11 викликала по рації підмогу. Після прибуття інших працівників поліції, їм вдалося надіти кайданки на руки

ОСОБА_16 в цей час також чіплявся за одяг працівників поліції, хапав за руки ОСОБА_9 , намагався допомогти ОСОБА_12 звільнити руку. Дмитра він особисто та ОСОБА_11 попереджували, щоб останній відійшов на певну відстань. Він виставив вперед руку, для того, щоб ОСОБА_6 не підходив до них. Саме ОСОБА_6 він давав вимогу покинути місце, де відбувається затримання ОСОБА_12 .

Стосовно законних вимог, які були пред`явлені до ОСОБА_1 , це були неодноразові вимоги, подані під час затримання останнього, а саме: «Руки за спину!», «Відпусти руку!». ОСОБА_12 не реагував та продовжував чинити опір. Внаслідок таких дій, ОСОБА_12 порвав йому рукав та відірвав погон на куртці.

Зухвалість дій ОСОБА_12 він вважає у намаганні останнього вдарити рукою сержанта поліції ОСОБА_9 . Хуліганські дії у діях ОСОБА_12 вбачає у вислові « ОСОБА_10 » на адресу працівника поліції ОСОБА_9 . Також, коли було затримання, ОСОБА_15 виражатися нецензурною лайкою. Водночас, він не може чітко зазначити, чи була ця нецензурна лайка у бік працівників поліції. Мешканців прилеглих будинків вони не опитували на предмет порушення їх спокою поведінкою братів ОСОБА_14 .

Після затримання ОСОБА_12 та ОСОБА_6 , їх відвезли до Комунарського відділення поліції і викликали захисника через центр вторинної допомоги. У подальшому, ОСОБА_12 та ОСОБА_6 відвезли до наркологічного диспансеру, де брати Яковенки пройшли медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння. Згідно висновків лікаря-нарколога останні перебували у стані алкогольного сп`яніння.

За скаргою захисника братів Яковенків проводилася в УПП в Запорізькій області проводилася службова перевірка, за висновками якої йому було суворо вказано за неетичне спілкування з Яковенком ОСОБА_12 і ОСОБА_3 .

Працівник УПП в Запорізькій області Алексєєнко І.О. у судовому засіданні пояснив, що 08.12.2019 року він разом із сержантом поліції Чаусовою О.В. та старшим лейтенантом ОСОБА_8 перебували на чергуванні та патрулювали Комунарський район м. Запоріжжя. Проїжджаючи по вул. Чумаченко, вони побачили автомобіль «ВАЗ 2106», який зупинився і не було проїзду. Після цього, чоловік, який був за кермом, пересів на пасажирське сидіння, а дівчина, яка знаходилася на передньому пасажирському сидіння, пересіла у сидіння водія. Коли вони мінялися містами, він побачив, що чоловіка похитнуло.

У подальшому, автомобіль почав рух, але водій не включив покажчик повороту, тому вони зупинили транспортний засіб за допомогою синьо-червоних проблискових маячків. Потім він та ОСОБА_8 підійшли до автомобіля, з якого вийшла ОСОБА_2 водій та двоє чоловіків брати Яковенки. Він та ОСОБА_8 представилися та вказали причину зупинки автомобіля.

На прохання пред`явити документи, ОСОБА_7 пред`явила посвідчення водія на дівоче прізвище ОСОБА_17 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. На його вимогу пред`явити страховий поліс, ОСОБА_7 пояснила, що поліс відсутній.

Після цього, вони почали розглядати справу про адміністративне правопорушення, пов`язане із порушенням ОСОБА_7 Правил дорожнього руху. Брати ОСОБА_14 почали заважати розгляду цієї адміністративної справи, на що він та ОСОБА_8 робили з цього приводу зауваження.

ОСОБА_12 та ОСОБА_6 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, що у подальшому було підтверджено висновками лікарів-наркологів, поводили себе досить агресивно. Брати ОСОБА_14 почали дискутувати з приводу надання страхового полісу, так як зазначили, що ОСОБА_6 є власником зупиненого автомобіля і є учасником бойових дій, тому у останнього є пільга щодо не укладення страхового полісу. Після цього, він почав надавати консультацію з приводу у яких випадках і де саме діє пільга учасника бойових дій. На це ОСОБА_12 образився, після чого останній здійснив крок вперед, зменшив при цьому відстань між ними та назвав його « ОСОБА_10 ».

У подальшому, ОСОБА_12 кулаком правої руки намагався його вдарити, але він ухилився від удару. ОСОБА_8 після таких дій ОСОБА_12 , схватив останнього за одну руку, а він за іншу. ОСОБА_12 у свою чергу також почав тримати руку ОСОБА_8 . На вимогу відпустити руку, ОСОБА_12 не реагував, тому було прийнято рішення про затримання останнього.

Коли він та ОСОБА_8 почали затримувати ОСОБА_12 , заводячи руки останнього назад для того, щоб одіти кайданки, ОСОБА_6 почав заважати цьому. Останній намагався схватити його та ОСОБА_8 за руки. Також, ОСОБА_6 намагався схватили його за шию та штовхав ОСОБА_11 , яка намагалася відтіснити останнього від місця затримання нами ОСОБА_12 . ОСОБА_11 неодноразово вимагала від ОСОБА_6 відійти від вказаного місця. Після цього було прийнято рішення про виклик допомоги.

Коли приїхав екіпаж патрульної поліції № НОМЕР_1 , саме спільними зусилля вдалося затримати ОСОБА_12 , а працівники зазначеного екіпажу затримали ОСОБА_6 . ОСОБА_18 подальшому, ОСОБА_12 та ОСОБА_6 доставили до Комунарського відділення поліції. Звідти братів Яковенків відвезли до наркологічного диспансеру, де останні пройшли медичний огляд на стан сп`яніння. За результатами цих оглядів, ОСОБА_12 та ОСОБА_6 знаходилися у стані алкогольного сп`яніння.

Спочатку від ОСОБА_12 та ОСОБА_6 він чув нецензурну лайку, але кого це саме стосувалося, він не знає. Ці нецензурні вирази брати виказували дуже голосно, а коли ОСОБА_12 почали затримувати, то ці вирази лунали у його бік та відносно ОСОБА_8 .

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 спочатку розглядав він, а потім постанову виносила ОСОБА_11 , так як він був зайнятий затриманням ОСОБА_12 .

Вважає, що хуліганські дії ОСОБА_12 виразилися у нецензурній лайці останнього та вислову на його адресу « ОСОБА_10 ». Перед тим як затримувати ОСОБА_12 його попереджували зупинити свої дії щодо нецензурної лайки та просили відійти від місця, де розглядали справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.126 КУпАП відносно ОСОБА_19 .

У судовому засіданні працівник УПП в Запорізькій області Чаусова ОСОБА_20 пояснила, що 08.12.2019 року вона разом із сержантом поліції Алексєєнком І.О. та старшим лейтенантом ОСОБА_8 перебували на чергуванні та патрулювали Комунарський район м. Запоріжжя на службовому автомобілі, за кермом якого знаходився останній.

Проїжджаючи по вул. Чумаченко, вони побачили автомобіль «ВАЗ 2106», який перед початком руху не включив лівий покажчик повороту, тому вони вирішили зупинити цей транспортний засіб.

За кермом перебувала ОСОБА_19 , яка разом із пасажирами двома чоловіками ОСОБА_12 та ОСОБА_21 вийшли з автомобілю.

При перевірці документів, ОСОБА_7 надала посвідчення водія та свідоцтво про реєстрації транспортного засобу. Під час вимоги страхового полісу, яка стосувалася водія, у розмову втрутився ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , які поводили себе дуже агресивно. Вони попередили братів Яковенків, що розмова ведеться тільки з водієм, і тому їх коментарі зайві.

ОСОБА_6 продовжував перешкоджати розгляду справи про адміністративне правопорушення, зазначивши при цьому, що він є власником автомобіля та учасником бойових дій, що дає йому право не оформлювати страховий поліс. У зв`язку з ненаданням страхового полісу, нею була винесена постанова відносно ОСОБА_22 щодо адміністративного порушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Коли вона стояла і спілкувалася з водієм, периферійним зором побачила, як ОСОБА_6 почав себе поводити агресивно відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , почав їх хапати за одяг та намагався вдарити останнього. ОСОБА_12 у цей момент почав виражатися нецензурною лайкою у бік поліцейських, хапав їх за одяг та не реагував на вимоги її напарників припинити свої незаконні дії. Вона також стала вимагати від ОСОБА_6 та ОСОБА_12 припинити свої дії та викликала підмогу.

Агресивні дії ОСОБА_6 були викликані роз`ясненням ОСОБА_9 , що посвідчення учасника бойових дій власника автомобіля не надає право не пред`являти страховий поліс у разі керування транспортним засобом іншою особою.

Коли на допомогу приїхав екіпаж №601, то саме працівники поліції вказаного екіпажу затримували ОСОБА_6 (наділи на руки кайданки). Максима затримували ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Після затримання, братів Яковенків доставили до Комунарського відділення поліції, а у подальшому їх відвезли до наркологічного диспансеру, де проводили останнім медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Фактично постанову виносила вона, але планшет був у той вечір зареєстрований на ОСОБА_9 , тому постанова була від його імені.

Також, вона виносила постанову відносно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП, але встановити та опитати громадян, спокій яких був порушений незаконними діями останнього, не вдалося.

Крім того, за клопотанням захисника Хмарського Р.Б., яке було задоволено суддею, у судовому засіданні надали пояснення ОСОБА_23 та ОСОБА_24 .

Як пояснила ОСОБА_23 вона разом із своїм чоловіком ОСОБА_25 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з вечора 07.12.2019 року перебували у гостях у друга її чоловіка. У гості вони приїхали на автомобілі «ВАЗ-2106», який залишили на стоянці.

Так як ОСОБА_12 , ОСОБА_6 та ОСОБА_26 у гостях вживали алкогольні напої, саме вона 08.12.2019 року, приблизно о 02-00 годині, сіла за кермо вказаного автомобіля. Керуючи автомобілем по вул. Олімпійській у м. Запоріжжі, двигун автомобіля заглох, вона не змогла належним чином почати рух автомобіля та у подальшому помітила позаду проблискові поліцейські маячки синьо-червоного кольору.

Потім, до автомобіля підійшли працівники поліції: два чоловіка та жінка. Один із поліцейських зазначив, що вона скоїла адміністративне правопорушення: не включила покажчик повороту під час початку руху автомобіля, тому попрохав пред`явити документи. Вона показала посвідчення водія, а ОСОБА_6 технічний паспорт на транспортний засіб. Коли працівник поліції попрохав пред`явити страховий поліс, вона зазначила, що не оформлювала його.

ОСОБА_6 , почувши про вимогу страхового полісу, зазначив, що він є власником автомобіля та учасником бойових дій, тому відповідно до законодавства звільнений від укладення договору про обов`язкове страхування. Один із поліцейських звернувся до ОСОБА_6 , зазначивши, що за пільгами з посвідченням учасника бойових дій необхідно йти до вокзалу. Максим, почувши це, поліцейському сказав: « ОСОБА_10 !».

Після цього, працівники поліції почали заламувати руку ОСОБА_12 : спочатку один працівник поліції, а потім удвох. Так як у поліцейських це не виходило, вони викликали допомогу. У подальшому, під`їхали ще два екіпажу поліції, які і наділи кайданки на руки ОСОБА_12 та ОСОБА_6 .

Нецензурною лайкою до того, як почали працівники поліції заламувати руки ОСОБА_12 , ніхто не виражався. Хто саме виражався лайкою, вона пояснити не може. З боку поліцейських жодних вимог та розпоряджень вона не пам`ятає, лише: «Руки за спину!». Цю вимогу поліцейські кричали, коли заламували руку ОСОБА_12 .

У судовому засіданні ОСОБА_24 пояснила, що вона разом із своїм цивільним чоловіком ОСОБА_3 , ОСОБА_14 Максимом та ОСОБА_23 з вечора 07.12.2019 року перебували у гостях у друга її чоловіка. У гості вони приїхали на автомобілі «ВАЗ-2106», який залишили на стоянці.

На зворотному шляху, враховуючи, що ОСОБА_12 , Дмитро та вона приймали у гостях алкогольні напої за кермо автомобіля сіла ОСОБА_2 . Остання завела автомобіль, але перед початком руху він заглох. Тому, ОСОБА_6 прийшлося сісти за кермо, повторно завести двигун та потім він пересів на пасажирське сидіння. Після того, як ОСОБА_7 почала рух автомобіля їх відразу зупинили працівники поліції.

У подальшому, до автомобіля підійшли поліцейські, які попрохали документи на автомобіль та посвідчення водія. Після цього, з автомобіля вийшли ОСОБА_12 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а вона залишилася в машині та не чула подальшої розмови.

Через деякий час вона почула удар, а коли вийшла з транспортного засобу, то побачила, що працівники поліції штовхнули ОСОБА_12 і від вдарився об автомобіль. У подальшому, ОСОБА_12 почали заламувати руки за спину, а вона почала дії поліцейських знімала на відео на мобільний телефон. Через деякий час під`їхали ще працівники поліції, які заламали руки ОСОБА_12 та їм добровільно надав руки ОСОБА_6 , якому також наділи на руки кайданки. ОСОБА_6 жодного опору не чинив і його посадили до патрульного автомобіля. Ні вимог працівників поліції, ні цензурної лайки вона не чула.

Захисник Хмарський Р.Б. під час розгляду справи зазначив, що вважає дії інспектора поліції ОСОБА_9 провокаційними та образливими відносно учасників бойових дій в частині його виразу, що пільги по посвідченню учасника бойових дій необхідно отримувати на вокзалі. Саме цей факт став підставою для виникнення подій, що стали предметом дослідження у судовому засіданні.

Вважає, що за ст.173 КУпАП справу відносно ОСОБА_1 необхідно закрити через відсутність події дрібного хуліганства з таких підстав.

По-перше, зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення не містить посилання на факт нецензурної лайки, образливого чіпляння до громадян з боку ОСОБА_1 , а зазначає нібито наявний факт висловлювання нецензурною лайкою на адресу працівників патрульної поліції, які у даному випадку є представниками правоохоронного органу.

По-друге, наявні у додатку до протоколу про адміністративне правопорушення посилання на відеозаписи з бодікамери АР 00136 та АР 00163, навпаки, повністю спростовують наявність будь-якої нецензурної лайки з боку ОСОБА_1 .

По-третє, у матеріалах, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення відсутні письмові пояснення свідків або потерпілих громадян, чий спокій нібито був порушений внаслідок поведінки ОСОБА_1 .

По-четверте, факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння сам по собі не утворює складу будь-якого правопорушення, тим більше, що він разом зі своїми родичами направлявся додому, як пасажир автомобіля.

Стосовно справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП, ОСОБА_27 , вважає, що її необхідно закрити у зв`язку за відсутності складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 , так як останній не вчиняв ніяких активних дій щодо патрульних поліцейських, а лише намагався визволити свою руку від захвату рукава його куртки, який був безпідставно застосований з боку патрульного поліцейського ОСОБА_8 . В подальшому ОСОБА_1 намагався захисти себе від незаконного затримання і йому вдягання йому кайданків за порушення, яке він не вчиняв.

Листом УПП в Запорізькій області від 10 січня 2020 року фактично підтверджено факт порушення Правил етичної поведінки поліцейських з боку працівників УПП в Запорізькій області, які приймали участь у цих подіях, тому ОСОБА_1 не намагався перешкоджати виконанню законних розпоряджень поліцейських, в тому числі, оформленню адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_2 , а мав на меті лише припинити незаконні фізичні дії щодо себе з боку патрульного поліцейського ОСОБА_8 , який безпідставно застосував до нього заходи фізичного впливу.

Розглянувши справу про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , враховуючи пояснення останнього, працівників поліції, свідків, дослідивши матеріали справи, суддя дійшов до такого.

Санкціями ст.ст. 173 та 185 КУпАП передбачено адміністративні стягнення у вигляді: громадських робіт від сорока до шістдесяти годин або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку.

Зважаючи на характер та суворість вказаних адміністративних стягнень, вважаю, що провадження відносно ОСОБА_1 у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є кримінальним. Відповідно, воно підпадає під визначення «кримінальної процедури» у розумінні статті 4 Протоколу № 7 вказаної Конвенції.

Диспозицією ст.173 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян, та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Об`єктивна сторона цього правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян (формальний склад).

Суддя може визнати особу винною у вчиненні лише тих дій і за тими кваліфікуючими ознаками, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії АА №070449 від 08.12.2019 року, вказано, що 08.12.2019 року о 02 год. 50 хв. ОСОБА_1 у м. Запоріжжі за адресою: вул. Олімпійська, 1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (висновок лікаря-нарколога 5842) у громадському місці, висловлювався нецензурною лайкою на адресу працівників поліції, чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

Перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння 08.12.2019 року не заперечується останнім та підтверджується поясненнями свідків у справі: ОСОБА_23 і ОСОБА_24 , а також працівниками поліції, тому вважаю, що вказаний факт підтвердився у судовому засіданні.

Про факт висловлювання ОСОБА_1 нецензурною лайкою у судовому засіданні повідомили працівники поліції ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_11 , які пояснили, що ОСОБА_1 почав виражатися нецензурною лайкою у бік поліцейських після початку затримання останнього.

Свідки ОСОБА_23 та ОСОБА_24 у судовому засіданні не підтвердили, що ОСОБА_1 виражався нецензурною лайкою у бік працівників поліції.

Під час огляду у судовому засіданні відеозапису (відеофайл «334800189», знятого нагрудною камерою працівника поліції DSJX300163_АР0163, час: 10:34), встановлено, що першою виражатися почала особа жіночою статі, але з вказаного відеозапису не надається можливим встановити, хто саме це був.

Після цього, з відеозапису (час 10:39) встановлено, що ОСОБА_1 виразився одним словом нецензурної лайки, коли кричав, щоб йому не ламали руку. Водночас, це нецензурне слово не стосувалося працівників поліції і було сказано останнім в той момент, коли працівники поліції заводили руку ОСОБА_1 назад, щоб надіти йому кайданки. На інших відеозаписах, наданих працівниками УПП в Запорізькій області, відсутні факти висловлювання ОСОБА_1 нецензурною лайкою.

Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих - головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки хулігана. За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства.

В даному випадку виказане нецензурне слово з боку ОСОБА_1 не було виразом неповаги до існуючих правил і норм поведінки у суспільстві, це слово не було адресовано у бік працівників поліції та його неможливо трактувати як виказану образу працівнику поліції або намагання певним чином принизити поліцейських.

За таких обставин, вважаю, що у діях ОСОБА_1 був відсутній умисел на висловлення нецензурною лайкою для порушення громадського порядку і спокою громадян, тобто відсутня суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії АА №070562 від 08.12.2019 року, вказано, що 08.12.2019 року о 02 год. 50 хв. ОСОБА_1 по вул. Олімпійській, буд.1 у м. Запоріжжі не виконував неодноразове законне розпорядження припинити правопорушення, виражався нецензурною лайкою в бік працівників патрульної поліції, шарпав працівника поліції за формений одяг, поводив себе зухвало, чим вчинив злісну непокору законній вимозі працівника поліції ст. лейтенанта поліції Жмурко О.В. (0093084) та чіплявся за формений одяг, не реагував на неодноразову законну вимогу залишити місце розгляду справи та не заважати оформленню адміністративного матеріалу.

За диспозицією ст.185 КУпАП злісна непокора з об`єктивної сторони характеризується пасивними формами поведінки і стосується завжди законної вимоги працівника поліції як представника державної влади, яка, таким чином, має бути пред`явлена за наявності до того підстав та за формою, установлених законом, положеннями і статутами про несення служби.

Також, у диспозиції зазначеної статті передбачено, що вимоги працівника поліції повинні бути пред`явлені при виконанні ним службових обов`язків. Про перебування його при виконанні службових обов`язків мають свідчити установлена форма одягу, а також пред`явлене відповідне посвідчення працівника міліції.

У протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП, відносно ОСОБА_1 зазначено, що останній не виконував неодноразове законне розпорядження припинити правопорушення.

Водночас, у протоколі не зазначається: які саме були законні розпорядження і у якій формі вони були викладені; ким саме з працівників поліції ці розпорядження надавалися; яке саме вимагалося від ОСОБА_1 припинити правопорушення.

Вказані обставини судом не були встановлені і під час судового розгляду.

Так, з пояснень працівника поліції Жмурка О.В. вбачається, що неодноразові вимоги, які пред`являлися до ОСОБА_1 мали такий зміст: перед затриманням зупинити свої дії щодо нецензурної лайки та війти від місця, де розглядали справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.126 КУпАП відносно ОСОБА_19 ; під час затримання завести руку за спину, щоб надіти кайданки на руки та відпустити руку працівника поліції.

Як пояснив ОСОБА_9 , який і складав протокол про адміністративне правопорушення, у судовому засіданні до затримання ОСОБА_1 була висунута вимога останньому відпустити руку працівника поліції та відійти від місця розгляду справи про адміністративне правопорушення. Під час своїх пояснень ОСОБА_11 не зазначила про висунення якихось вимог до ОСОБА_1 .

Крім того, у протоколі вказано: «… ОСОБА_1 виражався нецензурною лайкою в бік працівників патрульної поліції, шарпав працівника поліції за формений одяг, поводив себе зухвало, чим вчинив злісну непокору законній вимозі працівника поліції ст. лейтенанта поліції Жмурко О.В. та чіплявся за формений одяг, не реагував на неодноразову законну вимогу залишити місце розгляду справи та не заважати оформленню адміністративного матеріалу».

Таким чином, з вказаної фабули вбачається, що фактично ОСОБА_8 неодноразово пред`являв ОСОБА_1 вимогу залишити місце розгляду справи, не заважати оформленню адміністративного матеріалу, але останній вимогу не виконав, почав виражатися нецензурною лайкою в бік працівників патрульної поліції, шарпав працівника поліції за формений одяг, поводив себе зухвало.

Дані відеозапису (відеофайл «334800189», знятого нагрудною камерою працівника поліції DSJX300163_АР0163) повністю спростовують пояснення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 щодо висунення вимог ОСОБА_1 з приводу відійти від місця розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_23 та зупинення дій щодо нецензурної лайки. З вказаного відеозапису вбачається, що до моменту затримання ОСОБА_1 жодних вимог та розпоряджень працівники поліції останньому не висували та не надавалися, тому оцінити дії ОСОБА_1 (виражався нецензурною лайкою, шарпав працівника поліції за формений одяг, поводив себе зухвало) у контексті об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, неможливо.

Згідно з ч.1 ст.260 КУпАП у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складення його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускаються адміністративне затримання особи.

У протоколі про адміністративне затримання ОСОБА_1 серії АА №047649 від 08.12.2019 року працівник поліції ОСОБА_28 В. зазначила, що останній затримується за ст.ст. 173, 185 КУпАП.

Підставою для затримання ОСОБА_1 відповідно до вказаного протоколу є припинення останнім правопорушень, передбачених ст.ст. 173,185 КУпАП, а також для складання адміністративних матеріалів.

Водночас, з відеозапису, дослідженому у судовому засіданні (відеофайл «334800189», знятого нагрудною камерою працівника поліції DSJX300163_АР0163) вбачається, що ОСОБА_8 під час застосування фізичної сили для затримання ОСОБА_1 повідомляє останньому, що він затримується за образу працівника поліції.

У судовому засіданні з пояснень працівників поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_9 фактично вбачається, що ОСОБА_1 було затримано за нанесення останнім удару працівнику поліції ОСОБА_9 . Водночас, факт нанесення удару працівнику поліції жодним чином не зафіксований в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та згадка про цей факт відсутня у жодному документі, який складався працівниками поліції відносно ОСОБА_1 .

Отже, враховуючи суперечливі пояснення працівників поліції, відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП у діях ОСОБА_1 , та дані, викладені у протоколі про адміністративне затримання, вважаю, що у судовому засіданні працівниками поліції не було доведено чіткої та неоднозначної підстави затримання ОСОБА_1 у порядку ст.ст. 260, 261 КУпАП.

З дослідженого у судовому засіданні з відеозапису (відеофайл «334800189») дійсно вбачається, що працівники поліції висували вимоги до ОСОБА_1 щодо заведення руки за спинку для застосування кайданків та припинення утримувати руку одного з працівника поліції. Водночас, вказані вимоги були висунуті працівниками поліції вже після прийняття рішення про затримання ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого у т.ч. ст.185 КУпАП, тому зазначені дії також не можуть бути оцінені у контексті об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суддя керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумпцій.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Таким чином, з огляду на неякісне складання адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 , вважаю, що у цій справі відсутні належні, достатні і допустимі докази, а також докази поза розумним сумнівом, оцінивши які, можливо було б дійти до безсумнівного висновку щодо винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Згідно п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому на думку суду, в діях ОСОБА_1 відсутні склади адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 173, 185 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 173, 185, 245, 247, 251, 252, 260, 261, 266, 280 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст.173, 185 Кодексу України про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод