Провадження № 33/801/688/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Курбатова І. Л.
Доповідач: Рупак А. А.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Рупак А.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 30 липня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 483 Митного Кодексу України,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 30 липня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста відсотків вартості товару, що становить 189466 гривень 82 копійки (сто вісімдесят дев`ять тисяч чотириста шістдесят шість гривень 82 коп.) з конфіскацією транспортного засобу марки «RENAULT MEGANE SCENIC», VIN: НОМЕР_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 гривень 40 копійок на користь держави.

Відповідно до протоколу про порушення митних правил №0273/40100/20 від 13 травня 2020 року 08.04.2020 року Подільською митницею Держмитслужби отримано інформацію від митних органів Королівства Бельгія на запит, ініційований Хмельницькою митницею ДФС, про надання взаємної адміністративної допомоги у проведенні перевірки дотримання законодавства України з питань державної митної справи при ввезенні на митну територію Україні: транспортних засобів на адресу громадян України (лист Департаменту запобігання та протидії контрабанді та порушенням митних правил від 08.04.2020 №20-01/20-02-01/7.12/826).

Відповідно до інформації, отриманої від митних органів Королівства Бельгії встановлено, що легковий автомобіль марки RENAULT MEGANE SCENIC, VIN: НОМЕР_1 , 2016 року виготовлення, був проданий бельгійською компанією "ALEKON Import-Export b.v.b.a." (Kromstraat 110 2520 Ranst, BTW-BE.) ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ) на підставі документа - Factuur №91803 від 05.09.2018 року за 5770 євро.

Подільською митницею Держмитслужби встановлено, що легковий автомобіль марки RENAULT MEGANE SCENIC, VIN: НОМЕР_1 , 2016 року виготовлення, згідно доручення №ННК725423 від 01.09.2018 року наданого ОСОБА_2 був ввезений на митну територію України 08.09.2018 року о 10:12 год. ОСОБА_1 через пункт пропуску "Рава-Руська-Хребенне» митного посту "Рава-Руська" Львівської митниці ДФС відповідно до попередньої митної декларації типу EE №UA400030/2018/016743 від 06.09.2018 року.

Як підставу для переміщення через митний кордон України даного транспортного засобу органам доходів і зборів України (Львівській митниці ДФС) ОСОБА_1 було надано документ - Factuur №91803 від 05.09.2018 року на автомобіль RENAULT MEGANE SCENIC, VIN: НОМЕР_1 , 2016 року виготовлення, з вартістю 4000 євро (131346,15 грн. по курсу НБУ на момент перетину кордону 08.09.2018 року).

Вищезазначений транспортний засіб 12.09.2018 року був оформлений на м/п «Хмельницький-центральний» Хмельницької митниці ДФС за митною декларацією типу ІМ40ДЕ №UA400030/2018/017137.

Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року №8 "Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил" незаконно одержаними слід вважати документи, які особа отримала за відсутності законних підстав, або з порушенням установленого порядку. Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Таким чином, ОСОБА_1 перемістив через митний кордон України легковий автомобіль марки RENAULT MEGANE SCENIC, VIN: НОМЕР_1 , 2016 року виготовлення, з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів, як підставу для переміщення даного транспортного засобу, документу - Factuur №91803 від 05.09.2018 року з вартістю 4000 євро, одержаного незаконним шляхом та такого, що містить неправдиві дані щодо вартості транспортного засобу.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд першої інстанції кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України як переміщення товару через митний кордон України з поданням митному органу як підстави для переміщення товару документу, одержаного незаконним шляхом та такого, що містить неправдиві відомості, необхідні для визначення його митної вартості.

Не погодившись із судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу у якій просить скасувати постанову Вінницького міського суду від 30.07.2020, а провадження у справі закрити.

Крім цього просить поновити строк на апеляційне оскарження посилаючись на те, що справа розглянута у його відсутності, а він особисто отримав постанову після спливу строків на оскарження.

Апеляційна скарга мотивована тим, що прийняте рішення не відповідає вимогам закону, оскільки суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам.

В судовому засіданні представник Вінницької митниці ДФС Вихристюк В.Д заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи постанову суду законною та обґрунтованою.

ОСОБА_1 та його представник Горобчишин С.В. підтримали доводи своєї апеляційної скарги та просили задовольнити її в повному об`ємі.

Заслухавши представника Подільської митниці ДМС України, пояснення особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, його представника, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги приходжу до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає до задоволення, а власне апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП в разі заявлення клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги, останнє вирішується суддею апеляційного суду. При цьому слід взяти до уваги обставини, які об`єктивно вплинули чи могли вплинути на можливість оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення.

Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_1 був відсутній під час розгляду справи в суді першої інстанції, та в порушення ч.1 ст.285 КУпАП постанова не була вручена або вислана особі, щодо якої вона винесена, протягом трьох днів, про що свідчить відсутність таких даних в матеріалах справи. За таких обставин особа не могла належним чином здійснити своє право на оскарження судового рішення.

Зазначені обставин вважаю поважними та такими, що дають право на поновлення строку на подання апеляційної скарги на рішення судді суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчинення у разі закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КпАП України дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного правопорушення.

Згідно з частиною 2 статті 467 МК України в редакції, що діяла станом на 23.04.2018 року - ввезення автомобіля на митну територію України, й до внесення змін Законом України №2612-VII від 08.11.2018, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Законом України №2612-VII від 08.11.2018 (набрав чинності 25.11.2018) у статті 467 частину другу виключено, а частину першу викладено у редакції, відповідно до якої якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Строк накладення адміністративного стягнення у справах про порушення митних правил - це певний період часу, протягом якого дія чи подія мають юридичне значення. Цей строк не поновлюється і не продовжується і є гарантією того, що будь-які дії щодо притягнення особи до відповідальності після його закінчення мають бути припинені.

Відповідно до статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Положення статті 467 МК України в новій редакції, яка почала діяти з 25.11.2018 року, збільшують строк накладення адміністративного стягнення, оскільки він обраховується не з моменту вчинення правопорушення, а з моменту його виявлення, тобто погіршують становище особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, тому не мають зворотної дії в часі.

Відтак, оскільки перетин кордону було здійснено ОСОБА_1 08 вересня 2018 року, керуючись положеннями статті 58 Конституції України, в даному випадку слід застосовувати статтю 467 МК України в редакції, яка діяла на момент вчинення адміністративного правопорушення.

Слід зазначити, що ч. 2 ст. 467 МК України не вказує, що стосовно правопорушень, передбачених ст. ст. 469, 477-485 МК України строк завжди і за будь-яких обставин має обраховуватися від дня виявлення правопорушення. В даному випадку вирішальним є саме фактор «триваючого характеру» правопорушення, а не його кваліфікації відповідно до певної статті МК України.

За змістом статті 483 МК України вона передбачає відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, що можуть бути вчинені:

1) з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів;

2) шляхом надання одним товарами вигляду інших;

3) з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів. неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Відповідно до частин шостої, восьмої статті 264 МК України митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою органу доходів і зборів, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій.

З моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Отже порушення митних правил в даному випадку характеризується вчиненням одноразової дії у певний час, а саме, під час митного оформлення товару, коли такий проступок може бути виявлений контролюючим органом, який згідно з метою митного оформлення, засвідчує відомості, одержані під час митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, та оформляє результати такого контролю (ч. 1 ст. 483 МК України).

Отже, зазначене конкретне порушення митних правил, яке викладене у протоколі №0273/40100/20 від 13 травня 2020 року, не є триваючим, оскільки полягає саме в переміщенні, або діях спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, а не у подальшому знаходженні таких товарів на митній території України, користуванні автомобілем тощо.

Відповідно до матеріалів справи, переміщення транспортного засобу марки RENAULT MEGAN SCENIC, VIN: НОМЕР_2 , 2006 року виготовлення через митний кордон України відбулося 08 вересня 2018, а тому виходячи з положень частини другої статті 467 МК України (в редакції, чинній на час переміщення товару через митний кордон України), строк накладення адміністративного стягнення закінчився 08 березня 2019 року.

Суд першої інстанції, розглядаючи справу, на зазначену обставину уваги не звернув та в порушення принципу незворотності дії закону в часі, застосував до правовідносин які виникли раніше, закон, який не був чинним на той момент.

Отже, враховуючи, що на момент надходження справи до суду першої інстанції з дня вчинення правопорушення пройшло більше шести місяців, тому провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строків, передбачених статтею 467 МК України (в редакції, чинній на час переміщення товару через митний кордон України).

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до ст. 497 МК України у провадженні у справах про порушення митних правил беруть участь: 1) особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил; 2) власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи); 3) представники осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та заінтересованих осіб (законні представники, представники, які діють на підставі довіреності, доручення); 4) захисники; 5) представники органів доходів і зборів; 6) свідки; 7) експерти; 8) перекладачі; 9) поняті.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчинення у разі закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року, справа №308/8763/15-а.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КпАП України дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Відповідно до пункту 2 частини восьмої статті 294 КпАП України за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Керуючись статтями 247, 294 КпАП України, 467 МК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строків на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Вінницького міського суду Вінницької області від 30 липня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 483 Митного Кодексу України.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 30 липня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 483 Митного Кодексу України скасувати.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого за частиною 1 статті 483 Митного Кодексу України закрити у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя :