ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2020 Справа №607/10930/20

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливка Любомира Михайлівна, розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , працює у ПВКП «Джеміні» ,

за статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Уповноваженою особою Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області 26 червня 2020 року стосовно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 715785 за ст. 44-3 Кодексу України по адміністративні правопорушення.

Зі вказаного протоколу вбачається, що « 23.06.2020 року о 19 год. 41 хв. директор закладу громадського харчування бару «Рандеву» по вул. Л. Українки, 4 в м. Тернополі ОСОБА_1 допустив роботу працівників закладу без засобів індивідуального захисту, чим порушив п.п. 6 п. 3 постанови Кабінету міністрів України від 20.05. 2020 р. №392 зі змінами , та п.п. 1.2 п. 7 постанови головного державного санітарного лікаря України від 02.06. 2020 року № 32, чим вчинив правопорушення передбачене ст. 44-3 КУпАП ».

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення заперечив. Просив суд направити адміністративні матеріали суб`єкту їх подачі для дооформлення, оскільки до протоколу серії АПР18 № 715785 від 26 червня 2020 долучені пояснення ОСОБА_3 , натомість всупереч вимогам ст.256 КУпАП у вказаному протоколі не зазначено будь-яких свідків, у тому числі й ОСОБА_3 . Також при прийнятті рішення просив суд взяти до уваги те, що будьякі докази на підтвердження вчинення ним адмінпорушення передбаченого ст. 44-3 КУпАП у наданих до суду матеріалах відсутні. Він як роботодавець відповідно до вимог закону забезпечив працівників усіма засобами індивідуального захисту .

Для вирішення питання про те, чи було вчинено дане правопорушення, та чи винуватий ОСОБА_1 у його вчиненні, судом досліджено зібрані у справі докази.

Так, із рапорту інспектора-чергового Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області Гутмана від 23 червня 2020 року , вбачається , що 23.06.2020 рокуо 19:40 надійшло повідомлення старшого ДОП Тернопільського ВП майора поліції Грицик Романа про те, що по вул. Л. Українки, 4 у м. Тернополі , персонал бару «Рандеву» працює із порушенням карантинних норм, без захисних рукавиць, масок та окулярів, не проводить вимірювання температурного скренінгу, здійснено фіксацію порушення проводиться перевірка.

Відповідно із рапортом старшого ДОП Тернопільського ВП ГУ НП в Тернопільській області майора поліції Грицик Романа від 23 червня 2020 року при відвідуванні 23 червня 2020 року о 19:43 год. бару «Рандеву « по вул. Л. Українки, 4 у м. Тернополі, виявлено, що офіціант ОСОБА_4 та бармен ОСОБА_3 , знаходячись у барі «Рандеву» порушували карантинні норми, а саме були без індивідуального захисту (захисних рукавичок ) та обслуговували відвідувачів закладу.

На долучених до протоколу АПР18 № 715785 копіях фотофіксації з місця події видно, що офіціант перебуває у приміщенні закладу у захисній масці та захисних рукавицях, бармен перебуває за барною стійкою у захисній масці, будь-хто, в тому числі відвідувачі закладу біля барної стійки відсутні.

Дослідивши надані докази, суд приходить до таких висновків:

Статтею 44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно із абзацом 6 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 , № 392 від 20 травня 2020 року, зі змінами внесеними Постановою Кабміну № 500 від 17 червня 2020 року, - Головним державним санітарним лікарем України розробляються та затверджуються протиепідемічні заходи, які визначають особливості провадження діяльності суб`єктів господарювання на період карантину .

Відповідно до пункту 7 Тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчими (окрім ринків ) та непродовольчими товарами на період карантину у зв`язку з поширенням корона вірусної хвороби (COVID -19 ), затвердженого постановою Головного державного санітарного лікаря України № 18 від 09 травня 2020 року ( в редакції постанови від 02 червня 2020 року за № 32) - працівники закладів громадського харчування, в тому числі, які видають замовлення та здійснюють розрахунок повинні бути одягнені в медичну маску ( або респіратор , окуляри або захисний екран між працівником та відвідувачем при видачі замовлень на виніс ) та одноразові рукавички (ЗІЗ).

Натомість жоден із наявних у справі доказів не підтверджує того, що ОСОБА_1 вчинив протиправні дії, про які зазначено у протоколі серії АПР18 № 715785 від 23 червня 2020 року .

Навпаки , із досліджених судом , долучених працівниками поліції до матеріалів справи копій фотофіксації з місця події видно, що офіціант перебуває у приміщенні закладу у захисній масці та захисних рукавицях, бармен перебуває за барною стійкою у захисній масці, при цьому нікого, в тому числі відвідувачів закладу біля барної стійки не видно.

Відповідно до положень пункту третього частини другої ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а тому покладення на суд обов`язків ініціювати збір доказів для доказування вини особи суперечить принципам об`єктивності та неупередженості суду при розгляді справи та є неприпустимим.

Згідно з частиною другою ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 8 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

В той же час, державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком. Також, відповідно усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, висновок суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За вказаних обставин судом установлено, що докази вини ОСОБА_1 у вчинені ним порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, не є переконливими і достатніми та не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема, судом не встановлено жодного прямого доказу, на підставі якого суд міг би беззаперечно встановити, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

З цих підстав суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтею 44-3 , пунктом 1 частини 1 статті 247, статтями 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,суд,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка