Справа № 539/2623/20
Провадження № 3/539/672/2020
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 вересня 2020 року м. Лубни
Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Алтухова О.С., розглянувши матеріал, що надійшов з Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
ВСТАНОВИВ:
04.08.2020 року о 21 год. 10 хв. ОСОБА_1 по вул. Перемоги в с. Суха Солониця Лубенського району Полтьавської області, керував автомобілем ВАЗ-2103 д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, огляд якого на стан сп`яніння проводився у лікаря Лубенської КП «ЛЛІЛ» Лубенської міської ради.
Зазначеними діями порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України.
ОСОБА_1 в судовому засіданні відмовився від надання пояснень.
Представник ОСОБА_1 адвокат Мамедов Р.І. в судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.6 ч.1 ст. 247 КУпАП, оскільки на даний час положення ст. 130 КУпАП свідчать про відсутність відповідальності за керування трансопртним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Крім того заявив клопотання про повернення матеріалів адміністративної справи на доопрацювання, оскільки в протоколі про адміністратвине правопорушення та медичному висновку підписи ОСОБА_1 підроблені, він пояснень не надавав. Працівники поліції зупинили ОСОБА_1 04.08.2020 о 21 год. 10 хв., а у висновку зазначено, що ОСОБА_1 направлено на огляд о 21 год. 02 хв., тобто його направили раніше ніж зупинили. Відеозапис створений наступного дня після складення протоколу, тобто 05.08.2020 року. До того ж, вважає, що в даному випадку мала місце відмова від проходження огляду, оскільки другий раз проходити огляд на газоаналізаторі ОСОБА_1 відмовився. До протоколу не долучено сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, відсутні докази того, що лікар пройшов тематичне навчання.
Вислухавши адвоката, дослідивши матеріали справи, відеозапис, приходжу до такого висновку.
Пункт 2.9-а) Правил дорожнього руху України передбачає, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 ст.130 КУпАП (враховучи зміни, внесені Законом України № 720-ІХ від 17.06.2020 року) передбачено, що адміністративна відповідальність за даною статтею настає:
за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів,
за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Під час дослідження адміністративного матеріалу встановлено, що ОСОБА_1 дійсно скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння КП «ЛЛІЛ» Лубенської міської ради від 04.08.2020 року, а також відеозаписом події, де зафіксовано, як ОСОБА_1 проходить медичне обстеження в медичному закладі та пояснює, що вживав спиртні напої, після чого керував транспортним засобом. Під час тестування на вміст алкоголю за допомогою технічного засобу у ОСОБА_1 зафіксовано 1,89 проміле алкоголю, що є середньо-важким ступенем сп`яніння.
Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), і проведення такого огляду визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. №1103, та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 № 1452/735.
Таким чином, працівником органу поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, було дотримано вимоги ст. 266 КУпАП та вищевказаних нормативно-правових актів, що регулюють порядок огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану сп`яніння, а саме запропоновано ОСОБА_1 пройти перевірку на стан алкогольного сп`яніння, з чим він погодився і який пройшов в медичному закладі.
Щодо зауважень адвоката з приводу відсутності сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, підтвердження того, що лікар пройшов тематичне навчання зазначаю, що чинним законодавством не передбачено обов`язкове долучення вказаних документів до протоколу. Клопотання про витребування вказаних документів не заявлялося.
З приводу фальсифікації підпису ОСОБА_1 на протоколі слід зазначити, що дійсно з відеозапису убачається, що на пропозицію поліцейського підписати протокол ОСОБА_1 відмовився, але вказане не спростовує того, що він його підписав. Доказів того, що підпис вчинений іншою особою не надано.
Факт нібито відмови від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 спростовується відеозаписом, з якого убачається, що він його пройшов і показник склав 1,89 проміле, а в другий раз він не зміг цього зробити, але відмову від проходження не висловлював і не вчиняв активних дій, які б могли це підтвердити.
Невірна дата та час на відеозапису не може свідчити про неналежність та недопустимість вказаного доказу, тому що він оцінюється у сукупності з іншими доказами. Це ж стосується і доводів адвоката з приводу того, що ОСОБА_1 направили на огляд раніше ніж зупинили, що є фізично неможливим.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
В даному випадку є достатньо доказів, які підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З протоколу серії ОБ № 085364 від 04.08.2020 року також встановлено, що у ОСОБА_1 вилучалося посвідчення водія НОМЕР_3 та тимчасовий дозвіл на право керування тз не видавався.
Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п. 43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».
Згідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 40-1, 130, 268, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення України, ЗУ «Про судовий збір», суд -
ПОСТАНОВИВ:
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в порядку, визначеному ст. 294 КУпАП.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду О.С. Алтухова