ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/253/20 Справа № 182/6912/19 Суддя у 1-й інстанції - Борисова Н. А. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в особі судді Коваленко В.Д., за участю ОСОБА_1 , його адвоката Шашликова Д.Г., потерпілої ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2019 року, якою:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень.

Його визнано винним та засуджено за те, що о 14.00 год. 26.09.2019 року на полі біля с. Новософіївка, він керуючи автомобілем ГАЗ 6611 д.н. НОМЕР_1 , не вибрав безпечного інтервалу та здійснив зіткнення зі стоячим транспортним засобом Toyota Prado д.н. НОМЕР_2 . Внаслідок чого автомобіль Toyota Prado зазнав механічних пошкоджень, а саме пошкодження заднього правого ліхтаря, заднього бамперу та ляди. Скоївши зіткнення з транспортним засобом Toyota Prado д.н. НОМЕР_2 , водій ОСОБА_1 покинув місце ДТП до приїзду наряду поліції, чим порушив п. п. 13.1, 2.10 а ПДР України.

Не погоджуючись з постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду першої інстанції скасувати та закрити справу .

В обґрунтування клопотання про поновлення строку вказує, що постанова винесена 13.12.2019 року, але сам текст постанови був отриманий апелянтом 18.12.2019 року. До отримання повного тексту постанови, особа не мала змоги ознайомитись з ним, та оскаржити прийняте рішення. Тому вважає , що строк оскарження пропущений з поважних причин.

Обґрунтовуючи свої вимоги апелянт вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясовував усі фактичні обставини та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване застосування норм матеріального та процесуального права, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду.

На його думку суд першої інстанції не звернув уваги на наявність обставини, на які посилався апелянт у своїх поясненнях під час судового засідання, що вважає знайшли своє підтвердження і в показах свідків з його боку. Вважає, що покази свідків з боку потерпілої сторони надані зацікавленими особами та повинні бути визнані неналежними доказами і прийняті до уваги.

Крім того апелянт вважає, що працівниками поліції були допущені порушення при складанні протоколів у відношенні нього, та схеми ДТП, які у своїй сукупності не вказують на наявність його винуватості та ознак інкримінованих йому адміністративних правопорушень.

На його думку наявний в матеріалах провадження відеозапис наданий потерпілою стороною не відображає усіх обставин події того часу, у ньому не висвітлено пошкоджень на автомобілі Toyota Prado внаслідок нібито удару від автомобілю «ГАЗ» під його керуванням. Зазначає, що він ніякого зіткнення не відчув.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши думку учасників провадження, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, суд приходить до наступного висновку.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 повний текст постанови суду першої інстанції отримав 18.12.2019 року та до отримання повного тексту постанови, особа не мала змоги ознайомитись з ним, та оскаржити прийняте рішення, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження є обґрунтованими, його слід задовольнити та строк на подачу апеляційної скарги поновити.

Необхідно зазначити, що відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення та іншими документами.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124,122-4 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, та є обґрунтованим.

Доводи апелянта про недоведеність його вини у скоєному спростовані наявними в матеріалах справи доказами:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ 038190 від 26.09.2019 року, який було підписано і самим ОСОБА_1 без зауважень, схемою до протоколу огляду місця ДТП, фотознімками з місця події.

Згідно пояснень потерпілої ОСОБА_2 , вона з ОСОБА_3 , який є водієм, приїхала до лісосмуги, де здійснювалась незаконна порубка дерев. На місці вона побачила автомобіль ГАЗ 6611 д.н. НОМЕР_1 , у кузов якого проводилося завантаження деревини. Вона почала все знімати на мобільний телефон, а водій за її вказівкою перегородив виїзд з лісосмуги. Але водій ОСОБА_1 , намагаючись втекти, здійснив зіткнення з автомобілем Toyota Prado, який стояв, пошкодивши його задню частину.

В апеляційному суді ОСОБА_2 повністю підтвердила зазначені пояснення, зазначивши, що ОСОБА_1 не реагував на її зауваження, поводився зухвало та виказував погрози.

ЇЇ пояснення повністю узгоджуються з поясненнями свідка ОСОБА_3 , який пояснив, що ОСОБА_1 наїхав на Toyota Prado, який стояв.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що він виїхав разом з ОСОБА_2 на належному йому автомобілі «Жигулі» на поле, до лісосмуги, де відбувалася незаконна порубка дерев, яка завдає значної шкоди посівам, а грузові автомобілі втрамбовують землю на полі. Автомобілем Тойота Прадо було заблоковано виїзд з посадки ГАЗ 6611, у зв`язку з викликом співробітників поліції. В подальшому ОСОБА_1 різко поїхав, задівши задню частину автомобіля Toyota Prado.

В апеляційному суді було переглянуто і відеозапис події, згідно якого ОСОБА_1 на полі між лісопосадками, керуючи автомобілем ГАЗ 6611 державний номерний знак НОМЕР_1 при здійсненні об`їзду, не дотримавшись інтервалу, різко поїхав та здійснив зіткнення правою частиною свого автомобіля з автомобілем Toyota Prado державний номерний знак НОМЕР_2 , який перебував у нерухомому стані, пошкодивши його задню частину, та після скоєного поїхав з місця пригоди.

Наведені докази свідчать про те, що ОСОБА_1 об`єктивно порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України, в результаті чого сталося зіткнення транспортних засобів.

Доводи апелянта про те, що судом допущено неповноту судового розгляду та не прийнято до уваги щодо наявності обставини, на які посилався апелянт у своїх поясненнях, під час судового засідання поруч з поясненнями свідків з його сторони, то такі доводи є необґрунтованими, оскільки судом першої інстанції було допитано свідків, досліджено відеозапис, надано їм належну оцінку та обґрунтовано зазначено підстави прийняття відповідних пояснень та відхилення пояснень ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з чим погоджується і апеляційний суд.

Що стосується доводів апелянта стосовно наявності неточностей у протоколах та схемі ДТП, то такі доводи оцінені критично, оскільки як убачається з наявних матеріалів провадження під час складання протоколів, працівниками поліції було належно дотримано процедури складання та вимог відповідної Інструкції. При цьому ОСОБА_1 особисто підписав їх без зауважень. Одночасно слід зазначити, що під час складання схеми місця ДТП працівниками поліції було враховано наявні дані стосовно події, зокрема відображено всі дані та пошкодження автомобіля Toyota Prado державний номерний знак НОМЕР_2 . При цьому було позбавлено можливості зазначити дані автомобіля ГАЗ 6611 державний номерний знак НОМЕР_1 , через те, що останній покинув місце пригоди, про що було складено відповідний протокол.

Аналізуючи доводи апелянта стосовно не відображення, на його думку, у наявному в матеріалах провадження відеозапису повної картини події ДТП, то такі доводи є неспроможними, оскільки з даного відеозапису об`єктивно вбачається, що саме ОСОБА_1 в крайній частині поля між лісопосадками, керуючи автомобілем ГАЗ 6611 при здійсненні об`їзду, не дотримавшись інтервалу, різко поїхав та здійснив зіткнення правою частиною автомобіля з автомобілем Toyota Prado, який перебував у нерухомому положенні пошкодивши його задню частину, зокрема задній правий ліхтар, бампер та багажник. Після цього не зупинився та одразу продовжив свій рух у невідомому напрямку, покинувши місце події.

Викладені в обґрунтування поданої апеляційної скарги інші доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності висновків місцевого суду та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду щодо їх оцінки, та спрямовані на уникнення апелянта від відповідальності за скоєні правопорушення.

З тексту постанови вбачається, що вона є належно вмотивованою, обгрунтованою та законною.

Будь-яких порушень вимог закону, які б слугували підставою для зміни чи скасування постанови суду - не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції, як законну, - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 , - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2019 року.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2019 року відносно ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: В. Д. Коваленко