Справа № 239/171/20
Провадження № 3/242/1546/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 вересня 2020 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Хацько Н.О., за участю секретаря судового засідання Клименко А.В., прокурора Єрьоменко М.М., Позняковської С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріал, який надійшов від управління стратегічних розслідувань в Донецькій області ДСР Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої ВП «Шахта «1/3 Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» старший інспектор відділу кадрів, уродженки м. Новогродівка Донецької області, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 172-6 КУпАП,

встановив:

21 серпня 2020 року до суду на розгляд надійшов протокол № 291 від 24 червня 2020 року, який складено старшим оперуповноваженим ОВС управління стратегічних розслідувань в Донецькій області ДСР Національної поліції України старшим лейтенантом поліції Кулик А.О. відносно ОСОБА_1 , державного виконавця Кіровского районного відділу державної виконавчої служби міста Донецька Головного територіального управління юстиції, за ч.1 ст.172-6 КУаАП.

З протоколу № 291 від 24 червня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 , порушуючи вимоги абзацу 2 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», якою передбачено подання декларацій посадовими особами, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а саме ОСОБА_1 15 лютого 2018 року звільнилась з посади державного виконавця Кіровского районного відділу державної виконавчої служби міста Донецька Головного територіального управління юстиції та як суб`єкт відповідальності за правопорушення, пов`язаного з корупцією, що передбачено п.п. «в» п.1 ч.1 ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, подала декларацію, як особа, яка припиняє діяльність пов`язану їз виконанняим функцій держави, лише 08 травня 2019 року о 14 год. 04 хв.

У судовому засіданні ОСОБА_1 зазначила, що дійсно пропустила строк подання декларації після звільнення, а саме подала декларацію лише 08 травня 2019 року, просила суд закрити провадження у справі, у зв`язку із закінченням строку накладення стягнення.

Прокурор Єрьоменко М.В. у судовому засіданні зазначила, що докази зібрані працівниками поліції та надані суду є достатніми, відповідно до яких винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, за ч. 1 ст.172-6 КУпАП доведена повністю, дії останньої працівниками поліції кваліфіковано вірно. Вважає, що строк накладення стягнення враховується з дати складання протоколу про адміністративне правопорушення, а саме 24 червня 2020 року. Тому просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 2 ст.278 КУпАП під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Як встановлено в п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до п.п. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єкти, на яких поширюється дія цього Закону є особи рядового і начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби.

Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, а саме, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно примітки до ст. 172-6 КУпАП, суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Судом встановлено, що наказом № 2997/1 від 01 березня 2016 «Про переведення ОСОБА_1 , переведено на посаду державного виконавця Кіровського районного відділу державної виконавчої служби міста Донецька головного територіального управління юстиції у Донецької області з 10 серпня 20106 року Таким чином, ОСОБА_1 , обіймаючи вказану посаду, набула статус особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (а.с.41).

12 лютого 2018 року наказом Головним територіальним управлінням юстиції у Донецькій області № 435/1 ОСОБА_1 було звільнено з займаної посади, у зв`язку з переїздом на нове місце проживання (а.с.42).

Відповідно до даних долученого до протоколу про адміністративне правопорушення Витягу з веб-сайту Єдиного державного реєстру декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 , подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (після звільненням) 08 травня 2019 року (а.с.15).

Відповідно до повідомлення від 02 липня 2019 року Національного агентства з питань запобігання корупції про встановлення факту неподання чи несвоєчасного подання декларації ОСОБА_1 , яке Департамент захисту економіки Національної поліції України отримав 30 липня 2019 року, відповідно до штампу (а.с.12).

Для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до відповідальності за адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, важливу роль відіграють як день вчинення, так і день виявлення правопорушення.

Будь якого продовження перебігу строків накладення адміністративних стягнень законом не передбачено, тому в разі їх закінчення провадження закривається.

Суд вважає, що фактичним днем виявлення вказаного адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідно до ст. 251, 252. КУпАП є 30 липня 2019 року.

Крім того, суд звертає увагу на те, що після отримання вищезазначеного повідомлення, відповідні дії щодо зібрання інформації відносно скоєного правопорушення ОСОБА_1 , працівниками УСР в Донецькій області розпочалися лише 20 лютого 2020 року, відповідно до рапорту старшого оперуповноваженого в особливо важких справах 6-го відділу (протидії корупції) УСР в Донецькій області ДСР НП України від 20 лютого 2020 року (а.с. 46), тобто через 6 місяців, а сама. ОСОБА_1 було допитано лише 13 травня 2020 року, однак у матеріалах справи відсутні докази, які вказують на об`єктивні причини неможливості тривалий час допитати правопорушника.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 КУпАП (яка діяла на час виявлення адміністративного правопорушення), адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язане з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164, 212-14, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Твердження прокурора про те, що днем виявлення адміністративного правопорушення є дата складання протоколу про адміністративне правопорушення не приймаються судом до уваги, оскільки протокол - це документ, складанням якого завершується формування адміністративної справи для подальшого направлення справи до суду з метою розгляду її по суті.

На момент прийняття рішення судом першої інстанції в даній адміністративній справі строки, передбачені ч. 3 ст. 38 КУпАП, закінчилися.

Згідно зі ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що правопорушення було виявлено правоохоронними органами ще за довго до дня складання протоколу про адміністративне правопорушення, тому дату складання протоколу не можна вважати датою виявлення правопорушення.

У зв`язку з вищенаведеним, відповідно до вимог п.7 ст.247 КУпАП, слід закрити провадження у справі у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, оскільки з дня виявлення правопорушення на час розгляду справи судом, пройшло більше 3 місяців.

З урахуванням того, що закінчився визначений ст. 38 КУпАП строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, тому суд позбавлений процесуальної можливості досліджувати докази та встановлювати обставини справи, а також виявляти причини та умови, що сприяли вчиненню адміністративного правопорушення.

Приписи ст. 247 КУпАП є імперативними і чітко вказують, що суд повинен лише закрити справу і не вирішувати жодних інших питань.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Статтею 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

У зв`язку з тим, що адміністративна справа стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю, тому судовий збір стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 38, 247, 284 КУпАП, суд,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 172-6 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.О.Хацько