ПОСТАНОВА
05.10.2020 року смт. Мангуш
Суддя Першотравневого районного суду Донецької області Молонова Ю.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Мангушського ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Мангуш Мангушського району Донецької області, громадянина України, працюючого в ТОВ «Карпос» водієм, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ,
за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
02.10.2020 до Першотравневого районного суду Донецької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 22.09.2020 серії ВАБ № 162190, відповідно до якого 14.09.2020 о 23 годині 30 хвилин ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 , у бесідці влаштував сварку з цивільною дружиною ОСОБА_2 , у ході якої висловлювався в її адресу нецензурною лайкою, погрожував. Своїми діями останній вчинив психологічне насильство в сім`ї, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на порталі «Судова влада України», надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, про визнання вини та просив суворо його не наказувати.
Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 162190 від 22.09.2020, в якому зазначені обставини скоєного останнім правопорушення; довідкою про результати розгляду повідомлення від гр. ОСОБА_2 щодо зазначених в протоколі подій; поясненням та заявою ОСОБА_2 від 15.09.2020; поясненням ОСОБА_1 , з якого вбачається, що останній вину визнав; заявою ОСОБА_1 щодо визнання вини, розгляду справи у його відсутності та прохання суворо не наказувати.
Статтею 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
З огляду на викладене, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, як домашнє насильство психологічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, надані докази підтверджують факт вчинення ним адміністративного правопорушення.
При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер та ступінь вчиненого адміністративного правопорушення, дані про особу порушника, який працевлаштований, ступень його вини.
Обставинами, що пом`якшують відповідальність, є визнання своєї вини.
Обставин, що обтяжують відповідальність, судом не встановлено.
Враховуючи викладене, суд вважає доцільним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КпАП України.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 420,40 гривень.
Керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 173-2, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Роз`яснити правопорушнику, що у разі несплати штрафу у встановлений ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення строк, постанова буде направлена для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем його проживання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення відповідно до вимог ст. 308 Кодексу України про адміністративне правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ю.В. Молонова