Справа № 466/1997/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2020 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Донченко Ю.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, непрацюючого, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 51 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 - 27 січня 2020 року близько 18:00 год., в м. Львові, на просп. Чорновола, 93, в магазині «Альянс Маркет» таємно викрав товар, а саме шоколад пористий білий «Рошен» 2 шт., сир плавлений Гауда 130 гр. Лактіма 2 шт., грудинка Українська 427 гр., ковбаса «Золотиста» 368 гр. на загальну суму 206,59 грн. без ПДВ, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Правопорушнику судова повістка направлялась за адресою, яка зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення, однак правопорушник до суду не прибув, про причини неможливості явки не повідомив, будь-яких заяв (клопотань) від нього не надходило.

Суд, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає можливим провести розгляд справи у відсутність правопорушника, який знав про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та повідомлений про те, що справа розглядатиметься Шевченківським районним судом міста Львова, але до суду жодного разу не прибув, станом розгляду справи не цікавився.

При цьому суд зауважує, що згідно рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасникам справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 279 КУпАП ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Розглянувши справу на підставі досліджених доказів орган (посадова особа) відповідно до ст.283 КУпАП виносить постанову.

У діях правопорушника наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченогоч.1 ст.51 КУпАП, оскільки своїми діями він вчинив дрібне викрадення.

Винуватість ОСОБА_1 стверджується протоколом про адміністративне правопорушення, іншими матеріалами адміністративної справи.

У відповідності до ст. ст. 34, 35 КУпАП - обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Дії правопорушника слід вірно кваліфікувати за ч. 1 ст. 51 КУпАП.

В зв`язку з тим, що в діях правопорушника наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, враховуючи особу правопорушника та матеріли адміністративної справи, вважаю, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи стягується судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму.

Керуючись ст. ст. 8, 268, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян 170 (сто сімдесят) гривень в доход держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь державного бюджету України судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) коп.

Постанова може бути пред"явлена до виконання протягом трьох місяців, що обчислюється з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова, прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Суддя Ю. В. Донченко