Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/86/20 Головуючий у суді І-ї інстанції Панасюк І. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ремез П. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2020 року. м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Ремез П.М., за участі секретарів судового засідання Ковальової Н.Д. та Волошиної Н.С., особи, щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , його захисника адвоката Волощука В.В., а також особи, яка склала протокол про вчинення адміністративного правопорушення поліцейського ОСОБА_2 , розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 20.12.2019, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючий, проживаючий в АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 20.12.2019 ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 28.11.2019 о 15 год 20 хв в м. Гайворон Кіровоградської області по вул. Свободи, керуючи автомобілем ВАЗ 21093 н/з НОМЕР_1 , був неуважний та не стежив за дорожньою обстановкою, і відповідно не реагував на її зміну, внаслідок чого допустив зіткнення з нерухомою перешкодою, а саме з бетонною електроопорою.

Крім того, 28.11.2019 о 15 год 20 хв в м. Гайворон Кіровоградської області по вул. Свободи ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21093 н/з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою алкотестера Драгер №6810 у присутності двох свідків, результат огляду позитивний 2.13%о. Таким чином, він скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови районного суду та скасувати її і закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, що постанова та протокол про адміністративне правопорушення винесені за неповного з`ясування всіх фактичних обставин справи та в основу його звинувачення взято незаконний протокол про адміністративне правопорушення, який складений з численними порушеннями вимог КУпАП. Так, у схемі відсутні відомості, що відображають обставини ДТП, а саме стан покриття дороги, відсутня розмітка дороги та напрямок руху автомобіля, відсутні назви об`єктів зображених на схемі.

Вказує і на те, що Закон України «Про дорожній рух», а також ряд підзаконних актів встановлює, що власник доріг зобов`язаний утримувати дороги і вулиці в належному стані, а учасники руху мають право на безпечні умови дорожнього руху та компенсацію збитків, завданих незадовільним станом доріг. До того ж, за невиконання вимог щодо належного утримання доріг ст. 140 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність для власників доріг. Оскільки покриття дороги мало незадовільний стан, тому вважає що вина в такому випадку припадає на власника дороги та орган у власності якого перебуває дорога, а саме на орган місцевого самоврядування чи орган державної влади. На дану обставину він наголошував при складанні адміністративного протоколу. Також, будь - яких фіксацій технічними засобами місця вчинення ДТП, а саме обстановки дороги, протектора шин, покриття дороги, не зроблено та не додано до матеріалів справи.

За таких обставин визнання винним його в дорожньо-транспортній пригоді відбулося з порушенням статті 245 КУпАП, якою передбачено, зокрема, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Окрім цього, апелянт зазначає, що огляд на стан сп`яніння на місці не проходив та підпис в протоколі та поясненнях не ставив, так як є громадянином іншої держави та не розуміє українську мову, а тому повідомляв інспектору про те, що бажає проходити огляд на стан сп`яніння в медичному закладі з участю адвоката та перекладача.

Також, на думку апелянта, спеціальний технічний засіб «Drager Alcotest 6820», який використовувався інспектором поліції для визначення стану сп`яніння, відсутній у Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, які дозволені для застосування на території України, а строк дії свідоцтва про державну реєстрацію, чинний до 14.11.2019.

Також, звертає увагу суду на те, що в протоколі серії ОБ № 054076 про вчинення адміністративного правопорушення зазначено, що він є громадянином України, але насправді він є громадянином Республіки Азейбарджан, тобто невірно встановлено особу правопорушника. Також у протоколі відсутні відомості щодо роз`яснення його прав та обов`язків, які йому роз`яснені не були.

У матеріалах справи відсутнє направлення його на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

За таких обставин судом першої інстанції не повно з`ясовано обставини справи, а саме події вчинення правопорушень, встановлення особи якою вчинено правопорушення, наявність дописів в протоколах, належність, допустимість та достатність доказів вчинення правопорушення особою.

Також, зазначає, що надсилав до суду клопотання про відкладення розгляду справи призначеної на 20.12.2019 у зв`язку з хворобою, але розгляд справи відбувся на зазначену дату без його участі, чим порушено його право на захист. Копія постанови поштою йому не надходила, а отримав він її тільки 13.01.2020.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Волощука В.В., які просили задовольнити апеляційну скаргу, а постанову суду скасувати та закрити провадження по справі, допитавши в суді апеляційної інстанції поліцейського Паламарчука О.П., який підтвердив обставини складання адміністративних протоколів та перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційна скарга підлягають задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи ОСОБА_1 не був присутнім при розгляді даної адміністративної справи районним судом (а.с.27), а копію постанови суду отримав лише 13.01.2020 (а.с.34), після того як сам звернувся 10.01.2020 до суду з відповідною заявою (а.с.34), атому строк на апеляційне оскарження даної постанови суду пропущений скаржником з поважних причин і вважаю за необхідне його поновити.

Так, в апеляційному суді ОСОБА_1 заперечив свою винуватість у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП та пояснив, що 28.11.2019 о 15 год 20 хв він керував автомобілем «ВАЗ 21093» н/з НОМЕР_1 по вул. Свободи в м. Гайворон Кіровоградської області та не впорався з керуванням і допустив зіткнення з електроопорою. Хто викликав поліцію не знає. Приїхали поліцейські, які склали протоколи та схему ДТП. Спиртні напої не вживав і огляд на стан сп`яніння не проходив. Були двоє свідків, але хто саме не пам`ятає бо був у шоковому стані після ДТП.

Допитаний в апеляційному суді поліцейський ОСОБА_2 пояснив, що 28.11.2019 о 15 год 20 хв він з напарником інспектором поліції ОСОБА_3 знаходились на вул. Свободи у м. Гайворон і побачили автомобіль «ВАЗ 21093» червоного кольору, який допустив зіткнення з електроопорою. Водій вказаного автомобіля ОСОБА_1 був з явними ознаками алкогольного сп`яніння і вони запропонували йому пройти відповідний огляд на стан сп`яніння, на що він погодився. Вони запросили двох свідків у присутності яких ОСОБА_1 пройшов огляд на місці за допомогою приладу «Драгер». Після цього він склав відносно ОСОБА_1 адміністративні протоколи за ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП.

Допитаний в апеляційному суді свідок ОСОБА_4 пояснив, що 28.11.2019 близько 15 год 20 хв він рухався по вул. Свободи у м. Гайворон де його зупинилипрацівники поліції та запросили бути свідком скоєння ДТПводієм автомобіля «ВАЗ 2109» червоного кольоруОСОБА_1 . Він погодився та підписав протокол та схему ДТП. У його присутності водій ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного сп`яніння не проходив і письмових пояснень з цього приводу він не надавав.

Допитаний в апеляційному суді свідок ОСОБА_5 вказав,що 28.11.2019 близько 15 год 20 хв був зупинений працівниками поліції на вул. Свободи у м. Гайворон та запрошений бути свідком скоєння ДТПводієм автомобіля «ВАЗ 2109» червоного кольоруОСОБА_1 . Він підписав протокол і схему ДТП, а також на прохання працівників поліції пустий бланк письмових пояснень, а пояснення вони дописали пізніше. У його присутності огляд на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 не проводився і акт проведення огляду на стан сп`яніння при ньому не складався.

Отже, згідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог частин 7, 8 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати постанову та закрити провадження у справі.

За правилами пункту 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до чинного КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише у межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, та суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Це узгоджується з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

У відповідності до рішень Європейського суду з прав людини ("Малофеєв проти Росії" та "Карелін проти Росії"), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, що передбачено п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться у присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу І Інструкції 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 6 Розділу 2 Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Проте, суд першої інстанції під час розгляду справи стосовно ОСОБА_1 належним чином не перевірив чи дотримався у даному випадку поліцейський вказаних вимог закону при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння скаржника.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення взагалі не містять доказів належного виконання поліцейським вимог ст. 266 КУпАП та положень Інструкції № 1452/735, та достатніх доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 дійсно проходив такий огляд на місці події, а також його відмови або погодження з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічних засобів, оскільки відеозапис вказаних подій не проводився, а акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів також відсутній, чим порушено вимоги передбачені пунктом 10 Розділу 2 Інструкції № 1452/735, відповідно до якого результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який долучається до протоколу про адміністративне правопорушення. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що до матеріалів справи долучено не якісно роздруковану квитанцію про результати проведення огляду ОСОБА_1 за допомогою приладу «Драгер» (а.с.2), друкований текст якої взагалі неможливо прочитати, не видно дату його проведення та не чітко відображено сам результат цього огляду.

Більше того, у протоколі серії ОБ № 054076 від 28.11.2019складеного стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, зазначено що він порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху. При цьому, районний суд не звернув увагу на те, що вказаний пункт містить сім підпунктів (а саме від «а» до «е»), однак в даному протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не зазначено порушення якого саме підпункту, вказаної вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху, допустив порушення ОСОБА_1 .

З урахуванням вказаних вище недоліків, які допущено поліцейським при складенні протоколу щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, районний суд зобов`язаний був закрити провадження по справі за даним протоколом, оскільки суд не вправі був вийти за межі поставленого правопорушнику у провину, згідно вказаного протоколу, допущених ним порушень вимог Правил дорожнього руху.

Разом з тим, як вбачається з оскарженої постанови суду від 20.12.2019 районний суд визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, взагалі не вказав порушення якої саме вимоги Правил дорожнього руху допустив у даному випадку скаржник (а.с.27).

Також, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявні письмові показання свідківОСОБА_4 та ОСОБА_5 , відповідно до яких ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та результат показав 2.13%о проміле, але при цьому пояснення вказаних свідків не містять доказів відмови або погодження ОСОБА_1 з результатами цього огляду на стан алкогольного сп`яніння. Більше того, допитані апеляційним судом вказані свідки повністю заперечили дані письмові пояснення.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735, у разі незгоди водія з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння проведеного за допомогою технічних засобів та у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже, враховуючи відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів відмови або погодження ОСОБА_1 з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічних засобів, апеляційний суд не може жодним чином перевірити його апеляційні доводи стосовно того, що він наполягав на проведенні огляду в медичному закладі за участі захисника та перекладача, а також правильність складання відносно нього протоколу за фактом керування в стані алкогольного сп`яніння.

У зв`язку із тим, щоОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі та в судовому засіданні апеляційного суду заперечував факт керування в стані алкогольного сп`яніння, а вказані у протоколах свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні апеляційного суду зазначили, що в їх присутності огляд на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 не проводився і акт проведення огляду на стан сп`яніння не складався, а також письмові пояснення з цього приводу вони не надавали.

Також, як вбачається з переглянутого апеляційним судом відеозапису, який надано апеляційному суду поліцейським Сафіуліним В.С. та долучено до матеріалів справи, що працівники поліції лише спілкуються з ОСОБА_1 біля його автомобіля і просять надати їм документи на автомобіль та посвідчення водія, а сам факт виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння та обставини, за яких проведено такий огляд скаржника на стан алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків, на відеозапису відсутній.

З урахуванням того, що вказаний огляд водія транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння проведений поліцейським з порушеннями вимог частини 2 ст. 266 КУпАП, а тому на підставі ч.5 ст. 266 КУпАП його слід вважати недійсним.

Отже, з висновками районного суду з приводу необхідності притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, погодитись не можна, оскільки поза увагою суду першої інстанції залишились численні порушення вимог нормативно-правових актів, які були допущені працівниками поліції, що є безумовною підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Також, відповідальність, яка передбачена ст. 124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Умовою для настання адміністративної відповідальності за вказаною статтею є наявність причинного зв`язку між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ст. 251 КУпАП).

Вказаних вимог посадова особа, що складала адміністративні матеріали, та суд першої інстанції також не дотрималися, у зв`язку з чим районний суд помилково дійшов до висновку, щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В оскаржуваній постанові районний суд зазначив, що вина ОСОБА_1 у вчинені даного адміністративного правопорушення доведена зібраними по справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 054075 від 28.11.2019, поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та схемою місця ДТП.

Між тим, в наданих до суду працівниками поліції матеріалах адміністративної справи, відсутні достатні дані про фактичні обставини ДТП, про напрямок руху автомобіля, його розташування на автодорозі та схема ДТП не містить реального відображення дорожньої обстановки в місті ДТП, кількість смуг руху, наявності обочини, напрямок руху автомобіля, тощо.

Крім того, суд першої інстанції взагалі у своїй постанові не зазначив, які саме пункти правил дорожнього руху порушив ОСОБА_1 і які б знаходились у прямому причинному зв`язку із настанням ДТП.

Враховуючи положення ст. 62 Конституції України, за змістом яких усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь, апеляційний суд приходить до висновку, що викладені в протоколах про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 відомості про вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, не підтверджуються належними та допустимими доказами.

З огляду на викладене, судове рішення стосовно ОСОБА_1 суддею місцевого суду постановлено з порушенням вимог, передбачених ст.ст. 245, 251, 252, 268, 280 КУпАП, а тому воно підлягає скасуванню, з огляду на те, що у даній справі відсутні належні та допустимі докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, а провадження у справі - закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу вказаних адміністративних правопорушень.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню, постанова судді районного суду підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю.

Керуючись ст. 294 ч.8 п.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 20 грудня 2019 року, постановленої відносно нього.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити, а постанову судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 20.12.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП скасувати.

На підставі ст. 247 п.1 КУпАП провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Ремез П.М.