Справа № 617/1600/20
Провадження № 3/617/741/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року Вовчанський районний суд Харківської області у складі судді Глоби М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Вовчанську Харківської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Вовчанського ВП ГУНП в Харківській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. 2-Жовтневе Вовчанського району Харківської області, громадянки України, працюючої двірником в Комунальному підприємстві м. Харків, не заміжньої, має синів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 з грудня 2019 року не виконує своїх батьківських обов`язків відносно своїх синів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яких з грудня 2019 року залишає кожну неділю на старшого сина, якому 23 роки. Будинок знаходиться в аварійному та антисанітарійному умовах, двір забруднений, відсутнє місце особистої гігієни, речі неохайні, діти забруднені.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, завчасно та належним чином повідомлялась про місце і час розгляду справи. Надала суду заяву в якій зазначила, що провину у скоєному правопрушенні визнає, просила справу розглядати у її відсутності.

Статтею 268 КУпАП не передбачено обов`язкової участі у розгляді особи, стосовно якої складено протокол за ч. 1 ст. 184 КУпАП, тому справа про адміністративне правопорушення розглядається без її участі.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у фактично скоєному підтверджується наступним.

Даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 473374 від 25.08.2020 року, відповідно до якого, ОСОБА_1 з грудня 2019 року не виконує своїх батьківських обов`язків відносно своїх синів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яких з грудня 2019 року залишає кожну неділю на старшого сина, якому 23 роки. Будинок знаходиться в аварійному та антисанітарійному умовах, двір забруднений, відсутнє місце особистої гігієни, речі неохайні, діти забруднені.

Відповідно до положень КУпАП, розгляд судом справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи-правопорушника та в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 184 КУпАП, адміністративна відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють, настає виключно за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Окрім цього, відповідно до вимог ч. 2 ст. 6 Сімейного кодексу України, малолітньою вважається дитина до досягнення нею 14 років, неповнолітньою вважається дитина у віці від 14 до 18 років.

Отже, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є малолітньою дитиною, оскільки на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення йому виповнилося 5 років, тоді як за ч. 1 ст. 184 КУпАП встановлена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. А ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є неповнолітньою дитиною, оскільки на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення йому виповнилося 15 років.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСзПЛ «Авшар проти Туреччини»), суд враховує наявність узгоджених між собою, належних та допустимих доказів, які вказують на наявність порушення в діях ОСОБА_1 ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Таким чином, наявність переконливих, чітких, узгоджених між собою належних та допустимих доказів, не залишають сумнівів щодо доведеності вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 кваліфікуються за ч. 1 ст. 184 КУпАП, ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

У статті 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15 травня 2008 року»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»». Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Таким чином, враховуючи зазначене, вважаю необхідним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді попередження, передбачене санкцією ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Крім того, згідно ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та сплачуються особою, на яку накладено таке стягнення, а тому з ОСОБА_1 необхідно стягнути 420 грн. 40 коп. судового збору на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33-38, 40-1, ч. 2 ст. 173-2, 276, 279, 283-285 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення зач. 1 ст. 184 КУпАП у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 420грн. 40 коп. судового збору на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова суду протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, через Вовчанський районний суд Харківської області.

Суддя