Справа № 605/133/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

"27" березня 2020 р. Суддя Підгаєцького районного суду Тернопільської області Горуц Р.О. розглянувши матеріали, які надійшли від Підгаєцького відділення поліції Бережанського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянки України,

перебуваючої в декретній відпустці,

проживаючої в

АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення громадянка ОСОБА_1 12 лютого 2020 року біля 11 год. 50 хв. ухилялась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов проживання своїй дочці - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилось в тому, що дитина у вищевказаний час перебувала в кімнаті одна без дорослих, в даному приміщені було не свіжо, не прибрано, на підлозі було сміття та розлита вода, за що передбачена відповідальність згідно вимог ч.1 ст.184 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності була належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Причин неявки суду не повідомила.

Згідно диспозиції ч.1 ст.184 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів дитини.

Суб`єкт адміністративного проступку - фізичні осудні особи - батьки, або особи, що їх замінюють.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

В силу ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Положенням ст.11 КУпАП, визначено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

В ході судового розгляду встановлено, що матеріали даної справи про адміністративне правопорушення, не містять будь-яких належних та допустимих доказів в розумінні ст.251 КУпАП, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, тобто що вона дійсно 12 лютого 2020 року ухилялась від виконання передбачених законодавством обов`язків, щодо забезпечення нелажних умов життя, навчання та виховання. Про дані обставини, також не зазначено і у протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 545123 від 11 березня 2020 року, а зазначено лише, що не забезпечила "необхідних умов проживання".

Як вбачається із акту обстеження побутових умов проживання, який було складено 12 лютого 2020 року працівником поліції, малолітня ОСОБА_2 у вищевказаний день у період час з 11 год. 49 хв. до 11 год. 59 хв. в кімнаті знаходилась сама, після чого до дитини прийшов її батько та повідомив, що ОСОБА_1 пішла до церкви. В даному акті також, вказано, що дитина, була здоровою, жвавою, ситою та посміхалась.

Крім цього, дослідженням матеріалів справи не представляється можливим встановити, що безпорядок в кімнаті де перебувала малолітня ОСОБА_2 мав місце, до того часу, як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності пішла до церкви, а не був вчиненим після її відходу, тобто тоді коли за дитиною доглядав батько ОСОБА_3 .

Письмові пояснення ОСОБА_4 , судом до уваги не приймаються, оскільки даний документ містить відомості лише стосовно подій, які не є предметом розгляду даної справи про адміністративне правопорушення та мали місце 05 лютого 2020 року.

Відповідно до п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку, що даний адміністративний матеріал було оформлено без обгрунтованих на те підстав, а тому провадження, в цій справі слід закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

На підставі наведенного, керуючись ст.ст.184 ч.1, 247 п.1, 251, 252, 268, 283, 284 ч.1 п.3,ч.2 КУпАП,суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП провадженням закрити на підставі п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Підгаєцький районний суд Тернопільської області.

Суддя: Р. О. Горуц