Справа № 141/463/20
Провадження № 33/801/707/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Олексієнко О. Ю.
Доповідач: Копаничук С. Г.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Копаничук С.Г.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Іллінецького районного суду Вінницької області від 20.08.2020 року, якою визнано винним

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №215607 від 09.07.2020 року, того ж дня о 03 год. 40 хв. по вул. Центральній в с. Осична, Оратівського району Вінницької області ОСОБА_1 керував автомобілем «Мазда 3» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку в Оратівській ЦРЛ, результат алкотестеру «Драгер» позитивний - 1,7 %0.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9«а» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортними засобами особами у стані наркотичного сп`яніння.

Постановою Іллінецького районного суду Вінницької області від 20.08.2020 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн в дохід держави, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм КУпАП України, просив постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у даній справі закрити з підстав, передбачених п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Вказав, що суд першої інстанції не прийняв до уваги те, що 09.07.2020 року він транспортним засобом не керував, а вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав через психологічний тиск з боку працівників поліції, жодних свідків при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення не було. Крім того зазначив, що в протоколі про адміністративне правопорушення незазначені прізвище, ім`я, по батькові поліцейського, який склав протокол.

В судове засідання заявник апеляційної скарги, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не з`явився, про причини неявки не повідомляв. Суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно з вимогами ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

За правилами частин 1 і 2 статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначеної норми ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Судом встановлено, що 09.07.2020 року о 03 год. 40 хв. по вул. Центральній в с. Осична, Оратівського району Вінницької області ОСОБА_1 керував автомобілем «Мазда 3» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку в Оратівській ЦРЛ, результат алкотестеру «Драгер» позитивний - 1,7 %0..

Притягуючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, суд виходив з того, що вина останнього доведена належними та допустимим доказами і підтверджується письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 ; факт керування транспортним засобом перед складанням протоколу про адміністративне правопорушення останній не заперечував, дії працівників поліції не оскаржував.

Суд першої інстанції відповідно до ст. 245 КУпАП у повній мірі дослідив та проаналізував наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази і надав їм належну правову оцінку, а відтак дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за вчинення якого застосував до нього адміністративне стягнення в межах санкції вищевказаної норми, що з урахуванням характеру вчиненого правопорушення є правильним та достатнім і відповідає вимогам ст. 33 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що при оформлені протоколу про адміністративне правопорушення були відсутні свідки, суд вважає безпідставними, оскільки огляд ОСОБА_1 був проведений в Оратівській ЦРЛ та відповідно до висновку лікаря ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, тому, з врахуванням вимог ст. 266 КУпАП, в даному випадку необхідності обов`язкової присутності двох свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не було.

Доводи апеляційної скарги про не керування ним транспортним засобом спростовується протоколом про адміністративне правопорушення, в якому він визнав факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Окрім того, доводи апеляційної скарги про застосування працівниками поліції психологічного тиску відносно ОСОБА_1 є безпідставними, оскільки жодних доказів на підтвердження зазначених обставин заявник апеляційної скарги не надав, як і не надав доказів оскарження неправомірних дій працівників поліції у встановленому законом порядку.

При цьому, під час перегляду постанови районного суду, апеляційний суд дослідив наявний в матеріалах справи відеозапис з місця зупинки ОСОБА_1 , який також спростував посилання заявника апеляційної скарги про застосування психологічного тиску відносно нього з боку працівників поліції.

Доводи апеляційної скарги про відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення прізвища, ім`я, по батькові поліцейського, який його склав, хоча і заслуговують на увагу, проте не можуть бути самостійними підставами для скасування законної постанови суду. При цьому, матеріали справи, зокрема, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, висновок щодо його результатів, пояснення свідків свідчать про те, що усі дії з оформлення адміністративного правопорушення здійснювалось старшим лейтенантом поліції Присяжнюком Д.І.

Інші доводи апеляційної скарги не є підставою для скасування законної постанови суду першої інстанції, оскільки свого підтвердження під час розгляду апеляційної скарги не знайшли та зводяться до незгоди з постановленим судовим рішенням і свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи не знайшли та висновків суду першої інстанції не спростовують.

При розгляді справи місцевий суд правильно встановив фактичні обставини справи, надав правову оцінку наявним в матеріалах справи і дослідженим у судовому засіданні доказам у відповідності з вимогами ст. 252 КУпАП та дійшов обґрунтованого висновку про визнання вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення у зв`язку з цим адміністративного стягнення.

Апеляційний суд, погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки ці висновки ґрунтуються на вимогах закону, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги та закриття провадження у справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 280, 283, 294, 295 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Іллінецького районного суду Вінницької області від 20.08.2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя С.Г. Копаничук