Справа №760/9679/20
Провадження №3/760/7656/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2020 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І., за участю секретаря Каліш С.В., представника Київської митниці Держмитслужби Державної митної служби України Грабчака П.В., представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Луговського Ю.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Київської митниці Держмитслужби Державної митної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку: НОМЕР_1 ,

за ознаками порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

22.04.2020 р. до Солом`янського районного суду м. Києва від Київської митниці Держмитслужби Державної митної служби України надійшов адміністративний матеріал з протоколом про порушення митних правил №0039/10000/20 від 13.01.2020 року, складений відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

Відповідно до протоколу №0039/10000/20 про порушення митних правил від 13.01.2020 року, вбачається, що згідно митної декларації ІМ40ДЕ № UA101050/2019/009746 від 11.07.2019, проведено митне оформлення товару: «Легковий автомобіль, марка VW (VOLKSWAGEN), модель TOURAN номер кузова НОМЕР_2 », який відповідно до рахунка - фактури від 03.07.2019 № б/н слідував на адресу фізичної особи ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ).

04.07.2019 року громадянин України ОСОБА_1 (паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_3 ) через Волинську митницю ДФС, ввіз на митну територію України товар, а саме: «Легковий автомобіль, марка VW (VOLKSWAGEN), модель TOURAN номер кузова НОМЕР_2 ».

У якості підстави для переміщення вказаного транспортного засобу через митний кордон України громадянин ОСОБА_1 подав органам доходів і зборів України доручення № ННН 095953 від громадянина України ОСОБА_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 , рахунок-фактуру № б/н від 03.07.2019, видану компанією «M. ET MME PRADO PASCAL» (відправник), згідно якої товар: «легковий автомобіль, марка VW (VOLKSWAGEN), модель TOURAN номер кузова НОМЕР_2 » був реалізований громадянину ОСОБА_2 ».

Вартість вищезазначеного транспортного засобу відповідно до рахунку-фактури (Faktuur) від 03.07.2019 № б/н становить 1400 євро.

Водночас, за результатом опрацювання інформації та копій документів, наданих митними органами Республіки Литва, що надійшли до Житомирської митниці (за вхідним №31561/7/99-99-20-02-01-17 від 27.11.2019) встановлено, що «легковий автомобіль, марка VW (VOLKSWAGEN), модель TOURAN номер кузова НОМЕР_2 » придбано у компанії AUTOVAIDAS (Республіка Литва) громадянином України ОСОБА_1 за ціною 2300 євро.

Згідно рахунку-фактури № VAI0000286 від 03.07.2019 та митної декларації країни експорту Республіки Литва №19LTLC0100EK103388 від 03.07.2019, відправник товару є компанія AUTOVAIDAS (Республіка Литва), а одержувач ОСОБА_1 .

Громадянин України ОСОБА_1 під час вивезення з території Республіки Литва товару «Легковий автомобіль, марка VW (VOLKSWAGEN), модель TOURAN номер кузова НОМЕР_2 » подав митним органам Республіки Литва рахунок-фактуру № VAI0000286 від 03.07.2019 на суму 2300 євро, який в подальшому приховав від митного контролю при ввезені транспортного засобу на митну територію України подавши рахунок-фактуру № б/н від 03.07.2019, що мав відмінності щодо його вартості.

Відповідно до ч.3 ст.10 Протоколу № II про взаємну адміністративну допомогу в митних справах до Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони (від 21.03.2014) сторони можуть використовувати в своїх протоколах представлення доказів, звітах і свідченнях, а також у судових розглядах і представленні обвинувачення в судах інформацію, які вони отримали, і документи, з якими вони були ознайомлені відповідно до положень цього Протоколу, як докази.

Пунктом 6 постанови пленуму Верховного суду України від 3 червня 2005 року №8 «Про судову практику у справах про порушення митних правил» зазначено, що підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів.

Таким чином, митний орган прийшов до висновку, що громадянин ОСОБА_1 вчинив дії спрямовані на переміщення та перемістив товар, а саме: «Легковий автомобіль, марка VW (VOLKSWAGEN), модель TOURAN номер кузова НОМЕР_2 », вартістю 2300 євро (або еквівалент 67648,61 гривень за курсом НБУ на час переміщення транспортного засобу через митний кордон України) через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органу доходів і зборів документу, рахунок-фактури № б/н від 03.07.2019, який був підставою для переміщення товару і містив неправдиві відомості та є підробленим в частині достовірних даних щодо вартості товару.

Зазначені дії громадянина України ОСОБА_1 мають ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України.

В зв`язку з чим, 13.01.2020 року працівниками Державної митної служби України відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено протокол про порушення митних правил №0039/10000/20, за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

Загальна вартість предметів порушення митних правил, згідно протоколу №0039/10000/20, складає - 67 648, 61 гривень.

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 19 червня 2020 р., матеріали справи, які надійшли від Київської митниці Держмитслужби Державної митної служби про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, - було повернуто Київської митниці Держмитслужби Державної митної служби для проведення додаткової перевірки, в ході якої слід було здійснити офіційний переклад документів, а саме рахунку-фактури № б/н від 03.07.2019, який був підставою для переміщення товару, був наданий для митного оформлення і, на думку митного органу, містив неправдиві відомості та є підробленим в частині достовірних даних щодо вартості товару, та на підставі яких було складено протокол про порушення митних правил у відповідності до норм чинного Митного кодексу України та інших нормативно-правових актів; надати докази визначення вартості автомобіля та докази щодо оплати його вартості.

Після проведення додаткової перевірки відповідно до постанови суду від 19.06.2020 р., адміністративний матеріал з протоколом про порушення митних правил №0039/10000/20 від 13 січня 2020 року, складений відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, до Солом`янського районного суду м. Києва від Київської митниці Держмитслужби Державної митної служби України надійшов 05.08.2020 р.

Представник Київської митниці Держмитслужби Державної митної служби України в судовому засіданні вважав обставини викладені в протоколі про порушення митних правил №0039/10000/20 від 13.01.2020 року доведеними та просив притягнути громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч. 1 ст. 483 МК України, застосувавши до нього стягнення, передбаченого санкцією статті, посилаючись на те, що матеріали адміністративної справи містять достатньо доказів на підтвердження порушення митних правил з боку останнього.

В судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не з`явився, будучи повідомленим про дату та час судового засідання.

В судовому засіданні представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Луговський Ю.В. просив закрити провадження у справі про притягнення громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На думку представника, матеріали справи про порушення митних правил не містять доказів вчинення гр. України ОСОБА_1 дій, спрямованих на переміщення товару, а саме: «Легковий автомобіль, марка VW (VOLKSWAGEN), модель TOURAN номер кузова НОМЕР_2 », вартістю 2300 євро, через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органу доходів і зборів документу, рахунку-фактури № б/н від 03.07.2019 р., який був підставою для переміщення товару та містив неправдиві відомості, та є підробленим в частині достовірних даних щодо вартості товару.

Умислу у гр. України ОСОБА_1 на переміщення через митний кордон автомобіля на підставі документів, що містять недостовірні відомості не було, оскільки останнім митному органу була подана інформація, виходячи із наявних у нього документів, серед яких: доручення № ННН 095953 від громадянина України ОСОБА_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 , рахунок-фактура № б/н від 03.07.2019, виданий компанією «M. ET MME PRADO PASCAL» (відправник), згідно якої товар: «легковий автомобіль, марка VW (VOLKSWAGEN), модель TOURAN номер кузова НОМЕР_2 » був реалізований громадянину ОСОБА_2 ». Вартість вищезазначеного транспортного засобу відповідно до рахунку-фактури (Faktuur) від 03.07.2019 № б/н становить 1400 євро.

При цьому, ОСОБА_1 лише ввіз вказаний автомобіль через митний кордон України, як перевізник на підставі доручення, жодних намірів приховувати від митного контролю відомостей та документів, які в нього були в наявності, щодо митної вартості транспортного засобу останній не мав, що й підтверджує відсутність в його діях прямого умислу.

Заслухавши пояснення представника митного органу, пояснення представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши та оцінивши зібрані матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначаються вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.

При цьому відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03.06.2005 року № 8, судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів. Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Згідно ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексута інших законів України.

Згідно із ст. 487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил, як це передбачено ст. 486 МК України, є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Судом встановлено, що згідно митної декларації ІМ40ДЕ № UA101050/2019/009746 від 11.07.2019 р., проведено митне оформлення товару: «Легковий автомобіль, марка VW (VOLKSWAGEN), модель TOURAN номер кузова НОМЕР_2 », який відповідно до рахунка - фактури від 03.07.2019 р. № б/н слідував на адресу фізичної особи ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ).

04.07.2019 року громадянин України ОСОБА_1 (паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_3 ) через Волинську митницю ДФС, ввіз на митну територію України товар, а саме: «Легковий автомобіль, марка VW (VOLKSWAGEN), модель TOURAN номер кузова НОМЕР_2 ».

У якості підстави для переміщення вказаного транспортного засобу через митний кордон України громадянин ОСОБА_1 подав органам доходів і зборів України доручення № ННН 095953 від громадянина України ОСОБА_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 , рахунок-фактуру № б/н від 03.07.2019 р., виданий компанією «M. ET MME PRADO PASCAL» (відправник), згідно якої товар: «легковий автомобіль, марка VW (VOLKSWAGEN), модель TOURAN номер кузова НОМЕР_2 » був реалізований громадянину ОСОБА_2 ».

Відповідно договору купівлі-продажу між компанією «M. ET MME PRADO PASCAL» та ОСОБА_2 товар: «легковий автомобіль, марка VW (VOLKSWAGEN), модель TOURAN номер кузова НОМЕР_2 » вартість транспортного засобу становить 1400 євро.

Водночас, за результатом опрацювання інформації та копій документів, наданих митними органами Республіки Литва, що надійшли до Житомирської митниці (за вхідним №31561/7/99-99-20-02-01-17 від 27.11.2019 р.) митним органом встановлено, що «легковий автомобіль, марка VW (VOLKSWAGEN), модель TOURAN номер кузова НОМЕР_2 » придбано у компанії AUTOVAIDAS (Республіка Литва) громадянином України ОСОБА_1 за ціною 2300 євро.

Згідно рахунку-фактури № VAI0000286 від 03.07.2019 р. та митної декларації країни експорту Республіки Литва №19LTLC0100EK103388 від 03.07.2019 р., відправник товару є компанія AUTOVAIDAS (Республіка Литва), а одержувач ОСОБА_1 .

На думку митного органу, громадянин України ОСОБА_1 під час вивезення з території Республіки Литва товару «Легковий автомобіль, марка VW (VOLKSWAGEN), модель TOURAN номер кузова НОМЕР_2 » подав митним органам Республіки Литва рахунок-фактуру № VAI0000286 від 03.07.2019 р. на суму 2300 євро, який в подальшому приховав від митного контролю при ввезені транспортного засобу на митну територію України, подавши рахунок-фактуру № б/н від 03.07.2019 р., що мав відмінності щодо його вартості.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 Протоколу № II про взаємну адміністративну допомогу в митних справах до Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони (від 21.03.2014) сторони можуть використовувати в своїх протоколах представлення доказів, звітах і свідченнях, а також у судових розглядах і представленні обвинувачення в судах інформацію, які вони отримали, і документи, з якими вони були ознайомлені відповідно до положень цього Протоколу, як докази.

Пунктом 6 постанови пленуму Верховного суду України від 3 червня 2005 року №8 «Про судову практику у справах про порушення митних правил» зазначено, що підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів.

Таким чином, митний орган прийшов до висновку, що громадянин ОСОБА_1 вчинив дії спрямовані на переміщення та перемістив товар, а саме: «Легковий автомобіль, марка VW (VOLKSWAGEN), модель TOURAN номер кузова НОМЕР_2 », вартістю 2300 євро (або еквівалент 67648,61 гривень за курсом НБУ на час переміщення транспортного засобу через митний кордон України) через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органу доходів і зборів документу, рахунок-фактури № б/н від 03.07.2019 р., який був підставою для переміщення товару і містив неправдиві відомості та є підробленим в частині достовірних даних щодо вартості товару.

Зазначені дії громадянина України ОСОБА_1 маютьі ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України.

В зв`язку з чим, 13.01.2020 року працівниками Державної митної служби України відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено протокол про порушення митних правил №0039/10000/20, за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 483 МК України передбачена відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні злочину чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України.

Суд не погоджується з висновком митного органу про наявність в діях громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ознак порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, виходячи з наступного.

Як спосіб приховування від митного контролю ч. 1 ст. 483 МК України визначає подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Згідно вимог, встановлених частиною першою ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Згідно положень ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати, в тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у справі про порушення митних правил, та інших обставин, які мають значення для провадження у справі, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у встановленому законом процесуальному порядку. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03.06.2005 року №8, документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Митний кодекс України нормою ст. 257 вичерпно формулює поняття «декларування», яке здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Заявлення таких відомостей здійснюється за встановленою законом формою в ході процедури декларування, повноваженнями щодо якого відповідно до положень ст. 265 МК України наділений декларант. Виходячи з аналізу цих положень, особа може брати участь у митних відносинах як декларант у двох випадках: коли вона особисто здійснює декларування товарів або як його власник або як уповноважений власником. Декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.

У разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Таким чином, власник товару підлягає відповідальності лише у тому випадку, коли він здійснював декларування товару або з метою приховування від митного контролю особисто вчиняв будь-які дії, що складають об`єктивну сторону такого порушення. При цьому таке діяння за суб`єктивною стороною характеризується прямим умислом на подання митному органу документів, що містять неправдиві дані.

З протоколу про порушення митних правил №0039/10000/20 від 13 січня 2020 року та доданих до нього документів вбачається, що підставою для порушення справи про порушення митних правил та складання протоколу відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стали висновки митного органу про наявність в діях останнього ознак порушення митних правил, а саме вчинив дії спрямовані на переміщення та перемістив товар: «Легковий автомобіль, марка VW (VOLKSWAGEN), модель TOURAN номер кузова НОМЕР_2 », вартістю 2300 євро (або еквівалент 67648,61 гривень за курсом НБУ на час переміщення транспортного засобу через митний кордон України) через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органу доходів і зборів документу, рахунок-фактури № б/н від 03.07.2019, який був підставою для переміщення товару і містив неправдиві відомості та є підробленим в частині достовірних даних щодо вартості товару.

Відповідно до ст.ст. 49, 58 МК України митною вартістю товарів, що переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну.

Як передбачено ст. 51 МК України, митна вартість товарів визначається декларантом відповідно до гл. 9 МК України, якою встановлені основні та другорядні методи визначення митної вартості товарів.

Відповідно до положень ст. 49 МК України митною вартістю товарів, що переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, яку заявляють декларант або уповноважена ним особа на підставі ч. 2 ст. 52 МК України.

В протоколі йдеться про подання документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару.

Як вбачається з митної декларації ІМ40ДЕ № UA101050/2019/009746 від 11.07.2019 р., одержувачем товару є: громадянин ОСОБА_1 ; декларантом виступає - ФОП ОСОБА_3 , а особою, відповідальною за фінансове врегулювання, є - ОСОБА_2 .

Таким чином, встановлено, що 04.07.2019 року громадянин України ОСОБА_1 (паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_3 ) через Волинську митницю ДФС, ввіз на митну територію України товар, а саме: «Легковий автомобіль, марка VW (VOLKSWAGEN), модель TOURAN номер кузова НОМЕР_2 », на підставі доручення, та при заповненні митної декларації, останнім була подана інформація, виходячи із наявних у нього документів, серед яких, зокрема, був рахунок-фактура № б/н від 03.07.2019, виданий компанією «M. ET MME PRADO PASCAL» (відправник), згідно якої товар: «легковий автомобіль, марка VW (VOLKSWAGEN), модель TOURAN номер кузова НОМЕР_2 » був реалізований громадянину ОСОБА_2 » Вартість транспортного засобу становить 1400 євро.

Відповідно до ч. 1 ст. 483 МК України однією з форм приховування та переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, є неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Кожна із зазначених в даній статті форм приховування є підставою для відповідальності особи за порушення митних правил.

Згідно ст. 489 МК України та ст. 280 КУпАП, при розгляді справи підлягають з`ясуванню такі обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують її відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно закону під неправдивими даними, що містяться у документах, які є підставою для переміщення товарів через митний кордон, слід розуміти неправдиві відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються.

Об`єктивною стороною порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 483 МК України, - є дії спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто є активна поведінка (вчинок) особи.

Суб`єктивна сторона передбачає наявність умислу.

Оцінюючи наявні матеріали справи, суд вважає, що митним органом не надано беззаперечних доказів того, що саме гр. України ОСОБА_1 були вчинені дії, які направлені на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю щодо дійсної вартості товару.

У матеріалах справи відсутні та не надавались у судовому засіданні будь-які дані чи належні докази на підтвердження того, що гр. України ОСОБА_1 , вчинив протиправні дії та має нести відповідальність за дані, що містяться у товаросупровідних документах на переміщення товарів на територію України, тобто за дії, що були спрямовані на приховування від митного контролю та утворювали об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник подає митному органу документи та відомості, необхідні для митного контролю, передбачені ст. 335 МК України.

При цьому, суд звертає увагу на те, що з аналізу положень статей 198 та 335 МК України вбачається відсутність законодавчо передбаченої необхідності під час переміщення товарів у пунктах пропуску через митний кордон України документально підтверджувати їх вартість.

Так, частиною першою статті 198 МК України встановлено, органу доходів і зборів в пункті пропуску через державний кордон України згідно зі статтею 335 цього Кодексу подаються документи, що містять відомості про товари, достатні для їх ідентифікації та необхідні для прийняття рішення про пропуск їх через митний кордон України.

У свою чергу, відповідно до пункту 1 частини першої статті 335 МК України, при перевезенні автомобільним транспортом декларант, уповноважена ним особа або перевізник надають органу доходів і зборів в паперовій або електронній формі такі документи та відомості: а) документи на транспортний засіб, зокрема ті, що містять відомості про його державну реєстрацію (національну належність); б) транспортні (перевізні) документи (міжнародні товаротранспортні накладні); в) визначений актами Всесвітнього поштового союзу документ, що супроводжує міжнародні поштові відправлення (за їх наявності); г) комерційні документи (за наявності) на товари, що перевозяться, які містять відомості, зокрема, про найменування та адресу перевізника, найменування країни відправлення та країни призначення товарів, найменування та адреси відправника (або продавця) та отримувача товарів; ї) відомості про кількість вантажних місць та вид упаковки; д) найменування товарів; е) вага брутто товарів (у кілограмах) або об`єм товарів (у метрах кубічних), крім великогабаритних вантажів ".

Тобто, для цілей пропуску через державний кордон України, МК України передбачає достатнім здійснити ідентифікацію товарів та маршруту їх слідування, а також суб`єктів зовнішньоекономічних відносин та перевізника.

Наведені обставини також вказують на відсутність події, описаної диспозицією статті 483 МК України, за участі громадянина України ОСОБА_1 .

Отже, наявність складу адміністративного правопорушення за участю гр. України ОСОБА_1 митним органом не доведена, а їх висновки базуються без врахування дійсних обставин справи.

Будь-яких переконливих доказів на підтвердження того, що наданий ОСОБА_1 рахунок-фактура № б/н від 03.07.2019 р., згідно якого визначено вартість транспортного засобу та який був підставою для переміщення транспортного засобу, не відповідає дійсності, Київською митницею Держмитслужби під час розгляду справи не надано і не зазначено. Так рахунок-фактура № VAI0000286 від 03.07.2019 р. , де вартість автомобіля зазначена 2300 євро, видано компанією AUTOVAIDAS (Республіка Литва), з якою договір купівлі-продажу автмобіля не укладався. Відповідно митної декларації країни експорту Республіки Литва №19LTLC0100EK103388 від 03.07.2019, також відправником товару є компанія AUTOVAIDAS (Республіка Литва), декларант "ATKORSA", які не є продавцем автомобіля.

За конкретних обставин, у особи, яка притягується до відповідальності, не встановлено умислу щодо незаконного переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю

Отже, у діях ОСОБА_1 відсутній умисел, як обов`язкова ознака суб`єктивної сторони складу інкримінованого йому правопорушення, на переміщення через митний кордон України товару з приховуванням від митного контролю шляхом подання документів, що містять неправдиві відомості, а відтак в його діях відсутні ознаки об`єктивної сторони порушення митних правил за ч.1 ст.483 МК України.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що обставини викладені у протоколі №0039/10000/20 від 13.01.2020 року щодо переміщення через митний кордон України товару, а саме: «Легковий автомобіль, марка VW (VOLKSWAGEN), модель TOURAN номер кузова НОМЕР_2 », вартістю 2300 євро (або еквівалент 67648,61 гривень за курсом НБУ на час переміщення транспортного засобу через митний кордон України) з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органу доходів і зборів документу, рахунок-фактури № б/н від 03.07.2019 р., який був підставою для переміщення товару і містив неправдиві відомості та є підробленим в частині достовірних даних щодо вартості товару, на підставі яких складений зазначений протокол, не знайшли свого підтвердження в суді та спростовується наданими до суду доказами.

Натомість, досліджені в суді матеріали справи у їх сукупності свідчать про відсутність в діях гр. гр. України ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 491 МК України, підставами для порушення справи про порушення митних правил є: 1) безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил; 2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що здійснюють види контролю, зазначені у частині першій статті 319 цього Кодексу; 3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.

На підставі наведеного, встановлюючи у відповідності до ст. 251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, з огляду на відсутність достовірних і достатніх відомостей про вчинення гр. України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, суд приходить до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю в діях останнього складу правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 458, 483, 487, 489, 490, 491, 494, 495, 498-500, 527 Митного кодексу України, статтями 7, 9, 247, 251, 268, 271 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку: НОМЕР_1 ), до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України, - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.І. Кушнір