Провадження № 3/947/6341/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2020 року суддя Київського районного суду м. Одеси Чванкін С.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за протоколом серії ДПР18 № 273738, що надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 18.08.2020 року о 23 годині 01 хвилина ОСОБА_1 керував автомобілем «Деу», н/з НОМЕР_1 , по вул. Шклярука, м. Одеса, в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія, за допомогою газоаналізатора «Драгер» в присутності двох свідків, результат позитивний 1.89 проміле алкоголю.

Працівниками патрульної поліції було кваліфіковано дії ОСОБА_1 , як порушення п. 2.9А «Правил дорожнього руху України», за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КпАП України.

У судове засідання з`явився ОСОБА_1 , що підтверджується підписом особи в пам`ятці, свою вину не визнав та пояснив, що 18.08.2020 працівниками патрульної поліції було зупинено автомобіль «Деу», н/з НОМЕР_1 за кермом якого знаходилась його дружина ОСОБА_2 . Працівники патрульної поліції не розібралися хто дійсно знаходився за кермом та почали вимагати від ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп?яніння на що він погодився але зазначив, що не керував вказаним автомобілем. Додатково ОСОБА_1 просив суд закрити провадження по справі у зв?язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки він не керував транспортним засобом.

У судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_2 , яка є дружиною ОСОБА_1 яка пояснила, що 18.08.20 приблизно о 23.00 годині вона керувала автомобілем «Деу», н/з НОМЕР_1 , по вул. Шклярука, м. Одеса, оскільки її чоловік вживав алкогольні напої та не міг керувати транспортним засобом. В подальшому транспортний засіб було зупинено працівниками патрульної поліції, при цьому ОСОБА_1 знаходився в даному транспортному засобі на пасажирському сидінні. Одразу після зупинки вона та її чоловік ОСОБА_1 вийшли з автомобіля. Працівники патрульної поліції не розібралися в ситуації та почали оформлювати адміністративний протокол у відношенні ОСОБА_1 , однак він відмовився від його підпису, оскільки автомобілем не керував.

У судове засідання викликався працівник патрульної поліції ОСОБА_3 , який складав протокол про адміністративне правопорушення, однак до судового засідання, яке було призначено на 05.10.2020 він не з?явився, про причини неявки суд не повідомив.

Також, у судове засідання викликалися свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, однак вони до судового засідання не з?явилися, про причини неявки суд не сповістили.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що провадження у справі підлягає закриттю у зв?язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Судом було встановлено, що 18.08.2020 року працівниками патрульної поліції було складено адміністративний протокол у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Стаття 130 КпАП України передбачає відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп?яніння чи відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп?яніння, що в даному випадку інкримінується ОСОБА_1 .

Таким чином, в даній ситуації вимагається доведення того, що ОСОБА_1 , будучи особою, яка пройшла огляд на стан сп`яніння, керував транспортним засобом, на підтвердження чого, суду було надано протокол про адміністративне правопорушення, пояснення свідків та відеозапис.

Дослідивши матеріали справи, суд не знайшов підтвердження того, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом.

Зокрема, ОСОБА_1 повністю заперечив вчинення ним адміністративного правопорушення, а саме вказав, що не керував транспортним засобом.

Суд наголошує, що на відеозаписі відсутні докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, у зв?язку з чим, суд не приймає його як належний доказ вини ОСОБА_1 .

В такій ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Важливо, що в даних правовідносинах особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не з`явилась у судове засідання, відповідних пояснень не надала, що позбавило суд можливості провести перевірку обставин, за яких було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Щодо пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які додані до протоколу і які також не з?явилися у судове засідання, суд звертає увагу на те, що вони лише констатували факт проходження огляду на стан сп?яніння ОСОБА_1 , в той же час, ОСОБА_1 стверджує, що за кермом не перебував.

Суд приймає до уваги пояснення свідка ОСОБА_2 , в яких вона зазначає, що 18.08.2020 керувала транспортним засобом «Деу», н/з НОМЕР_1 , що в свою чергу підтверджує відсутність підстав для складання адміністративного протоколу за ст. 130 КпАП України у відношенні ОСОБА_1 .

З огляду на міркування викладені вище, суд не може покласти в основу обвинувачення лише протокол про адміністративне правопорушення.

Наведені факти у відповідності до статті 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Таким чином, з протоколу про адміністративне правопорушення та наданих доказів в підтвердження вини, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не вбачається, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За даних обставин суд доходить до висновку, що матеріали справи не містять беззаперечних доказів, які б свідчили про винуватість ОСОБА_1 , тому суд приходить до переконання про необхідність закриття провадження по справі у зв?язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 130, 247, 268, 279, 280, 283, 284 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП України закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Чванкін С. А.