Справа № 161/7181/20 Провадження №33/802/556/20 Головуючий у 1 інстанції:Черняк В. В.
Категорія:ч.1 ст.130 КпАП України Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

судді - Гапончука В.В.,

за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Петрука І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 липня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , працює в ПП «Дановабуд», за ч.1 ст.130 КпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Постановою суду стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок судового збору.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 05 травня 2020 року о 17 годині 20 хвилин у місті Луцьку по вулиці Карпенка-Карого, керував автомобілем Peugeot 2302, НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому порядку проводився із застосування приладу Драгер 6820 в присутності двох свідків, результат тесту позитивний - 1,17 проміле. Такі дії кваліфіковані поліцейським як порушення п.2.9 «а» ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду, закрити провадження у справі та звільнити його від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України. Матеріали справи щодо нього передати на розгляд трудовому колективу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 для застосування заходів громадського випливу.

Вважає вказану постанову суду незаконною та такою, що винесена з порушенням норм матеріального права, без всебічного та повного з`ясування обставин справи. Ввазує на те, що в судові засідання призначені на 21 травня 2020 року, 05 червня 2020 року, 26 червня 2020 року не з`являвся так як хворів і перебував на листку непрацездатності. Вказує, на те, що його було позбавлено права особисто брати участь в судовому засіданні, подавати докази, заявляти клопотання, знайомитись з матеріалами справи, користуватися юридичною допомогою адвоката, тощо.

Також вказує, що судом першої інстанції безпідставно було відмолено у задоволенні клопотання про передачу його на поруки трудовому колективу у зв`язку з тим, що він не є працівником даного підприємства, а «співпрацює» та «здійснює благоустрій території», як про це зазначає сам підприємець, характер такої «співпраці» у клопотанні не розкритий, зі змісту протоколу «зборів трудового колективу» слідує, що останній має цивільно-правові, а не трудові відносини з ФОП ОСОБА_2 . Однак з даним твердженням суду не погоджується, оскільки вид його діяльності тісно пов`язаний з трудовим колективом ФОП ОСОБА_2 і він з ними виконує спільну роботу. Дані члени трудового колективу вважають і його своїм працівником.

Вказує, на те, що він свою вину визнає повністю та щиро розкаявся у вчиненому, усвідомлює наслідки даного правопорушення у їх сукупності та те, що від його дій тяжких наслідків не настало, вперше притягується до адміністративної відповідальності. Характер його роботи пов`язаний із керуванням автомобілем, тому після позбавлення його права керування транспортними засобами залишиться без роботи та заробітку, що є основним джерелом його доходу та залишить сім`ю без засобів існування.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Петрука І.В., який просив постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі, приходжу до наступного висновку.

В судове засідання ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, не з`явився, в зв`язку з чим апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_1 за його відсутності.

За положеннями статтей 245, 252, 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, вказаних вимог закону при розгляді справи, суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, за обставин викладених у постанові, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю доказів, перевірених у судовому засіданні та належно оцінених судом. А також не заперечується ОСОБА_1 та його захисником.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КпАП України, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №173941 від 05.05.2020 року (а.с.1);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеного у відповідності до норм чинного законодавства у присутності двох свідків - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , стверджується проведення огляду правопорушника у зв`язку з виявленими ознаками: порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, запах алкоголю з порожнини рота (а.с.4).

- роздруківкою приладу «Drager Alcotest 6820» від 05.05.2020 року доводиться, що ОСОБА_1 на момент вчинення адміністративного правопорушення перебував у стані алкогольного сп`яніння; результат тесту - 1.17% (а.с.3).

- пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.5);

- відеозаписом з нагрудних камер інспекторів поліції (а.с.7).

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України.

Згідно довідки Управління патрульної поліції у Волинській області від 06.05.2020 року, ОСОБА_1 не має повторності вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.130 КпАП України. Окрім того до адміністративної відповідальності за ст.130 КпАП України на протязі року не притягувався (а.с.2).

Вищевикладені докази у своїй сукупності відтворюють реальну картину перебігу подій, є чіткими та послідовними та не викликають сумніву в апеляційного суду.

Щодо твердження ОСОБА_1 про звільнення його від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України з передачею матеріалів справи на розгляд трудовому колективу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , для застосування заходів громадського випливу то вони не заслуговують на увагу апеляційного суду та судом першої інстанції вірно надано цьому правову оцінку.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що місцевий суд обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, постанова судді першої інстанції є законною та мотивованою, а накладене на ОСОБА_1 безальтернативне стягнення відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КпАП України.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення, при цьому, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та зміни чи скасування оскаржуваної постанови.

Враховуючи вище викладене, керуючись ст.294 КпАП України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 липня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.В.Гапончук