Провадження № 33/4820/167/20
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Матущак М. С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2020 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Кашевської-Колос Т.В., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Панькової О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду від 16 грудня 2019 року,

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, житель АДРЕСА_1 , не працює,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з нього 384 грн 20 коп судового збору.

За постановою суду, ОСОБА_1 30 листопада 2019 року о 23 год 30 хв по просп. Миру, 78 у м. Хмельницькому керував автомобілем "ВАЗ", номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови) та в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 уважав постанову місцевого суду незаконною та необґрунтованою. Просив її скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, а також поновити строк на апеляційне оскарження.

Зазначав, що справа розглянута у його відсутності, копію постанови від 16 грудня 2019 року він отримав 09 січня 2020 року.

10 січня 2020 року він подав апеляційну скаргу, яка постановою Хмельницького апеляційного суду від 20 січня 2020 року повернута, оскільки він пропустив строк на апеляційне оскарження та не просив його поновити. Уважав, що пропустив строк на апеляційне оскарження з поважних причин.

Посилався на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи, істотне порушення норм процесуального права, що потягло за собою постановлення незаконного рішення.

Стверджував, що йому не було вручено копію протоколу про адміністративне правопорушення, він не був належним чином повідомлений про час розгляду справи, а тому суд порушив його права, розглянувши справу у його відсутності.

Уважав, що в протоколі не зазначено відомості про свідків, які посвідчили його відмову від проходження огляду, що ставить під сумнів правдивість їх письмових пояснень.

На переконання апелянта, працівниками поліції порушено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння, оскільки після його відмови від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу, йому не забезпечили можливість пройти огляд у медичному закладі.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника Панькової О.Ю. на підтримання доводів, викладених у апеляційній скарзі, приходжу до висновку про таке.

Оскільки справа розглянута у відсутності ОСОБА_1 і копію постанови він отримав 09 січня 2020 року, уважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущений ним з поважних причин.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Установлено, що ОСОБА_1 був повідомлений про розгляд справи 16 грудня 2019 року, що підтверджується відеозаписом з нагрудних камер поліцейських та про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, однак отримати його копію він відмовився.

Відтак, доводи апеляційної скарги про неналежне повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи та порушення його права на захист є безпідставними.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за зазначених у постанові обставин обґрунтований та підтверджений матеріалами справи, яким суд дав належну і ретельну оцінку.

Суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення і дійшов законного та обґрунтованого висновку про доведеність його вини у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України та відповідно вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 засвідчена відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення від 01 грудня 2019 року, складеного за участю свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Такі відомості протоколу про адміністративне правопорушення узгоджені з записом відеореєстратора нагрудних камер поліцейських, з якого видно, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем "ВАЗ", номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови), в присутності свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, як і від отримання копії протоколу про адміністративне правопорушення.

Твердження апеляційної скарги про те, що працівниками поліції не було забезпечено йому можливість пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, не відповідає дійсним обставинам справи.

Водночас доводи апеляційної скарги захисту про безпідставність обґрунтування висновку суду про доведеність вини ОСОБА_1 письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , які судом не допитувались, заслуговують на увагу.

Таке посилання на пояснення свідків підлягає виключенню з мотивувальної частини судового рішення, оскільки порушує принцип безпосередності дослідження доказів.

Проте наявність інших доказів дає підстави дійти висновку, що суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи, прийняв законне та обґрунтоване рішення і в повному обсязі виконав вимоги ст.245 КУпАП.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції з додержанням вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини та в межах санкції частини статті за дане адміністративне правопорушення.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається.

Отже, підстави для скасування постанови місцевого суду та закриття провадження у справі з наведених в апеляційній скарзі мотивів відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду від 16 грудня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП змінити.

З її мотивувальної частини виключити посилання на письмові пояснення свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_2 як на доведеність вини ОСОБА_1 .

У решті постанову судді залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду М.С. Матущак