ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/916/20 Справа № 173/773/20 Суддя у 1-й інстанції - Бурхан С. М. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Марусенка І.В. на постанову Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 01 липня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який

проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 гривень на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та стягнуто судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.,

за участю:

особи, що притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника особи, що притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 01 липня 2020 року 25.04.2020 року о 09 годині 20 хвилин по вул.Горького у м.Верхівцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем "Мазда 626", д/н НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №22 від 25.04.2020 року, ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги захисник вказує, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №250027 від 25 квітня 2020 року вказані невірні відомості щодо адреси подій, які відбулися 25.04.2020 року, а саме вказано: вул. Горького м.Верхівцеве, оскільки вулиця Горького в м. Верхівцеве довжиною майже 2 кілометри та де саме поліцейські побачили та зафіксували, що ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, з протоколу з`ясувати неможливо. Зазначає, що свідки надавали пояснення на окремих листах, без занесення даних щодо них до протоколу. Звертає увагу на порушення вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП при складанні акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 25.04.2020 року, а також на упередженість свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Вказує, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 22 від 25.04.2020 року, не містить дати його складання, назви закладу охорони здоров`я, який його видавав, а також не містить прізвища лікаря, який проводив огляд. Звертає увагу на те, що приладу "ДРАГЕР 011507", зазначеного у вищевказаному висновку, не існує в природі, а також на те, що вказаний висновок складено відносно " ОСОБА_1 ", ІНФОРМАЦІЯ_2 , а не відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд апеляційної інстанції, заслухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що судом першої інстанції належним чином з`ясовано обставини щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а викладені в постанові висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 відповідають фактичним обставинам справи.

Так, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема, полягає у відмові особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння на вимогу працівників поліції, які виявили у неї ознаки наркотичного сп`яніння, визначені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і стало підставою вимоги пройти відповідний огляд.

Вказані положення кореспондують з положеннями п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, згідно з якими водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Так, викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, який складено уповноваженою на те посадовою особою у відповідності до положень ч. 1 ст. 256 КУпАП, містить обов`язкові дані, передбачені вказаною статтею, та є основним джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу порушника; рапортом поліцейського; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого слідує, що результат огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Драгер" - 2,11 проміле, а також іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9а ПДР України.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, отриманих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, зафіксованого в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього уповноваженою особою органів поліції.

Доводи захисника про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №250027 від 25 квітня 2020 року вказані невірні відомості щодо адреси події, слід зазначити, що з наявного у матеріалах справи примірника зазначеного протоколу

ОСОБА_1 було роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, ознайомлено зі змістом протоколу, про що свідчить наявна у протоколі підпис

ОСОБА_1 та під час отримання протоколу останній будь-яких зауважень щодо відомостей не надав.

Щодо посилання захисника на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені дані щодо свідків, слід зазначити, що вони мають місце, втім даний протокол містить посилання, що до протоколу додаються, зокрема, пояснення свідків, та апеляційним судом матеріалами справи встановлено, що пояснення свідків складені у відповідній формі, з зазначенням анкетних даних та з їх змісту вбачаються всі фактичні обставини події.

Отже, в матеріалах справи відсутні та захисником під час апеляційного перегляду не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, у зв`язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги захисника є неприйнятними.

Також, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав сумніватися в достовірності показань свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , оскільки допитаний в суді першої інстанції ОСОБА_4 надав пояснення, які узгоджуються з іншими письмовими доказами у справі, а отже посилання захисника на упередженість свідків, є безпідставними.

Щодо посилання захисника на те, що висновок складено відносно " ОСОБА_1 ", ІНФОРМАЦІЯ_2 , а не відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід зазначити, що вони мають місце, втім, даний висновок містить виправлення, які внесені та завірені печаткою лікаря, який зазначив вірне прізвище, ім`я, по-батькові обстежуваної особи, а також вірно зазначено рік народження

ОСОБА_1 .

Крім того, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 22 від 25 квітня 2020 року, містить дати його складання, назву закладу охорони здоров`я, який його видавав, а також містить прізвища лікаря, який проводив огляд, а отже доводи захисника в цій частині є безпідставними.

Також, апеляційний суд вважає безпідставними посилання захисника щодо сумнівів наявності у лікаря, який проводив огляд, доступу до проведення обстеження на стан алкогольного сп`яніння, оскільки медичний заклад КП "Верхньодніпровська центральна районна лікарня" ДОР входить до переліку підприємств та закладів охорони здоров`я, яким надано право проведення медичних оглядів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за направленням правоохоронних органів, керівників підприємств та установ, за власним бажанням громадян, затвердженого наказом Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської ОДА за №183/0/197-20 від 17 лютого 2020 року.

Інші доводи апеляційної скарги оцінюються судом апеляційної інстанції як такі, що спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Марусенка І.В. - залишити без задоволення.

Постанову Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області

від 01 липня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот