Іллічівський районний суд м.Маріуполя
Справа № 264/4232/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області Пустовойт Тетяна Валеріївна, за участю секретаря судового засідання Прилепо Ю.О., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Шульги І.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

02 липня 2020 року на адресу суду надійшов протокол про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, згідно якого останній, 27.06.2020 року о 20-26 годин біля будинку №77 по вул.Рельєфній в Кальміуському районі м.Маріуполя, керував автомобілем «Geely CK» державний номерний знак НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння, огляд у присутності двох свідків проводився у відповідності Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції із застосуванням спеціального технічного засобу «Drager Аlcotest» 7510 ARLM 0385, за результатами якого проба позитивна 2,52‰. Від огляду на стан сп`яніння в приміщенні медичної установи відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9-а Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 на неодноразові виклики у судові засідання не з`являвся, неодноразово надавав клопотання про відкладення розгляду справи з різних причин, зазначаючи про не визнання провини у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Захисник Шульга І.І., який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 30.06.2020 року та ордеру серії ДН №030214 від 30.06.2020 року, 10.09.2020 року через канцелярію суду надав клопотання про визнання незаконним протоколу про адміністративне правопорушення, закриття провадження по справі у зв`язку зі змінами в діючому законодавстві, а саме набранням законної сили з 01.07.2020 року Закону України від 22.11.2018 року №2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», яким адміністративна відповідальність водії наземних транспортних засобів скасовується, а також за відсутністю складу правопорушення, мотивуючи численними порушеннями процедури розгляду з боку працівників поліції, а саме в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено які саме ознаки алкогольного сп`яніння були виявлені у ОСОБА_1 , яким саме технічним засобом проводився огляд також не зазначено, сертифікат на нього в матеріалах справи відсутній, підписи свідків також відсутні, протокол складався без свідків, при цьому акт огляду ОСОБА_1 не вручався, порушено право на захист останнього, про відсторонення його від керування автомобілем також в протоколі не зазначено. Надані поліцейськими відеозаписи містять вибірковість відзнятого та носять обвинувальний характер.

Поліцейський ОСОБА_2 , який був допитаний у судовому засіданні пояснив, що 27.06.2020 року під час патрулювання отримано інформацію про нетверезого водія, згодом за порушення правил дорожнього руху (не показав сигнал повороту) зупинено автомобіль «Geely CK» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 . Порушення правил водій не заперечував. При цьому в процесі спілкування та оформлення документів, у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, млява мова, поведінка, що не відповідала обстановці. У зв`язку з чим, ОСОБА_1 в присутності двох свідків було запропоновано пройти медичний огляд за допомогою технічного засобу «Drager Аlcotest», на що останній погодився. За результатами огляду проба позитивна 2,52‰, результат ОСОБА_1 не оспорював. При складенні протоколу останньому роз`яснялись права, у тому числі про можливість отримання юридичної допомоги, заперечень чи клопотань ним не заявлялось.

Поліцейський ОСОБА_3 , допитана у судовому засіданні пояснила, що 27.06.2020 року під час патрулювання з ОСОБА_2 ними від перехожого отримано інформацію про нетверезого водія, керуючого автомобілем «Geely CK» державний номерний знак НОМЕР_2 . Вказаний автомобіль ними було зупинено за порушення правил дорожнього руху (не показав сигнал повороту), водієм його виявився ОСОБА_1 , який порушення правил не заперечував. В процесі спілкування у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. У зв`язку з чим, ОСОБА_1 в присутності двох свідків було запропоновано пройти медичний огляд за допомогою технічного засобу «Drager Аlcotest», на що останній погодився. Чи роз`яснювалось останньому про можливість отримання юридичної допомоги вона не пам`ятає. Чи оговорювались свідкам виявлені у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння, вона також не пам`ятає. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 дійсно не вручався, сертифікат на «Drager Аlcotest» не надавався. Відеозаписи, надані суду, формувались відповідним відділом УПП за її рапортом з вказівкою часу необхідного до запису.

Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, у тому числі відеозаписи, надані разом з адміністративним матеріалом, прийшов до наступного.

До набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22 листопада 2018 року (далі - Закон), тобто до 01 липня 2020 року, КУпАП передбачав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Після набрання чинності Законом, тобто з 01 липня 2020 року, відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, було виключено з частин першої та третьої статті 130 КУпАП та закріплено у статті 286-1 «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Відповідно до частини першої статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Близькі за змістом положення містяться у частині другій статті 4 КК, відповідно до якої кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Зазначені положення кореспондуються з положеннями частини другої статті 58 Конституції України, згідно з якою ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Доцільно взяти до уваги, що у теорії права виділяють три види дії нормативно- правового акта: 1) пряма дія; 2) зворотна (ретроактивна) дія; 3) переживаюча (ультраактивна) дія.

Переживаюча (ультраактивна) дія (окремі положення нормативно-правового акту продовжують свою дію навіть після втрати чинності внаслідок скасування всього нормативно-правового акта чи зміни відповідної його частини). Зокрема, ультраактивність має місце тоді, коли приписи нормативно-правового акта, який діяв раніше, поширюються на не реалізовані або не припинені на момент втрати ним чинності правовідносини, оскільки дія акта, який вводиться замість діючого раніше, поширюється лише на нові правовідносини, що виникнуть після набрання ним чинності.

Виходячи із цих положень до осіб, які до 01 липня 2020 року вчинили керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі статті 130 КУпАП, має бути застосовано закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.

У свою чергу, стаття 8 КУпАП передбачає, що закони, які пом`якшують або, скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Аналогічні положення містяться у частині другій статті 5 КК, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Виходячи із зазначених положень особи, які до 01 липня 2020 року вчинили керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі статті 130 КУпАП, не можуть бути притягнуті до кримінальної відповідальності за статтею 286-1 КК, адже Законом було посилено юридичну відповідальність і замість адміністративної відповідальності було передбачено кримінальну відповідальність, яка є найбільш суворою за змістом державного примусу та правовими наслідками. Так, на відміну від статті 130 КУпАП у редакції від 07 липня 2016 року, згідно з якою керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції тощо, каралось штрафом у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, санкція статті 286-1 КК передбачає покарання у виді штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Підстава для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачена пунктом 6 частини першої статті 247 КУпАП, також відсутня. Згідно з цим пунктом провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі скасування акту, який встановлює адміністративну відповідальність.

В цьому пункті йдеться про випадки скасування акту, яким встановлена адміністративна відповідальність, натомість у результаті внесення змін до статті 130 КУпАП юридична відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі статті 130 КУпАП, була не скасована, а навпаки посилена.

Статтею 253 КУпАП встановлено, що, якщо при розгляді справи орган (посадова особа) дійде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.

Передача матеріалів справи про керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції тощо, з тих міркувань, що зазначене діяння, передбачене статтею 286-1 КК, не може бути здійснена з огляду на те, що у статті 253 КУпАП йдеться про випадки, коли було вчинено кримінальне правопорушення, однак з тих чи інших об`єктивних або суб`єктивних підстав замість відкриття кримінального провадження було розпочато провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 КУпАП, які було вчинено до 1 липня 2020 року, здійснюється відповідно до цієї статті у редакції, чинній на вчинення таких діянь.

Відповідні роз`яснення 03.07.2020 року надані Касаційним кримінальним судом у складі Верховного Суду.

При цьому, диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність особи за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.9 (а) ПДР України водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

Згідно Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

При цьому, слід зазначити, що огляд водія на стан сп`яніння проводиться виключно у разі, якщо у поліцейського є об`єктивні та обґрунтовані підстави вважати, що водій перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у відповідності з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС, а сама вимога поліцейських у будь-якому разі має бути законною і вмотивованою, тобто мати певні підстави неспростовного характеру, які б вказували на перебування особи в певному стані сп`яніння поза розумним сумнівом, а не бути надуманою, вигаданою чи перебільшеною.

З огляду на викладене, процедурі огляду на стан сп`яніння має передувати конкретна підстава, що дає право поліцейському як представнику органу державної влади вимагати від водія вчинення певних дій, передбачених законодавством України про адміністративні правопорушення.

З долученого до матеріалів справи рапорту поліцейського вбачається, що поліцейським Серванським Н.В. було виявлено транспортний засіб «Geely CK» державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який завчасно до початку маневру не подав сигналу показнику повороту відповідного напрямку, у зв`язку з чим винесено постанову за ч.2 ст.122 КУпАП. Згодом водію в присутності 2 свідків було запропоновано пройти огляд в установленому законом порядку за допомогою технічного засобу «Drager Аlcotest», на що останній погодився.

З наданих до суду відеозаписів з камер, що розташовані на форменому одязі інспекторів поліції за 27.06.2020 року убачається, що ОСОБА_1 не заперечується факт керування вищезазначеним автомобілем (відеофайли №, № та №2), а також убачається процедура проходження медичного обстеження ОСОБА_1 за допомогою спеціального приладу «Драгер», за результатами якого проба позитивна 2,52‰ (відеофайли № та №), результати тестування ОСОБА_1 не оспорював.

Разом з тим, за письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , убачається, що в присутності вказаних свідків ОСОБА_1 пройшов медичний огляд за допомогою спеціального приладу «Драгер» (проба позитивна 2,52‰), проте відсутнє підтвердження щодо оголошення їм та самому ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, виявлених працівниками поліції у останнього, а також у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні підписи свідків, замість цього зазначено «на окремому аркуші».

При цьому, як убачається з наданого відеозапису №, під час складання протоколу свідки взагалі відсутні, факт чого підтвердила поліцейська ОСОБА_3 у суді.

Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в Акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС (Додаток 2 до Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції).

У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, виявлено поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

В матеріалах справи відсутнє підтвердження щодо вручення вищевказаного акту ОСОБА_1 , навпаки, виконання вказаної вимоги спростовується поясненнями поліцейського ОСОБА_3 , наданими в суді.

Відтак процедура оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення проведена в порушення вимог КУпАП.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява №7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до положень ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного вище, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про недоведеність складу адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 27.06.2020 року за ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.280, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП закрити внаслідок відсутності складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом десяти днів з моменту її винесення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду.

Суддя: Т.В. Пустовойт