Справа № 428/5611/20
Провадження №3/428/1478/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Олійник В.М., за участю секретаря Солошенка П.В., адвоката Фоменка Д.А.,

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Луганській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

05.07.2020 року о 05 годині 12 хвилини в м.Сєвєродонецьку, по вул.Новікова, в районі буд.14, водій ОСОБА_1 , керувала транспортним засобом «Peugeot 206», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу з використанням газоаналізатора «Drager Alcotest» та у найближчому медичному закладі відмовилась у присутності двох свідків.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, причин неявки суду не повідомила, про день, час та місце розгляду адміністративної справи повідомлена належним чином.

Адвокат Фоменко Д.А. в судовому засіданні клопотав закрити провадження по справі з підставі відсутності події та складу адміністративного порушення в діях ОСОБА_1 , оскільки інкриміноване ОСОБА_1 діяння станом на момент його вчинення не охоплювалось складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП тому, що 1 липня 2020 року набрав чинності Закон України від 22.11.2018 року № 2617-УІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі - Закон № 2617-УІІІ), відповідно до якого відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння було виключено з частин першої та третьої статті 130 КУпАП та з закріплено у ст. 286-1 ККУ, а 03.07.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 17.06.2020 року № 720-ІХ (далі - Закон № 720-ІХ), яким скасовано норму про кримінальну відповідальність за вищевказані діяння.

Законом № 720-ІХ внесені нові зміни до Закону № 2617-УІІІ, зокрема згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону № 720-ІХ у пункті 1 Розділу І Закону № 2617-У111 виключено підпункт 4, який, запровадив нову редакцію ст. 130 КУпАП та виключив адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння; у пункті 2 Розділу І Закону № 2617-УІІІ виключено підпункт 171, який, доповнивши КК України ст. 286-1, криміналізував відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані сп`яніння.

Однак положення статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення не викладено в редакції, яка передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Слід зазначити, що не можливо відновлювати дію норм закону, які втратили чинність, шляхом скасування норми, яка встановлювала втрату чинності. Разом із тим зміни до статті 130 КУпАП Законом № 720-ІХ не вносились.

Тому чинна редакція ст. 130 КУпАП не передбачає відповідальності за керування саме транспортними засобами в стані сп`яніння, а передбачає відповідальність лише за нетверезе керування річковими, морськими або маломірними суднами або відмову осіб, які керують такими суднами від проходження огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння.

Також надав пояснення аналогічні тим, що містяться в письмових поясненнях де зокрема зазначав, що зупинка транспортного засобу була незаконною, що також підтверджується рішенням у справі № 415/4540/20 від 24.07.2020, яким постанову серії ЕАМ № 2781588 від 05.07.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.125 КУпАП було скасовано, справу закрито, а тому за принципом «плодів отруйного дерева» всі докази, що базуються на підставі незаконної зупинки, автоматично стають недопустимими доказами. Вважає, що причини зупинки, які зазначав поліцейський, та які зафіксовано на відеозаписі є надуманими, також час зупинки транспортного засобу, зафіксований на відеореєстраторі не співпадає з часом зупинки автомобіля, зафіксованим на відео з нагрудних камер поліцейських, що викликає сумніви у допустимості таких доказів, на відеозаписах не зафіксовані ознаки алкогольного сп`яніння, неможливо зробити висновок щодо наявності: запаху алкоголю з порожнини рота, невідповідності поведінки обстановці та порушення мови. Статтею 35 Закону №580-УІІІ визначено вичерпний перелік підстав за яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби.

В матеріалах справи відсутні жодні докази порушення водієм правил дорожнього руху, відкриття під час виїзду з території автозаправки дверцят автомобіля (задньої правої), наявності у водія ознак алкогольного сп`яніння, розлиття водієм пива на автозаправці тощо.

Тобто, відсутні докази наявності причин для зупинки транспортного засобу, які були зазначені поліцейським ОСОБА_2 , а також були зазначені в рапорті інспектором Мартовіцьким З.В.

Відсутня задокументована або збережена на матеріальних носіях чи відображена в електронному вигляді будь-яка інформація про наявність підстав для зупинки транспортного засобу.

Отже, зупинка 05.07.2020 працівниками поліції транспортного засобу PEUGEOT 206, номерний знак НОМЕР_2 , була незаконною, оскільки в матеріалах справи відсутні жодні докази, які б підтверджували наявність підстав, передбачених ст. 35 Закону № 580-VIII.

Крім того на жодному відеозаписі з відеореєстратора або бодікамер поліцейських не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 автомобілем PEUGEOT 206, номерний знак НОМЕР_2 та відсутній факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, в тому числі в закладі охорони здоров`я.

Інспектор поліції Мартовицький З.В. раніше в судовому засіданні пояснював, що 05.07.2020 під час патрулювання, вони по своїх справах заїхали на АЗС, побачили там автомобіль «Peugeot 206», д.н.з. НОМЕР_2 , пасажири якого вживали якісь напої. Під час виїзду з заправної станції побачили, що в автомобілі «Peugeot 206» відкрилась задня права пасажирська дверцята, тому на підставі ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» було прийнято рішення про зупинення транспортного засобу. Також автомобіль мав пошкодження характерні для ДТП. Після зупинки під час спілкування було виявлено характерні ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу з використанням газоаналізатора «Drager Alcotest», чи у найближчому медичному закладі. Водій ОСОБА_1 неодноразово відмовлялась, мотивуючи тим, що відсутні підстави для зупинки. Підстави зупинки неодноразово повідомлялись. Після того, як були запрошені свідки, ОСОБА_1 в їх присутності також неодноразово пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння, але вона, не надаючи конкретної відповіді знов і знов вимагала пояснень причин зупинки, які їй неодноразово повідомлялись, тому дана поведінка була розцінена як відмова від проходження огляду та складено протокол про адміністративне правопорушення, права та наслідки роз`яснювались, від керування транспортним засобом відсторонено, тимчасове посвідчення не отримувала.

Вислухавши надані пояснення, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Так, суд зобов`язаний виконувати завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення, передбачені ст.1 КУпАП, у якій зазначено, що завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року (Далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Законом України № 720-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» виключено п.п. 2-4, 7, п.1, п.п. 171 Закону № 2617-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень, які вводили до Кримінального Кодексу України ст. 286-1 Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та нову редакцію ст. 130 КУпАП. Закон набрав чинності 03.07.2020.

Таким чином кримінальна відповідальність, передбачена ст. 286-1 КК України, скасована та повернуто адміністративну відповідальність за вчинення даного правопорушення в редакції КУпАП, що діяла до 30.06.2020.

Подія, за якою складено протокол про адміністративне правопорушення, сталася 05.07.2020.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння особою, що керує транспортним засобом.

Згідно до вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України - Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 293527 від 05.07.2020, ОСОБА_1 , керувала транспортним засобом «Peugeot 206», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу з використанням газоаналізатора «Drager Alcotest» та у найближчому медичному закладі відмовилась у присутності двох свідків.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується відеозаписами з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів), використання яких передбачено ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 року №100, що був досліджений у судовому засіданні, який містить фіксацію обставин виявлення 24.06.2020 року працівниками поліції адміністративного правопорушення та складення щодо ОСОБА_3 протоколу про адміністративне правопорушення. Так, відеозаписом підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, також вбачається, що інспектором поліції неодноразово пояснювались причини зупинки транспортного засобу, і хоча з наданого відеозапису з огляду на його якість та кут зйомки неможливо встановити факт відкритих задніх правих пасажирських дверцят, однак це не заперечується ОСОБА_1 та пасажиром, крім того, ОСОБА_1 пояснювала, що вони зламані і таке іноді буває. Також пояснювала, що автомобіль вже придбала з пошкодженнями. Також відеозаписом зафіксовано ознаки сп`яніння: порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, на пропозицію працівника поліції пройти огляд на встановлення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest» або у найближчому медичному закладі ОСОБА_1 відмовлялась, вказуючи на відсутність підстав для зупинки, які неодноразово повідомлялись інспектором поліції. Після залучення свідків, в їх присутності, на вимогу пройти огляд на місці зупинки чи у найближчому медичному закладі, ОСОБА_1 , не надаючи однозначної відповіді, постійно вимагала пояснень причин зупинки. Дана поведінка була розцінена, як відмова від проходження огляду, у зв`язку з чим у відношенні ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 293527 від 05.07.2020 за ч.1 ст.130 КУпАП. Права та наслідки роз`яснено, від керування транспортним засобом відсторонено, від надання письмових пояснень, отримання тимчасового посвідчення, підпису в протоколі відмовилась.

Також в сукупності з іншими доказами, вина ОСОБА_1 підтверджується наявними письмовим рапортом інспектора поліції Мартовицького З.В., направленням на медичний огляд, актом огляду на стан сп`яніння від 05.07.2020, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , довідками щодо отримання ОСОБА_1 посвідчення водія НОМЕР_3 та не притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Надані докази у своїй сукупності, зокрема і відеозапис з нагрудних камер поліцейських, спростовують пояснення, надані захисником у судовому засіданні, як на підставу закриття провадження по справі.

Крім того, з підстав руху транспортного засобу з відчиненою задньою правою пасажирською дверцятою, ОСОБА_1 притягувалась до адміністративної відповідальності за ст.125 КУпАП, що підтверджено постановою серії ЕАМ № 2781588. І хоча дану постанову скасовано, а провадження по справі закрито рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 24 липня 2020 року у справі 415/4540/20, однак це не свідчить про незаконність зупинки транспортного засобу, оскільки рішенням суду це прямо не встановлено, крім того рішення було прийнято на підставі обсягу наданих доказів та неприйняттям відеозаписів, яких не було зазначено в постанові серії ЕАМ № 2781588 в якості належних та допустимих. Тому суд не приймає дані посилання захисника, як на підставу закриття провадження по справі за відсутності підстав для зупинки транспортного засобу.

Також суд не приймає до уваги посилання захисника на часову розбіжність в декілька хвилин у відеозаписах та протоколі, оскільки дана розбіжність є незначною, крім того, поліцейський звіряв час з наручного годинника а не відеореєстратора, тому незначна розбіжність, на думку суду, є допустимою.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 , вбачається порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме - п. 2.5 ПДР України та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Перевіркою матеріалів провадження порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не встановлено, оскільки інспектором було виконано вимоги ст. 266 КУпАП та запропоновано пройти ОСОБА_1 , як особі яка керувала транспортним засобом, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки чи у медичному закладі, а оскільки остання відмовилась (вчинювала дії розцінені як відмову) від проходження такого огляду в присутності свідків відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, які не викликають у суду сумнівів, оскільки вони є логічними, послідовними та узгоджуються з матеріалами справи.

При цьому, суд враховує особу ОСОБА_1 , виходячи з того, що остання відповідно до довідки, до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП протягом календарного року не притягувався, посвідчення водія отримувала.

При накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь її вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням особи, майнового стану та ступеню вини ОСОБА_1 , характеру та суспільної небезпеки вчиненого нею правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 з урахуванням безальтернативності покарання, слід призначити стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст. 1, 7, 8, 9, 23, 26, 33-35, 130, 268, 278, 280-287, 307, 308 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. (Отримувач коштів- ГУК у Луганській області Луганська область 21081300; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37991110; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача :899998 Казначейство України(МФО); Рахунок отримувача: UA0012001; Код класифікації доходів бюджету:21081300), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/ м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UА0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106 (суд.збір)) у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сєвєродонецький міський суд.

Суддя В. М. Олійник