Справа № 728/38/20 Головуючий у 1 інстанції Глушко О. І.
Провадження № 33/4823/79/20
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2020 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Демченка О.В.,

захисника адвоката Мироненка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу захисника Мироненка С.В. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 14 лютого 2020 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , не одружений, утриманців не має, із середньою спеціальною освітою, працює монтером колії ПЧ-13, групи інвалідності не має, учасником бойових дій не являється, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Судом ОСОБА_1 було визнано винуватим в тому, що він 01 січня 2020 року, о 01 год. 00 хв. в м. Бахмачі Чернігівської області по вул. Даньківський Шлях, керував автомобілем «ВАЗ 21061», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху. Огляд на стан сп`яніння проводився із застосуванням приладу Драгер в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження по справі закрити. Вважає, що судом було порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, неповно з`ясовано всі фактичні обставини справи та не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам. На думку захисника, огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння був проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, а тому вважає його недійсним, оскільки свідків, вказаних в протоколі, не було, а також Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння не складався. Наголошує на відсутності свідків на місці зупинення транспортного засобу. Вказує на невідповідності часу проведення огляду на стан сп`яніння (в чеку Драгера) до зафіксованого в протоколі часу зупинення транспортного засобу.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності в засідання апеляційного суду не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена в передбаченому законом порядку. Адвокат, що представляв інтереси особи, не наполягав на участі ОСОБА_1 .

В засіданні апеляційного суду захисник підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити з підстав, наведених в ній.

Дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Як вбачається із матеріалів справи, ці вимоги закону судом було дотримано.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при обставинах, зазначених у постанові, відповідає фактичним даним справи, ґрунтується на досліджених судом першої інстанції доказах, які також були предметом перевірки апеляційного суду.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР № 381231 від 01 січня 2020 року (а.с.3), ОСОБА_1 01 січня 2020 року, о 01 год. 15 хв. в м. Бахмачі Чернігівської області по вул. Даньківський Шлях, керував автомобілем «ВАЗ 21061», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху. Огляд на стан сп`яніння проводився із застосуванням приладу Драгер в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху.

Згідно даного протоколу, ОСОБА_1 надавати пояснення відмовився в присутності двох свідків, а також відмовився від його підпису.

Відповідно до вимог пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За таких підстав, доводи апелянта про неправильність проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння з порушеннями, є безпідставними.

З наявних у матеріалах справи пояснень, які громадяни ОСОБА_2 (а.с. 5) та ОСОБА_3 (а.с. 6), надали інспектору патрульної поліції в якості свідків при складанні адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо водія ОСОБА_1 вбачається, що в їх присутності гр. ОСОБА_1 пояснив, що випив горілки, після чого керував автомобілем, потім було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння з використанням технічного засобу газоаналізатора Драгер. При продутті даного пристрою проба була виявлена позитивною і становила 1.75 %0. В медичний заклад їхати відмовився.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Питання правомірності використання газоаналізатора поліцейським та результати його використання апелянтом не заперечуються.

Твердження апелянта про те, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння був проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, оскільки свідків на місці зупинення транспортного засобу, вказаних в протоколі, не було, через те, що вони відсутні на відеозаписі, не заслуговує на увагу. Матеріали справи містять письмові пояснення свідків (а.с.5,6), де встановлені їх дані, а також такі пояснення засвідчені підписами, тому у суду апеляційної інстанції відсутні сумніви щодо їх достовірності.

Апелянт вказує на відсутність в матеріалах справи Акту огляду на стан сп`яніння. Апеляційний суд зазначає, що у відповідності до п.10 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння… зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за № 1413/27858, таким актом є роздрукований в автоматичному режимі приладом «Драгер» результат тестування на алкоголь ОСОБА_1 (а.с.2), цей результат складає 1,75%о, що являється алкогольним сп`янінням.

Доводи щодо невідповідності часу проведення огляду на стан сп`яніння (в чеку Драгера) та часу зафіксованого в протоколі про адміністративне правопорушення щодо часу зупинки транспортного засобу, то апеляційний суд вважає такі розбіжності опискою, оскільки цей проміжок часу є незначний та з урахуванням всіх матеріалів справи не викликають сумнівів щодо встановлених судом фактичних даних, які підтверджуються вказаними вище доказами.

Апеляційний суд наголошує, що судочинство в Україні проводиться на засадах змагальності, що передбачає самостійне обстоювання кожною стороною своїх прав та інтересів. Усі доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, нічим не підтверджені, є голослівними і тому апеляційним судом відхиляються.

Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова Бахмацького районного суду Чернігівської області від 14 лютого 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Мироненка С.В. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 14 лютого 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяО. В. Демченко