ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

у справі про адміністративне правопорушення

16 березня 2020 р. м. Марганець

Суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області Янжула О.С., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Марганецького ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Кринички, Криничанського району,

Дніпропетровської області, громадянку України,

непрацюючу, зареєстровану та проживаючу

за адресою:

АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 184 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

16 01. 2020 року приблизно о 10 годині 30 хвилин неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю якого є - ОСОБА_1 , знаходячись на уроці французької мови у ЗОШ № 12, розташованої за адресою: м. Марганець вул. Єдності, 65-а, у громадському місці, висловлювався нецензурною лайкою, порушив громадський порядок і спокій громадян, чим порушив вимоги ст.. 173 КУпАП, однак не досяг 16 вік, у тому до відповідальності притягується його мати ОСОБА_1 .

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 до суду неодноразово не з`являлась, про дату розгляду справи була належним чином повідомлена, про причини неявки суд не повідомила. Клопотань від неї також не надходило.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне право-порушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 252 КУпАП орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція частини третьої статті 184 КУпАП передбачає нормативне правило наступного змісту: «Вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

Санкція ч.3 ст.184 КУпАП передбачає накладення штрафу на батьків або осіб, які їх замінюють, від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неодноразову неявку ОСОБА_1 до суду, суд сприймає, як спосіб захисту та спробу уникнути адміністративного стягнення.

З урахуванням викладеного, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 по ч. 3 ст. 184 КУпАП про адміністративне правопорушення підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема: протоколом про адмінправопорушення Секрія АПР18 № 168906 від 04.02.2020 року; копією протоколу прийняття заяви від 23.01.2020 року; письмовими поясненнями неповнолітнього ОСОБА_2 , написаних останнім в присутності його матері - ОСОБА_3 та письмовими поясненнями свідків: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , в яких вони зазначили про обставини, за яких неповнолітнім ОСОБА_2 було скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, долученими до матеріалів справи; копією паспорта громадянина України ОСОБА_1 Серія НОМЕР_1 та копією паспорта громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Аналізуючи докази по справі, дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.184 КУпАП,. оскільки її неповнолітній син вчинив дії, відповідальність за які передбачена ст.173 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

Згідно ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 - не встановлено.

Обставин, які обтяжують відповідальність ОСОБА_1 - не встановлено.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, беру до уваги характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , всі обставини справи в їх сукупності, вважаю, що до неї, з метою запобігання вчинення нових правопорушень, слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави, що буде необхідним для її виправлення та достатнім для виконання завдань КУпАП.

Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.

Згідно з Перехідними положеннями Податкового кодексу України (пункт 5 підрозділу 1 розділу ХХ), якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Таким чином, для розрахунку розміру штрафу по призначеному покаранню суд за один неоподатковуваний мінімум доходів громадян приймає суму в розмірі 17 гривень.

Такої ж позиції дотримався Верховний Суд України під час винесення постанови від 01 жовтня 2015 року по справі №5-154кс15, що перебувала на розгляді судової палати у кримінальних справах цього суду.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення, підлягає стягненню судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Керуючись ст.ст. 23,24,33,40-1, ч.3 ст. 184,283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст .184 КУпАП, та накласти стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Штраф повинен бути сплачений згідно зі ст.307 КУпАП протягом 15 днів від дня вручення (отримання) постанови за справою про адміністративне правопорушення в установу банку.

Копія платіжного документу подається до суду.

Своєчасно не сплачений штраф буде примусово стягнутий із заробітної плати чи іншого заробітку, пенсії або стипендії відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП в разі несвоєчасного сплачення штрафу і виконання постанови в примусовому порядку, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті КУпАП , витрати на облік зазначеного правопорушення. Розмір витрат визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: О. С. Янжула