Справа № 367/4812/20
Провадження №3/367/1819/2020
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 жовтня 2020 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

Головуючого судді Шестопалової Я.В.,

при секретарі Сіренко Р.В..,

за участі прокурора Книгиницької З.О.,

особи, що притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Степанова І.О.,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з управління стратегічних розслідувань в Київській області Департаменту стратегічних розслідувань НП України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, працюючої в.о.начальника(керівника) Управління праці, соціального захисту та захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу № 186 про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією від 30.07.2020року, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді заступника начальника Управління праці, виконуючи обов`язки начальника цього ж управління, являючись суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, згідно пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону, не вжила заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та не повідомила визначений законом орган - Бучанську міську раду Київської області в особі голови міської ради, або Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, або НАЗК про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а саме щодо суперечності між її приватним інтересом та своїми службовими повноваженнями, які виникли перед підписанням наказу від 24.01.2020року № 13/ос «Про преміювання працівників Управління за січень 2020року», серед яких була її сестра, головний державний соціальний інспектор ОСОБА_2 , у розмірі 20% від посадового окладу (за фактично відпрацьований час), чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 статті 172-7 КУпАП.

Згідно протоколу № 188 про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією від 30.07.2020року, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді заступника начальника Управління праці, виконуючи обов`язки начальника цього ж управління, являючись суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, згідно пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону, не вжила заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та не повідомила визначений законом орган - Бучанську міську раду Київської області в особі голови міської ради, або Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, або НАЗК про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а саме щодо суперечності між її приватним інтересом та своїми службовими повноваженнями, які виникли перед підписанням наказу від 24.02.2020року № 26/ос «Про преміювання працівників Управління за лютий 2020року», серед яких була її сестра, головний державний соціальний інспектор ОСОБА_2 , у розмірі 20% від посадового окладу (за фактично відпрацьований час), чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 статті 172-7 КУпАП.

Згідно протоколу № 190 про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією від 30.07.2020року, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді заступника начальника Управління праці, виконуючи обов`язки начальника цього ж управління, являючись суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, згідно пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону, не вжила заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та не повідомила визначений законом орган - Бучанську міську раду Київської області в особі голови міської ради, або Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, або НАЗК про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а саме щодо суперечності між її приватним інтересом та своїми службовими повноваженнями, які виникли перед підписанням наказу від 26.03.2020року № 13/ос «Про преміювання працівників Управління за березень 2020року», серед яких була її сестра, головний державний соціальний інспектор ОСОБА_2 , у розмірі 20% від посадового окладу (за фактично відпрацьований час), чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 статті 172-7 КУпАП.

Згідно протоколу № 192 про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією від 30.07.2020року, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді заступника начальника Управління праці, виконуючи обов`язки начальника цього ж управління, являючись суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, згідно пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону, не вжила заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та не повідомила визначений законом орган - Бучанську міську раду Київської області в особі голови міської ради, або Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, або НАЗК про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а саме щодо суперечності між її приватним інтересом та своїми службовими повноваженнями, які виникли перед підписанням наказу від 24.04.2020року № 40/ос «Про преміювання працівників Управління за квітень 2020року», серед яких була її сестра, головний державний соціальний інспектор ОСОБА_2 , у розмірі 30% від посадового окладу (за фактично відпрацьований час), чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 статті 172-7 КУпАП.

Згідно протоколу № 194 про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією від 30.07.2020року, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді заступника начальника Управління праці, виконуючи обов`язки начальника цього ж управління, являючись суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, згідно пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону, не вжила заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та не повідомила визначений законом орган - Бучанську міську раду Київської області в особі голови міської ради, або Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, або НАЗК про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а саме щодо суперечності між її приватним інтересом та своїми службовими повноваженнями, які виникли перед підписанням наказу від 25.05.2020року № 52/ос «Про преміювання працівників Управління за травень 2020року», серед яких була її сестра, головний державний соціальний інспектор ОСОБА_2 , у розмірі 25% від посадового окладу (за фактично відпрацьований час), чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 статті 172-7 КУпАП.

Згідно протоколу № 187 про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією від 30.07.2020року, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді заступника начальника Управління праці, виконуючи обов`язки начальника цього ж управління, являючись суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, згідно пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону, в порушення вимог пункту 3 ч. 1 ст. 28 Закону, вчинила дію в умовах реального конфлікту інтересів, а саме підписала наказ від 24.01.2020року № 13/ос «Про преміювання працівників Управління за січень 2020року», серед яких була її сестра, головний державний соціальний інспектор ОСОБА_2 , яку премійовано у розмірі 20% від посадового окладу (за фактично відпрацьований час), чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 статті 172-7 КУпАП.

Згідно протоколу № 189 про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією від 30.07.2020року, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді заступника начальника Управління праці, виконуючи обов`язки начальника цього ж управління, являючись суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, згідно пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону, в порушення вимог пункту 3 ч. 1 ст. 28 Закону, вчинила дію в умовах реального конфлікту інтересів, а саме підписала наказ від 24.02.2020року № 26/ос «Про преміювання працівників Управління за лютий 2020року», серед яких була її сестра, головний державний соціальний інспектор ОСОБА_2 , яку премійовано у розмірі 20% від посадового окладу (за фактично відпрацьований час), чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 статті 172-7 КУпАП.

Згідно протоколу № 191 про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією від 30.07.2020року, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді заступника начальника Управління праці, виконуючи обов`язки начальника цього ж управління, являючись суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, згідно пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону, в порушення вимог пункту 3 ч. 1 ст. 28 Закону, вчинила дію в умовах реального конфлікту інтересів, а саме підписала наказ від 26.03.2020року № 40/ос «Про преміювання працівників Управління за березень 2020року», серед яких була її сестра, головний державний соціальний інспектор ОСОБА_2 , яку премійовано у розмірі 20% від посадового окладу (за фактично відпрацьований час), чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 статті 172-7 КУпАП.

Згідно протоколу № 193 про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією від 30.07.2020року, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді заступника начальника Управління праці, виконуючи обов`язки начальника цього ж управління, являючись суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, згідно пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону, в порушення вимог пункту 3 ч. 1 ст. 28 Закону, вчинила дію в умовах реального конфлікту інтересів, а саме підписала наказ від 24.04.2020року № 48/ос «Про преміювання працівників Управління за квітень 2020року», серед яких була її сестра, головний державний соціальний інспектор ОСОБА_2 , яку премійовано у розмірі 30% від посадового окладу (за фактично відпрацьований час), чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 статті 172-7 КУпАП.

Згідно протоколу № 195 про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією від 30.07.2020року, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді заступника начальника Управління праці, виконуючи обов`язки начальника цього ж управління, являючись суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, згідно пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону, в порушення вимог пункту 3 ч. 1 ст. 28 Закону, вчинила дію в умовах реального конфлікту інтересів, а саме підписала наказ від 25.05.2020року № 52/ос «Про преміювання працівників Управління за травень 2020року», серед яких була її сестра, головний державний соціальний інспектор ОСОБА_2 , яку премійовано у розмірі 25% від посадового окладу (за фактично відпрацьований час), чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 статті 172-7 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину не визнала, з протоколом не погодилась, та зазначила, що в її в діях відсутні будь-які порушення ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, оскільки уповноваженою особою не надано доказів наявності в неї приватного інтересу, а також суперечності між приватним та службовим повноваженнями, що вплинули на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень. Пояснила, що працює заступником Управління праці, соціального захисту та захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради з 2007 року, а з січня 2020року на неї покладено виконання обов`язків начальника цього ж Управління. Також пояснила, що сестра ОСОБА_2 прямо їй не підпорядковується, між ними є ще один начальник відділу, якому вона і підпорядковується. Зазначила, що вони з сестрою ОСОБА_2 проживають окремо, в кожного своя сім`я, окремий побут, тобто відсутні будь-які сімейні відносини. ОСОБА_1 пояснила, що вона підписує наказ на преміювання і надбавки всім працівникам за поданням начальників відділів, а не конкретно своїй сестрі, та вилучити її з наказу не має права, оскільки це буде обмеженням та порушенням прав працівника і не підписати наказ про преміювання працівників також не має можливості, оскільки це входить в її посадові обов`язки як в.о.начальника(керівника) Управління праці, соціального захисту та захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради. Також зазначила що на даний час її сестра ОСОБА_2 звільнена з посади та не працює в Бучанській міській раді. В зв`язку з чим просила закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в її діях.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Степанова І.О. зазначив, що в матеріалах справи відсутні допустимі та належні докази вини ОСОБА_1 та просив закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Прокурор Книгиницька З.О. в судовому засіданні просила визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП та притягнути до адміністративної відповідальності, оскільки вважає, що вина ОСОБА_1 оскільки вважає, що вина ОСОБА_1 доведена в повному обсязі наявними доказами в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і з`ясувавши питання, які виникли під час такого дослідження, суддя дійшов наступних висновків.

Згідно з ч.1 ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 172-7 КУпАП.

При цьому, відповідно до диспозиції ч.1, ч. 2. ст.172-7 КУпАП відповідальність за нею настає за неповідомлення особою, у встановлених законом випадках та порядку, про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів, який утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ч. ст. 172-7 КУпАП.

Беручи до уваги диспозиції ст. 172-7 КУпАП та п. 2 примітки до цієї статті, порушення вимог стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів можуть полягати: - у неповідомленні особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів - наявної суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень (ч. 1 ст. 172-7 КУпАП); -у вчиненні дій чи прийнятті рішень в умовах реального конфлікту інтересів, тобто за наявності суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що вплинуло на об`єктивність або неупередженість вчинення таких дій, або прийняття таких рішень (ч. 2 ст. 172-7 КУпАП).

З суб`єктивної сторони правопорушення, передбачене ст. 172-7 КУпАП характеризується прямим умислом.

У відповідності до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчинено умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажана їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Судом встановлено, що рішенням Бучанської міської ради Київської області від 24.12.2015року №71-4-VІІ затверджено Положення «Про управління праці, соціального захисту населення та захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради».

Відповідно до розділу 1 «Загальні положення» Положення, Управління праці є структурним підрозділом Бучанської міської ради, що утворюється відповідно до чинного законодавства, є підзвітним та підконтрольним голові міської ради та Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації.

Так, наказом начальника Управління праці від 02.01.2007року № 2/ос ОСОБА_1 зараховано постійно, по переводу на посаду заступника начальника цього ж Управління.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посада заступника начальника Управління праці відноситься до 6-ої категорії посад місцевого самоврядування.

Згідно з ст. 2 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Отже, ОСОБА_1 , будучи заступником начальника Управління праці, є посадовою особою місцевого самоврядування. 10.01.1996року ОСОБА_1 прийняла присягу посадової особи місцевого самоврядування. 01.06.2011року ОСОБА_1 письмово попереджена про встановлені Законами обмеження.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи посадовою особою місцевого самоврядування, була належним чином попереджена про встановлені Законом обмеження.

Розпорядженням виконуючого обов`язки Бучанського міського голови від 08.01.2020 № 4-к на заступника начальника Управління праці ОСОБА_1 з 08.01.2020 покладено виконання обов`язків начальника цього ж Управління.

Згідно з розділом 5 Положення, начальник Управління праці: 1) здійснює керівництво діяльністю управління, несе персональну відповідальність за виконання покладених на управління завдань, визначає ступінь відповідальності заступника начальника управління, керівників його структурних підрозділів, спеціалістів та в разі порушень притягує до дисциплінарної відповідальності; 2) щорічно подає на затвердження голові Бучанської міської ради кошторис доходів і видатків та штатний розпис управління; 3) затверджує структуру управління, положення про структурні підрозділи управління і функціональні обов`язки його працівників; 4) розпоряджається коштами у межах затвердженого кошторису витрат на утримання управління; 5) призначає на посади та звільняє з посад заступника начальника управління та головного бухгалтера після погодження їх з міським головою; 6) призначає на посади та звільняє з посад працівників управління; 7) видає у межах своєї компетенції накази, організовує і контролює їх виконання; 8) на засідання виконавчого комітету та сесії міської ради розробляє проекти рішень, розпоряджень міського голови з питань, що входять до компетенції управління; 9) здійснює функції управління майном, що належить установі на правах оперативного управління.

Згідно з п. 3.1. розділу 3 Положенням «Про порядок преміювання працівників Управління праці, соціального захисту та захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради» рішення про видання наказу про преміювання працівників Управління приймається не пізніше 25 числа кожного місяця начальником Управління за письмовим поданням начальників структурних підрозділів та заступника начальника Управління.

Отже, на ОСОБА_1 , що виконує обов`язки начальника Управління праці, розповсюджуються повноваження начальника цього ж Управління, зокрема в частині преміювання його працівників.

Також встановлено, що за інформацією відділу державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ), наданої листом від 15.07.2020року №21039/5-20, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є близькими особами у розумінні абз.4 ч. 1 cт.1 Закону, оскільки є рідними сестрами та мають спільних батьків.

Згідно з абз. 4 ч. 1 ст. 1 Закону «близькі особи» - це особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки із суб`єктом, зазначеним у ч. 1 ст. З цього Закону (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких із суб`єктом не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі, а також - незалежно від зазначених умов - чоловік, дружина, батько, маги, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням згаданого суб`єкта.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону особи, зазначені у пунктах 1 і 2 ч. 1 ст. 3 нього Закону зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або Колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Реальний конфлікт інтересів, відповідно до абз.12 ч. 1 ст. 1 Закону, це - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону, приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч. 1 ст. 1 Закону, дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому. Тобто для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що приватний інтерес наявний, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи невчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, необхідно встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як: наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований та визначений; наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; наявність повноважень на прийняття рішення, наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією.

Так, в період з січня 2020 року по травень 2020року, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді заступника начальника Управління праці, виконуючи обов`язки начальника цього ж управління, являючись суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, згідно пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону, не вжила заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та не повідомила визначений законом орган - Бучанську міську раду Київської області в особі голови міської ради, або Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, або НАЗК про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а саме щодо суперечності між її приватним інтересом та своїми службовими повноваженнями, які виникли перед підписанням наказів: - наказу від 24.01.2020року № 13/ос «Про преміювання працівників Управління за січень 2020року», - наказу від 24.02.2020року № 26/ос «Про преміювання працівників Управління за лютий 2020року»; - наказу від 26.03.2020року № 13/ос «Про преміювання працівників Управління за березень 2020року», - наказу від 24.04.2020року № 40/ос «Про преміювання працівників Управління за квітень 2020року»; - наказу від 25.05.2020року № 52/ос «Про преміювання працівників Управління за травень 2020року. Також в порушення вимог пункту 3 ч. 1 ст. 28 Закону, вчинила дію в умовах реального конфлікту інтересів, а саме підписала накази: - наказ від 24.01.2020року № 13/ос «Про преміювання працівників Управління за січень 2020року»; - наказ від 24.02.2020року № 26/ос «Про преміювання працівників Управління за лютий 2020року»; - наказ від 26.03.2020року № 40/ос «Про преміювання працівників Управління за березень 2020року»; - наказ від 24.04.2020року № 48/ос «Про преміювання працівників Управління за квітень 2020року»; - наказ від 25.05.2020року № 52/ос «Про преміювання працівників Управління за травень 2020року». Серед премійованих працівників була її сестра, головний державний соціальний інспектор ОСОБА_2 .

Як убачається зі змісту вказаних наказів, премії за такі періоди передбачені для переліку працівників Управління, в тому числі працівників на аналогічних посадах, не відрізняються від суми нарахованої премії ОСОБА_2 , також ОСОБА_1 не приймала персонально одноосібні рішення про преміювання працівників, в тому числі відносно своєї сестри - головного державного соціального інспектора Управління праці, соціального захисту та захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради. В.о.начальника управління праці ОСОБА_1 виконувала обов`язки підписати накази про преміювання, які здійснювались у межах коштів, передбачених у кошторисі доходів та видатків на утримання апарату Управління. Рішення про видання наказу про преміювання працівників Управління за підсумками роботи за місяць, відповідно до змін до колективного договору, приймається не пізніше 25 числа кожного місяця начальником управління за письмовим поданням начальників структурних підрозділів та заступника начальника Управління. Розмір премій визначався рішенням про видання наказу про умови преміювання працівників Управління за безперервну роботу в Управлінні на початку року письмовим поданням спеціаліста кадрової служби Управління. Стосовно преміювання ОСОБА_2 як працівника Управління подання про преміювання за результатами роботи, для затвердження надавав начальник відділу державних соціальних інспекторів ОСОБА_3 і розмір премій працівника Управління ОСОБА_2 не відрізнявся від розміру нарахований та виплачених премій інших працівників на аналогічних посадах.

Відповідно до умов «Положення про порядок преміювання працівників Управління праці, соціального захисту та захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради, погодженого Головою профспілкового комітету ОСОБА_2 від 30.03.2011року та затвердженого в.о.начальника Управління праці, соціального захисту та захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради ОСОБА_4 від 30.03.2011р. згідно розділу 3 Порядку призначення премій, рішення про видання наказу про преміювання працівників Управління за підсумками роботи за місяць, відповідно до змін до колективного договору, приймається не пізніше 25 числа кожного місяця начальником управління за письмовим поданням начальників структурних підрозділів та заступника начальника Управління. Даний порядок визначає колегіальну процедуру визначення премій працівникам Управління в залежності від їх посад та здійснюється у межах коштів, передбачених у кошторисі доходів та видатків на утримання апарату Управління затвердженому у встановленому порядку, за рахунок коштів місцевого бюджету.

Повноваження щодо призначення, нарахування та виплати розміру премій працівникам Управління в одноособовому порядку відповідно до положень, визначених статутними документами та посадовими обов`язками, у начальника Управління відсутні. Даних про вчинення нею таких дій при прийнятті рішень про преміювання працівників, у тому числі головного державного соціального інспектора ОСОБА_2 , що б суперечило вимогам розділу 3 Порядку призначення премії в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, матеріали справи та протоколи про адміністративні правопорушення не містять даних про наявність обставин як усіх складових реального конфлікту інтересів у ОСОБА_1 під час прийняття стосовно рідної сестри ОСОБА_2 , головного державного соціального інспектора, рішень про преміювання. В матеріалах відсутні дані, що вчинення дій та прийняття рішень відбулися за наявності суперечності між приватним інтересом особи та її службовими повноваженнями, які вплинули на об`єктивність або неупередженість вчинення таких дій, прийняття таких рішень, не викладені та не підтверджені обставини, що дії чи рішення суперечать службовим повноваженням ОСОБА_1 ..

Наведені в протоколах про адміністративні правопорушення та матеріалах справи фактичні дані свідчать лише про існування між вказаними особами приватного інтересу, обумовленими сімейними стосунками, як це визначено у статті 1 Закону України «Про запобігання корупції», що лише констатується в протоколах про адміністративні правопорушення. При цьому в протоколах чітко не визначена та не сформульована наявність у ОСОБА_1 приватного майнового інтересу, з посиланням, яку мету ОСОБА_1 при цьому переслідувала, а також не сформульовано наявність суперечності між цим приватним майновим інтересом та службовими повноваженнями ОСОБА_1 під час виконання нею службових обов`язків в.о.начальника управління праці, соціального захисту та захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради та видання відповідних наказів, якими була визначена премія сестрі ОСОБА_2 , із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішень.

В протоколах про адміністративні правопорушення міститься твердження про те, що позаслужбові (сімейні) стосунки в.о.начальника управління праці, соціального захисту та захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради та головного державного соціального інспектора ОСОБА_2 , які формують прагнення піклуватися про близьку людину, а саме поліпшення матеріального стану, обумовлюють приватний інтерес у ОСОБА_1 ..

Проте такі твердження в протоколах є необгрунтованими припущеннями і не свідчать про присутність усіх необхідних складових для висновку про наявність реального конфлікту інтересу в діях ОСОБА_1 ..

В сукупності досліджені обставини не підтверджують існування суперечності між приватним інтересом ОСОБА_1 та його службовими повноваженнями, що реально вплинуло, а не могло вплинути на об`єктивність або неупередженість прийнятих нею рішень під час виконання своїх повноважень.

В протоколі відсутнє посилання на те, в чому саме суперечність між приватним і службовими повноваженнями знайшла свій вияв або вплив на прийняття рішень ОСОБА_1 щодо преміювання сестри ОСОБА_2 , крім необґрунтованого посилання на те, що приватний майновий інтерес вплинув на об`єктивність або неупередженість при прийнятті вказаних рішень, без вказівки, яким саме чином це відбулося.

При цьому вчинення будь - яких дій чи прийняття рішень в умовах потенційного конфлікту інтересів не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП, які встановлюють адміністративну відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах виключно реального конфлікту інтересів.

З огляду на вищенаведені висновки про не підтвердження обставин наявності саме реального конфлікту інтересів у ОСОБА_1 як складової діяння, передбаченого ч. 1 ст. 172-2 КУпАП, а також обов`язкової ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-2 КУпАП у зв`язку з прийняттям рішень про преміювання, суддя приходить висновку також про відсутність у останнього обов`язку здійснювати повідомлення про наявність у нього такого реального конфлікту інтересів, який фактично відсутній.

Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: зокрема обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62) .

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04.11.1950 р., кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Відповідно до п.4.1 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_1 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення) відзначається принцип правової визначеності, який означає, що "обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки".

Як наголошує Конституційний Суд України у п.4.2 вказаного Рішення, орган (посадова особа) при розгляді справи, зокрема, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності до закону тощо (статті 245, 280 Кодексу). Згідно з Кодексом провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення; оцінка доказів ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності (стаття 252) тощо. Положення зазначених статей визначають систему процесуальних механізмів, які в сукупності з наведеними конституційними нормами унеможливлюють притягнення до адміністративної відповідальності особи, яка не вчиняла правопорушення.

Відповідно до вимог ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Згідно частини 1 статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Отже, не спростовані в суді доводи ОСОБА_1 про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, в суді не доведено наявність в її діях об`єктивної та суб`єктивної сторони вказаних адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, і такі обставини виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, яка підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративних правопорушень.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 9, 38, 172-7, 247, 268, 276, 277, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю складу даного правопорушення в її діях.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через суд 1-ї інстанції шляхом подання у 10-ти денний строк, з дня винесення постанови, апеляційної скарги.

Суддя: Я.В. Шестопалова