Справа №573/1433/20 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Замченко А. О.
Номер провадження 33/816/441/20 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2020 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Білопільського районного суду Сумської області від 26 серпня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, працюючий вантажником в ТОВ «Новожанівське», проживаючий в АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Білопільського районного суду Сумської області від 26 серпня 2020 року водій ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за те, що 08 серпня 2020 року о 21.35 год у смт. Улянівка, Білопільського району, по вул. Набережній, керував транспортним засобом ВАЗ 21011, реєстр. номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатами огляду, проведеного у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер», результат - 0,87‰, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив постанову судді Білопільського районного суду Сумської області від 26 серпня 2020 року, скасувати.

Апелянт вказував, що висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи, а постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Справу суд розглянув однобоко і формально, без допиту свідків та встановлення інших обставин, що мали суттєве значення. Більше того, ОСОБА_1 вказував, що судового засідання як такого і не було, суд не вислухав його пояснення, не дослідив доказів, а відразу його запросили до кабінету судді, вручили квитанції про сплату штрафу і повідомили, що у разі його не сплати, його - ОСОБА_1 позбавлять і права керування транспортним засобом. Перебуваючи в шоковому стані, штраф він оплатив, та аж потім отримав копію судового рішення, яким цей штраф було на нього накладено і повідомлено, що права керування транспортним засобом його теж позбавлено на рік.

Насправді, транспортним засобом він не керував, автомобілем управляла ОСОБА_2 . Огляд пройшов під тиском поліції, які наполягали на тому, що у разі його відмови від проходження огляду вони заберуть його автомобіль. Вказане можуть підтвердити зазначені в протоколі свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Викладені обставини суд не встановив, безпідставно вказав в постанові що вину він - ОСОБА_1 визнав та як наслідок несправедливо притягнув його до відповідальності.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який вимоги апеляційної скарги підтримав, просив їх задовольнити, постанову суду першої інстанції, скасувати, а провадження відносно нього закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Так, п.2.9. «а» ПДР України встановлено заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, перевіркою судом апеляційної інстанції постанови районного суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9. «а» ПДР України, за що передбачено відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в матеріалах провадження доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 145654 від 08.08.2020 року, в якому викладено повні відомості щодо особи правопорушника, суть правопорушення, обставини, час та місце вчиненого правопорушення, посилання на відповідний пункт ПДР України та на частину статті та статтю, яка передбачає відповідальність за такі дії, міститься посилання на долучені до протоколу докази. Також, з протоколу вбачається підпис особи відносно якої він складений - ОСОБА_1 , що свідчить про ознайомлення останнього з його змістом. Відповідно до наданих ОСОБА_1 в протоколі письмових пояснень, останній вказав що «...пив пляшку пива після чого їхав на рибалку 08.08.2020 року.. » (а.с. 2);

- роздруківкою з газон аналізатору Драгер відповідно до якої ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння - результат 0,87 %. Роздруківка ОСОБА_1 теж підписана (а.с. 1);

- відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, яким підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та відомості про те, що останній визнає факт вживання ним спиртного (а.с. 13).

Також, з наявної в матеріалах справи письмової розписки ОСОБА_2 , на яку ОСОБА_1 в апеляційній скарзі посилається як на водія авто, встановлено, що остання власноруч зазначила, що має посвідчення водія, від поліції отримала авто ВАЗ 21011, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував громадянин ОСОБА_1 , та зобов`язується повернути автомобіль ОСОБА_1 після повного його витрезвіння (а.с. 7).

Дослідивши вказані матеріали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.9. «а» ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що водієм транспортного засобу він не був, то вони спростовуються як матеріалами відео так і письмовою розпискою ОСОБА_2 .

Твердження апелянта про те, що огляд проходив під тиском поліції, апеляційний суд визнати обґрунтованими не може, оскілки по-перше всі складені відносно ОСОБА_1 матеріали містять його ж підпис, що вказує на добровільність його дій, а по-друге апелянт не надав суду жодних відомостей про те, що на дії поліції він звертався до відповідного органу зі скаргою.

Щодо судового розгляду справи, який на переконання апелянта проведений з порушенням - без його допиту, допиту свідків, без встановлення фактичних обставин справи, однобоко і формально, то вказане суд апеляційної інстанції теж обґрунтованим визнати не може, оскільки зі складеного протоколу вбачається, що про дату, час і місце судового засідання ОСОБА_1 був повідомлений належним чином, клопотань про допит свідків матеріали справи не містять, а з оскаржуваного рішення вбачається, що ОСОБА_1 при розгляді справи був присутній і свою вину визнав в повному обсязі. Доказів на спростування вказаного апелянт не надав, а тому його доводи, апеляційний суд визнає такими, що ґрунтуються на домислах.

Також, апелянтом не було надано і доказів які б свідчили про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Упередженості суду першої інстанції при розгляді матеріалів справи апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин, оскільки доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в ході судового розгляду справи в апеляційному порядку не знайшли свого підтвердження, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування оскаржуваної постанови Білопільського районного суду Сумської області від 26 серпня 2020 року та закриття провадження по справі, як того просив апелянт.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Білопільського районного суду Сумської області від 26 серпня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 на цю постанову, без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.