Справа № 594/1245/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року

Суддя Борщівського районного суду Тернопільської області Зушман Г.І., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Денисової Т.С., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з Борщівського ВП Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області на:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , зареєстрованої АДРЕСА_2 , працюючу продавцем у ФОП ОСОБА_2 ,

за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №714123 від 07 вересня 2020 року, ОСОБА_1 07 вересня 2020 року о 13 год. 58 хв., являючись продавцем магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований по АДРЕСА_1 , здійснювала торгівлю без одягнутих засобів індивідуального захисту, а саме захисної маски та рукавиць, чим порушила вимоги ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», пп. 1 п. 10 постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22 липня 2020 року та п.7 постанови Головного державного санітарного лікаря України № 17 від 09 травня 2020 року.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 вину у вчиненому не визнала. Пояснила, що 07 вересня 2020 року о 13.58 год. вона дійсно знаходилася в магазині, розташованому по вул.Січових Стрільців,5 с.Слобідка-Мушкатівська Борщівського району, оскільки власниця магазину ОСОБА_2 обіцяла взяти її на роботу продавцем і попросила побути в магазині на час її тимчасової відсутності. Коли вона перебувала в магазині, розкладала товар, а тому зняла маску, бо було жарко. Торгівлю не здійснювала, відвідувачів у магазині не було. В цей час до магазину прийшли працівники поліції та почали знімати усе на відео. Тоді вона одягнула захисну маску. Поліцейські повідомили їй, що вона порушує правила карантину і сказали, що на неї буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.44-3 КУпАП, на що вона пояснювала, що не є продавцем магазину та не здійснювала будь-якого продажу товару. Її було прийнято на роботу продавцем з 16 вересня 2020 року, тобто після складання протоколу.

Захисник, адвокат Денисова Т.С. просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку, що беззаперечних доказів винуватості ОСОБА_1 під час розгляду справи не здобуто, а її доводи матеріалами справи про адміністративне правопорушення не спростовані з огляду на наступне.

Адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП є правопорушенням, що полягає у порушенні правил щодо карантину людей.

Диспозицією ст.44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України"Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Зазначена норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Упротоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 07 вересня 2020 року о 13 год. 58 хв., являючись продавцем магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований по АДРЕСА_1 , здійснювала торгівлю без одягнутих засобів індивідуального захисту, а саме захисної маски та рукавиць, чим порушила вимоги ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», пп. 1 п. 10 постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22 липня 2020 року та п.7 постанови Головного державного санітарного лікаря України № 17 від 09 травня 2020 року.

Однак, стаття 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» визначає порядок запровадження карантину на території країни та повноваження Кабінету Міністрів України з цього питання, а постанова Головного державного санітарного лікаря України № 17 від 09 травня 2020 року не являється нормативно-правовим актом, тому посилання на них у протоколі в розумінні ст.44-3 КУпАП невірне.

Відповідно до пп.1 п.10 Постанови Кабінету міністрів України № 641 від 22 липня 2020 року«Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» в редакції, чинній на час складання протоколу щодо ОСОБА_1 , на території України на період дії карантину забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Згідно п.1 вищевказаної Постанови Кабінету міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 1 серпня до 31 жовтня 2020 року встановлено на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061) та від 20 травня 2020 р. № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 Відповідно до ст.41 «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року, особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р., заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р., заява №36673/04).

Крім того, до протоколу на доведеність вини ОСОБА_1 не надано жодних доказів на підтвердження того, що вона в час та місці, зазначених у протоколі, здійснювала торгівлю без засобів індивідуального захисту, а саме, захисної маски або респіратора, у тому числі не надано доказів, якою саме продукцією здійснювала торгівлю, до матеріалів справи не долучено жодних пояснень осіб, яким було здійснено такий продаж.

Так, на підтвердження вини ОСОБА_1 до матеріалів справи поліцейським долучено відеозапис, який було оглянуто під час розгляду справи. Однак, з наданого відеозапису не встановлено факту здійснення торгівлі ОСОБА_1 , будь-яких операцій по купівлі товарів, знаходження в магазині покупців відеозапис не містить.

Окрім того, поліцейським у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 є продавцем магазину в АДРЕСА_3 , однак доказів на підтвердження наведеного поліцейським до матеріалів справи не додано, а ОСОБА_1 даний факт заперечує, додавши копію трудового договору, укладеного з ФОП ОСОБА_2 16 вересня 2020 року.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин вважаю, що немає належних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає до закриття у відповідності до п.1 ст.247 КУпАП в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КК України.

Керуючись ст. 245, п.1 ст.247, ст.ст. 251-252, 266, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Борщівський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя