Справа № 727/5984/20
Провадження № 3/727/3280/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Одовічен Я.В., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 185 КпАП України ОСОБА_1 , 1955 року народження, проживаючого: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Чернівці надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.185 КпАП України.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 223543, ОСОБА_1 12.07.2020 року о 14 год. 35 хв. в м. Чернівці по вул. Комарова, 31 не виконав неодноразову законну вимогу, а саме згідно ст. 36 ЗУпНП, а саме покинути місце вчинення правопорушення. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано уповноваженим органом за ст. 185 КУпАП, а саме: злісна непокора законній вимозі працівника поліції.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши письмові матеріали вказаної вище адміністративної справи, вважаю, що остання підлягає поверненню для доопрацювання.

Так, 07.08.2020 року, судом вказана справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 поверталась начальнику Управління патрульної поліції для доопрацювання, оскільки в матеріалах справи в матеріалах справи відсутній відеозапис з нагрудних камер поліцейських.

Однак, 01.09.2020 року вказана справа про адміністративне правопорушення була надіслана до суду без виконання вимог постанови Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07.08.2020 року.

Так, згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ст.185 КУпАП адміністративну відповідальність передбачено за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

У відповідності до п.7 постанови Пленум Верховного Суду України «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» №8 від 26.06.1992 року (з змінами) роз`яснено, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, що адміністративна відповідальність за ст.185 КУпАП настає при відсутності застосування фізичної сили з боку винної особи.

Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення від 12.07.2020 року зазначено свідка: ОСОБА_2 який є інспекторам патрульної поліції. Свідчення зазначеної особи не можуть вважатися об`єктивними доказами у справі, оскільки він є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху.

Крім того, суд враховує вимоги п.п. 7, 11 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року за № 1376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 року за № 1496/27941, яка є чинною на даний момент, із яких вбачається, що не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також усунення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено. При складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, повідомляється що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені ст. 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Проте, вказаним вимогам Інструкції протокол серії АПР18 223543 не відповідає. Так, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено документу, що посвідчує особу порушника (серія, номер паспорта, дата видачі і назва органу, що його видав, або серія, номер іншого документа, що посвідчує особу). Не вказано число та місяць народження особи, що притягається до адміністративної відповідальності; натомість зазначено, що особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, встановлено згідно бази «Армор», однак справа про адміністративне правопорушення щодо невстановленої особи не підлягає розгляду в суді, а внутрішня база «Армор», використовується лише у сфері інформаційно-аналітичного забезпечення та діяльності органів поліції, та така база даних є внутрішньою базою даних, що забезпечує щоденну діяльність органів поліції у сфері трудових, фінансових, управлінських відносин та забезпечує інформаційно-аналітичну роботу органів поліції, та ніяким чином не замінює обов`язку особи, яка складає протокол встановити у передбачений законом спосіб особу, щодо якої складається протокол.

Також, у протоколі про адміністративне правопорушення не роз`яснено особі, яка притягається до адміністративної відповідальності під підпис, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені ст. 277 КУпАП, тобто протягом доби з моменту надходження до суду.

Відповідно до ст.ст. 256, 278 КпАП України неналежно складений протокол про адміністративне правопорушення підлягає поверненню органу, який порушив справу про адміністративне правопорушення.

Суд зауважує, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Також суд враховує вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 року, заява №36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

На підставі наведеного, вважаю, що матеріали справи про адміністративне правопорушення підлягають поверненню на доопрацювання.

Керуючись ст.ст. 185, 245, 251, 256, 269, 277, 278, 283 КпАП України,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , повернути до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області для доопрацювання.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Шевченківського

районного суду м.Чернівці Одовічен Я.В.