Справа № 727/7344/20
Провадження № 3/727/3412/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2020 року Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Одовічен Я.В., за участю правопорушника ОСОБА_1 та захисника Мандзюка В. Б., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КпАП України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 136409, ОСОБА_1 01.09.2020 року о 03 год. 27 хв. в м. Чернівці по вул. Головна, 226А керував транспортним засобом марки «Renault» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, зокрема: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил Дорожнього руху України і тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КпАП України.

У судовому засіданні захисник просив провадження по справі закрити з підстав, викладених у поданому до суду запереченні на протокол. Вказував на те, що працівниками патрульної поліції належним чином не було зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, працівниками поліції не було оголошено ОСОБА_1 ознак сп`яніння. Також вказував на те, що працівниками поліції при складанні протоколу не було роз`яснено особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, його права і обов`язки, передбачені ст. 268 КпАП України. Зазначив, що було порушено порядок проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки останній не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, а лише бажав, щоб його обстеження було проведено за результатами дослідження біологічних зразків, зокрема, крові. Натомість, в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння лише за допомогою приладу «Драгер» та категорично відмовлено у відібранні біологічних зразків.

ОСОБА_1 суду пояснив, що бажав пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я та здати кров у зв`язку із тим, що не довіряє алкотестеру.

Суд, заслухавши пояснення захисника та ОСОБА_1 , дослідивши письмові докази у справі, переглянувши доданий до справи диск з відео файлами з боді-камер поліцейських, приходить до наступних висновків.

Так, згідно ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням є протиправна, винна діяльність чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління.

Статтею 245 КпАП України визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу.

Із пункту 2.5 Правил Дорожнього руху України слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом ст. 266 КпАП України огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Таким чином, законодавством передбачений порядок направлення водія на огляд, форма цього направлення. Належним і допустимим доказом відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння є Направлення водія на огляд (Додаток 1 до Наказу МВС України 09.11.2015 № 1452/735В).

Згідно ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до роз`яснень,що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясувати всі обставини, перелічені в ст.ст. 247, 280 КпАП України, надати оцінку не тільки тим доказам, які доводять винуватість, але й оцінити доводи та докази, які виправдовують особу.

Отже, за змістом закону, суб`єктом адміністративного правопорушення за дії, що поставлені у вину ОСОБА_1 , може бути лише особа, яка керує транспортним засобом (водій).

Згідно п.1.5 ПДР України, водій-особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії.

Відповідно п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення є закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись.

Відповідно до п. 4. Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Аргументи захисника про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом суд відхиляє, оскільки даний факт встановлений постановою серії ЕАМ №3066138 від 01.09.2020 року. Вказаною постановою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 126 Ч. 2 КпАП України, у зв`язку з тим, що водій керував транспортним засобом та не був пристебнутий та було відсутнє посвідчення водія.

Згідно п. 8 зазначеного Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Разом із тим, на наданих суду відеозаписах із боді камер поліцейських зафіксовано як ОСОБА_1 01.09.2020 року о 03 год. 29 хв. було запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою Драгера на місці події, однак останній відмовився у зв`язку із тим, що не довіряє алкотестеру і хоче пройти тест шляхом здачі крові в закладі охорони здоров`я.

Після цього відеозапис переривається, новий відеозапис розпочинається о 03 год. 48 хв. в закладі охорони здоров`я. На даному відеозаписі ОСОБА_1 пропонують пройти тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою пристрою Драгер, однак останній відмовляється, вказуючи на те, що хоче здати кров.

Відповідно до п. 12 роздлу 3 Інструкції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України 09.11.2015 року №1452/735 предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Пунктом 13 розділу 3 Інструкції для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, казаних у пункті 12 цього розділу.

На наданих суду відеозаписах в закладі охорони здоров`я, видно як ОСОБА_1 пояснюють що кров можна здати тільки у випадках ДТП. Однак, йому не було запропоновано пройти тест на алкогольне сп`яніння шляхом здачі інших біологічних зразків, крім крові, які перелічені у п. 12 розділу 3 Інструкції.

Також, на відеозаписі видно, як Висновок №912 було складено лікарем Чернівецького обласного наркологічного диспансеру у присутності ОСОБА_1 та працівника патрульної поліції, після чого вручено під розписку лише працівнику поліції. У присутності свідків в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, а лише бажав пройти такий огляд шляхом дослідження біологічного середовища.

Згідно Постанови від 17.12.2008 року №1103, висновок складається в трьох примірниках: по одному - для працівника поліції та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

За змістом ч.5 ст.266 Кодексу огляд особи на стан алкогольного сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Також суд враховує вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 року, заява №36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки дії ОСОБА_1 зазначені у протоколі про адміністративні правопорушення, не підтверджені у судовому засіданні, суд вважає, що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого , не доведена поза розумним сумнівом, у зв`язку із чим провадження у даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу та події адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 130, 247, 283 КпАП України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст.130 КпАП України закрити у зв`язку із відсутністю події та складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Суддя Шевченківського

районного суду м.Чернівці Одовічен Я.В.