Роздільнянський районний суд Одеської області
ПО С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №: 511/1169/20

Номер провадження 3/511/626/20

"29" вересня 2020 р. суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Бобровська І . В., розглянувши матеріали, які надійшли з Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1

за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення -,

В С Т А Н О В И В :

06.07.2020 року о 22:00 год. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: Одеська область Роздільнянський район с. Щербанка, вул. Суворова, керував автомобілем ЗАЗ 1102 р/н НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, що виражалось не стійкою ходою, запахом алкоголю з ротової порожнини, почервонінням очей, тремтінням пальців рук. В лікарню для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проїхати відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №076799 від 07.07.2020 року надійшов на адресу суду 09.07.2020 року, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.07.2020 року.

В судове засідання, призначене на 21.07.2020 року ОСОБА_1 не з`явився, на адресу суду не повернулось поштове повідомлення про отримання останнім судової повістки.

В судове засідання, призначене на 30.07.2020 року ОСОБА_1 надав заяву про необхідність відкладення судового розгляду справи, для необхідності звернення до юриста за юридичною консультацією.

В судове засідання, призначене на 08.09.2020 року ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

В судове засідання, призначене на 29.09.2020 року ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про необхідність відкладення розгляду протоколу, у зв`язку з пошуком адвоката.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Як встановлено з матеріалів справи ОСОБА_1 вже подавав на адресу суду заяву про відкладення розгляду справи, для необхідності звернення за юридичної консультаціє, з моменту подання відповідної заяви, тобто з 30.07.2020 року ніхто матеріалами справи не цікавився, а отже суд вважає, що потворна заява ОСОБА_1 про необхідність відкладення розгляду справи направлена на затягування строків розгляду справи.

Фактично, на думку суду, ОСОБА_1 не заінтересований у з`ясуванні будь-яких обставин які йому інкримінуються співробітниками поліції, а використовуючи свої законні права штучно створює умови для затягування розгляду вказаної справи, з єдиною метою ухилення від адміністративної відповідальності та відповідного стягнення, оскільки після спливу строків передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, дії які інкримінуються ОСОБА_1 були вчиненні 06.07.2020 року, тобто строки розгляду протоколу закінчуються 05.10.2020 року включно.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Оскільки згідно вимог ст.268 ч.2 КУпАП не передбачено обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 ч. 1 КУпАП, а ОСОБА_1 вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, тому суд розглянув справу у його відсутності.

З огляду на вищевикладене, у зв`язку з неявкою ОСОБА_1 в судове засідання, суд приходить до висновку про розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності

З протоколу про адміністративне правопорушення, серії ООБ №076799 від 07.07.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

З письмовим пояснень ОСОБА_2 від 07.07.2020 року та ОСОБА_3 від 07.07.2020 року вбачається, що в їх присутності ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився та повідомив про те, що керував своїм автомобілем після того, як вжив чотири бокали алкогольного пива.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Слід зазначити, що дана норма саме в такій редакції є діючою станом на час вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 06.07.2020 року з огляду на наступне:

Верховною Радою України 22 листопада 2018 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі - Закон N 2617-VІІІ), яким визначено поняття кримінального правопорушення, кримінального проступку та особливості початку досудового розслідування у формі дізнання.

Закон N 2617-VІІІ повинен був набрати чинності 1 січня 2020 року, а до цього часу Кабінет Міністрів України у тримісячний строк з дня опублікування цього Закону мав би внести на розгляд Верховної Ради України пропозиції щодо приведення законодавчих актів у відповідність до Закону; привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом; забезпечити приведення нормативно-правових актів міністерств та інших центральних органів виконавчої влади у відповідність до Закону.

3 грудня 2019 року Верховною Радою прийнято Закон України «Про внесення зміни до розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі - Закон N 321-IX), яким відтерміновано набрання чинності Законом N 2617-VІІІ з 1 січня 2020 на 1 липня 2020 року.

Під час прийняття Закону N 321-IX було визначено, що для уніфікації законодавства потрібно внести зміни до великого масиву законодавчих актів з метою узгодження термінології, запровадженої Законом N 2617-VІІІ, та термінології, яка застосовується в інших законодавчих актах.

Для цього 17 червня 2020 року Верховною Радою прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі - Закон N 720-ІХ).

У Розділі II Закону N 720-ІХ зазначено, що «Цей Закон набирає чинності з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року N 2617-VІІІ.

1 липня 2020 року Закон N 2617-VІІІ набрав чинності, а Закон N 720-ІХ був підписаний Президентом України 2 липня 2020 року та 3 липня 2020 року опублікований в газеті «Голос України».

Частина п`ята статті 94 Конституції України передбачає, що Закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування.

Таким чином, частина п`ята статті 94 Основного Закону не допускає набрання законом чинності раніше дня його опублікування.

Головною метою цієї конституційної норми, як зазначено в рішенні Конституційного Суду від 6 жовтня 2010 року N 21-рп/2010, с недопущення набрання законом чинності до моменту його офіційного оприлюднення, чим забезпечується реалізація конституційних положень, відповідно до яких закони не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність осіб, ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення (стаття 58 Конституції України).

З огляду на зазначене, враховуючи положення частини п`ятої статті 94 Конституції України Закон №720-ІХ набрав чинності 3 липня 2020 року, а саме в день його опублікування.

Крім того, у зв`язку з набранням чинності 1 липня 2020 року Законом N 2617-VІІІ, відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, або за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного освідування з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого медичного освідування, була закріплена у статті 286-1 КК України «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» України, а статтю 130 КУпАП було - змінено.

Однак, Законом України N 720-ІХ внесено зміни до Закону N 2617-VІІІ, відповідно до яких із Закону №2617-VІІІ вилучені положення, які змінювали статтю 130 КУпАП та включали до КК України статтю 286-1 КК України.

Таким чином, з 3 липня 2020 року стаття 130 КУпАП підлягає застосуванню в редакції, що діяла до набрання чинності Законом N 2617-VІІІ, а стаття 286-1 КК України виключена.

Відповідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Проаналізувавши усі наявні в справі докази, суд дійшов глибокого переконання щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст.23КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

В діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, який встановлює відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При визначенні виду та міри адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, а також те, що умисні дії особи яка притягається до адміністративної відповідальності були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки - транспортного засобу.

Відповідно до довідки т.в.о. начальника Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області від 09.07.2020 року №49/5697, ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суди не вправі застосовувати стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, коли винна особа взагалі не має такого права.

Приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права керування, оскільки він посвідчення водія не отримував.

Також, відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП України з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в сумі 420,40грн., оскільки судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9-11, 33, 130, 221, 283-285 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень, без позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 - судовий збір на користь держави у розмірі 420,40 гривень.

Реквізити для зарахування до державного бюджету:

отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106

код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783,

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

рахунок отримувача: UА0026001

код класифікації доходів бюджету: 22030106

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом 10 днів з дня її постановлення.

Суддя: І. В. Бобровська

Постанова набрала законної сили "______" ____________20___р.

Срок пред"явлення до виконання постанови 3 місяці.