Справа № 204/5440/20
Провадження № 3/204/3279/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Черкез Д.Л., розглянувши адміністративний матеріал у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

26 серпня 2020 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла справа про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 130 КУпАП. У протоколі про адміністративне правопорушення від 08 серпня 2020 року серії ДПР18 № 126222 зазначено, що 07 липня 2020 року, о 14.30 год., у м. Дніпрі, по вул. Криворізькій, 10, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом Opel Omega, номерний знак НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння згідно висновку лікаря № 3215 від 23 липня 2020 року, ОСОБА_2 повторно притягався до відповідальності за ст. 130 КУпАП протягом року, чим порушено п. 2.9-А Правил дорожнього руху України, за що ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

У судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належними чином, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, приходжу до наступних висновків.

Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП є повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою статті 130 КУпАП, а саме керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Верховною Радою України 22 листопада 2018 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі - Закон № 2617-VIII), яким визначено поняття кримінального правопорушення - кримінального проступку та визначено особливості початку досудового розслідування у формі дізнання. Підпунктом 4 пункту 1 Розділу І Закону № 2617-VIII статтю 130 КУпАІІ викладено у новій редакції. Закон набув чинності 01 липня 2020 року. Одночасно внесено зміни до Кримінального кодексу України та введено новий склад кримінального проступку у статті 286? КК України у такій редакції: «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», об`єктивна сторона якого включає відповідальність як за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само: передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного освідування з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого медичного освідування. У частині другій цієї статті передбачена відповідальність за повторне вчинення проступку.

Законом України від 17 червня 2020 року № 720-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень (набув чинності 03 липня 2020 року), були виключені норми Закону № 2617-VIII, що стосувалися ст. 286? КК України.

Згідно з частиною 5 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення Закону № 720-ІХ» до приведення у відповідність із цим Законом законодавчі та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Тобто, до набрання чинності Закону № 2617-VIII, тобто до 01 липня 2020 року, КУпАП передбачав у ст. 130 адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а з 01 липня 2020 року і до 03 липня 2020 року такі діяння криміналізовано шляхом доповнення КК України статтею 286?.

Разом із тим, оскільки Законом № 720-ІХ такі зміни виключені, то суд керується положеннями статті 8 КУпАП.

Статтею 8 КУпАП визначено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Оскільки описані у протоколі події щодо керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння відбулись після 01 липня 2020 року, то зміни, введені підпунктом 4 пункту 1 Розділу І (яким положення ст. 130 КУпАП викладено у новій редакції) та підпунктом 171 пункту 2 Розділу 1 (яким введено в дію положення ст. 286? КК України) Закону № 2617-VIII виключені Законом № 720-ІХ, тобто положення ст. 130 КУпАП на момент розгляду справи діє в редакції Закону від 07 липня 2016 року за № 1446-VIII та стосується водіїв транспортних засобів. Тому суд вважає, що має бути застосований закон, який діяв під час і за місцем вчинення правопорушення та підстави для передачі матеріалів прокурору, органу досудового розслідування відповідно до ст. 253 КУпАП відсутні.

Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст. 280 КУпАП обставинами, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення є: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 126222 від 08 серпня 2020 року складений з грубим порушенням передбаченої законом процедури.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 3215 від 07.07.2020 року, складеного Комунальним підприємством «Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром» Дніпропетровської обласної ради, ОСОБА_2 був направлений поліцейським взводу № 2 роти № 3 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння 07 липня 2020 року о 14.56 год., огляд був проведений 07 липня 2020 року о 15.00 год., висновок складений 07 липня 2020 року та заповнений 23 липня 2020 року. Однак, при цьому, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 126222 відносно ОСОБА_2 був складений лише 08 серпня 2020 року, тобто з грубим порушенням вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП.

Обвинувачення особи у вчинені нею адміністративного правопорушення не може ґрунтуватися на припущеннях, і таку особу може бути притягнуто до встановленої законом відповідальності лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Крім того, протокол серії ДПР18 № 126222 від 08 серпня 2020 року був складений командиром взводу № 2 роти № 4 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Шевченко В.М. без участі ОСОБА_2 як особи, відносно якої складено протокол. При цьому, жодних доказів направлення на адресу ОСОБА_2 повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції для складання протоколу за ч. 2 ст. 130 КУпАП матеріали справи не містять.

Так само в матеріалах справи відсутні будь-які докази вручення ОСОБА_2 вищезазначеного протоколу або направлення йому даного протоколу за допомогою засобів поштового зв`язку.

Частиною 3 статті 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Порушення працівниками Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 126222 від 08 серпня 2020 року є грубим порушенням гарантованих Законом прав, свобод та інтересів ОСОБА_2 , складовою частиною яких є конституційне право кожного громадянина на захист.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

В даному випадку порушення працівниками Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 126222 від 08 серпня 2020 року та як наслідок і прав, свобод та інтересів ОСОБА_2 , на переконання суду, унеможливлює притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки особа, у відношенні якої складений протокол про адміністративне правопорушення, навіть не обізнана про факт існування такого протоколу та ініціювання відповідним органом державної влади процедури притягнення її до адміністративної відповідальності.

Оцінюючи наявний в матеріалах справи висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 3215 від 07.07.2020 року, складений Комунальним підприємством «Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром» Дніпропетровської обласної ради відносно ОСОБА_2 , вважаю за потрібне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Так, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкція), передбачено відповідну форму направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка має бути складена поліцейським, який направляє водія до найближчого закладу охорони здоров`я для проведення відповідного огляду.

Однак, направлення ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром» Дніпропетровської обласної ради для проведення його огляду на стан наркотичного сп`яніння в матеріалах справи відсутнє.

Крім того, у пункті 17 розділу ІІІ вищезазначеної Інструкції визначено, що зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Але, будь-яких доказів, що ОСОБА_2 було повідомлено про зміст висновку щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння, матеріали справи також не містять, а у висновку № 3215 від 07 липня 2020 року підпис ОСОБА_2 про ознайомлення його з результатами огляду відсутній, що є порушенням вимог Інструкції.

Згідно п. 20 розділу ІІІ Інструкції, висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Однак, при цьому, матеріали справи не містять жодних доказів отримання ОСОБА_2 висновку щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння.

За таких обставин, приходжу до переконання, що висновок Комунального підприємства «Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром» Дніпропетровської обласної ради щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 3215 від 07.07.2020 року відносно ОСОБА_2 був складений з порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вважаються недійсними, що визначено у п. 22 розділу ІІІ даної Інструкції.

Аналогічне положення закріплено і у частині 5 статті 266 КУпАП, згідно якої огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП, вважається недійсним.

Слід звернути особливу увагу на те, що будь-який доказ може бути визнаний судом допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому Законом.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

При вирішенні справи слід виходити з того, що докази отриманні з порушенням процедури встановленої законом, не можуть братися в основу висновку суду про винуватість особи у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскільки висновок Комунального підприємства «Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром» Дніпропетровської обласної ради щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 3215 від 07.07.2020 року відносно ОСОБА_2 отриманий з порушенням встановленої законом процедури, він не може бути прийнятий судом в якості доказу винуватості ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, а тому суд його до уваги не бере. Інших належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів вчинення ОСОБА_2 07 липня 2020 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, матеріали справи не містять.

Отже, відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів щодо винуватості особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення свідчать про відсутність в її діях події і складу відповідного правопорушення.

Враховуючи викладене, дослідивши повно та всебічно матеріали справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням того, що винність особи не може ґрунтуватись на припущеннях, а також враховуючи, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази щодо винуватості ОСОБА_2 , приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, оскільки в діях ОСОБА_2 відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, провадження у даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись 7, 10, 130, 247, 251, 256, 268, 277, 278, 280 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Д.Л. Черкез