Провадження № 3/679/88/2020
Справа № 679/139/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2020 року м. Нетішин

Суддя Нетішинського міського суду Хмельницької області Гавриленко О.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Нетішинського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницької області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий 14 серпня 2017 року, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

28 січня 2020 року ОСОБА_1 о 21 годині 00 хвилин на вул. Енергетиків в м. Нетішин, в порушення вимог п. 2.9а ПДР України, керував транспортним засобом марки «ACUMOTO XT 50QT», номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Стан сп`яніння зафіксовано за допомогою приладу «Драгер», тест №2753 від 28 січня 2020 року.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився.

З матеріалів справи убачається, що останній повідомлявся рекомендованим листом судовою повісткою про розгляд справи на 19 лютого 2020 року, 10 березня 2020 року та 27 березня 2020 року за адресою, яку він зазначив при складанні відносно нього протокола про адміністративне правопорушення, а саме: АДРЕСА_2 . Згідно відміток працівника поштового відділення, поштові конверти повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній».

Суд вчинив усі необхідні дії, щоб вчасно повідомити ОСОБА_1 про розгляд справи за адресою, яку він повідомив. Відповідальність за надання правдивої інформації про адресу проживання або адресу, на яку особу можна інформувати про перебіг подій по справі та особисті дані, повністю лежить на порушнику. Надання неправдивої інформації слід розглядати, як намагання у майбутньому використати цю обставину для уникнення відповідальності за адміністративне правопорушення.

За вказаних обставин вважаю, що ОСОБА_1 мав усі можливості отримати повідомлення про розгляд справи у суді, яке йому направлялось, але реально маючи можливість дізнатись про зміст поштових повідомлень, не отримував їх.

Такі дії правопорушника, а саме, не отримання повідомлень про дату та час розгляду справи за вказаною ним адресою, на переконання судді, є штучним створенням підстав для уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, та мають на меті вийти за межі строку накладання адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП, що тягне за собою закриття провадження у справі.

Тому у відповідності до вимог ст. 268 КУпАП справу може бути розглянуто.

Дослідивши матеріали справи, приходжу висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність наступає, як за керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивно вина ОСОБА_1 підтверджується даними протокола від 28 січня 2020 року за підписом свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були присутніми при проходженні ОСОБА_1 тестування на алкоголь за допомогою приладу «Драгер 6810», письмовими поясненнями останніх, акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та відеофіксації.

Підстав ставити під сумнів результати тестування на алкоголь, проведені за допомогою приладому «Драгер 6810», також немає.

З даних результату огляду ОСОБА_1 з використанням технічного засобу «Драгер», тест №2753 від 28 січня 2020 року, на момент огляду рівень алкоголю у нього становить - 1,07 ‰. При цьому, вказаний огляд був проведений в присутності зазначених вище свідків відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735.

Крім того, результати проведеного поліцейським огляду, були зазначені в акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів та зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучений вказаний акт огляду, що відповідає вимогам ч.ч. 1 і 2 ст. 266 КУпАП, пункти 2-5 зазначеного вище Порядку.

Сукупність досліджених доказів є переконливими і в повній мірі свідчать про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому, враховуючи особу винного, ступінь його вини, відсутність обставин, які обтяжують та пом`якшують відповідальність, характер вчиненого правопорушення, вважаю за можливе притягнути останнього до адміністративної відповідальності.

З довідки Нетішинського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області від 28 січня 2020 року встановлено, що у ОСОБА_1 відсутнє посвідчення водія, оскільки таке він не отримував та право на керування транспортними засобами йому не надавалось.

Відповідно до п. 28 Постанови ВСУ від 23 лютого 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суди не в праві застосовувати позбавлення права керувати транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена права або взагалі його не мала.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно Правил дорожнього руху водій - особа, яка керує транспортним засобом і має при собі посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Враховуючи вказані обставини ОСОБА_1 не є водієм, а іншою особою, тому приходжу висновку про застосування до останнього стягнення у виді штрафу.

Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, з ОСОБА_1 в доход держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 420 гривень 40 коп.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 283, 284, 287-289 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп. на рахунок №UА0026001, отримувач коштів - ГУК у м.Києві 22030106, код за , банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), за кодом класифікації доходів бюджету - 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя О.М.Гавриленко