ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Галига І.О., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В с т а н о в и в:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопрушення серії ДПР18 №110881 від 22.08.2020 року ОСОБА_1 22 серпня 2020 року о 09 год. 10 хв., в м. Києві, по проспекту Перова. 1Б керував транспортним засобом Mitsubishi Galant д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, звужені зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря нарколога водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні, ОСОБА_1 вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав та пояснив, що він 22 серпня 2020 року о 09 год. 10 хв. зупинився на вимогу працівників патрульної поліції. Один з патрульних поліцейських попросив його надати для перевірки документи. Надавши документи, він попросив повідомити йому причину зупинки. У відповідь патрульний сказав, що ОСОБА_1 здійснював рух смугою для руху маршрутних транспортних засобів, на що ОСОБА_1 пояснив, що заїхав на смугу руху маршрутних транспортних засобів, оскільки виїжджав з вулиці Воскресенська, при цьому одразу ж з`їхав з даної смуги руху. Однак патрульні поліцейські наполягали на тому, що він постійно здійснював рух смугою для руху маршрутних транспортних засобів, хоча і мав можливість перестроїтися в іншу смугу руху, з чим останній категорично не погоджувався. Розгнівані тим, що він не визнає порушення ПДР України з свого боку, патрульні поліцейські почали говорити про те, що їм здається, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння, в зв`язку з чим він має пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку, у лікаря нарколога, при цьому, лікаря нарколога, який має провести такий огляд визначають саме патрульні поліцейські, що на його думку свідчить про упередженість патрульних поліцейських по відношенню до нього, в зв`язку з чим він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, котрий обрали патрульні, що складали відносно нього адміністративний матеріал, та провів такий огляд в ЦРЛ Києво-Святошинського району за самозверненням.

Адвокат Голуб О.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 зазначила, що згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №817 від 22.08.2020 року ОСОБА_1 було оглянуто 22.08.2020 року о 11 год. 00 хв. черговим лікарем ЦРЛ Києво-Святошинського району, ознак наркотичного та алкогольного сп`яніння не виявлено. Огляд було здійснено шляхом дослідження сечі ОСОБА_1 ..

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи

На думку працівників поліції, винуватість особи підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення ДПР 18 №110881, направленням, відомостями, що містяться у письмових поясненнях свідків та відеозаписом з нагрудної боді камери АА-00826.

Проте в судовому засіданні дані докази спростовано як поясненнями самого ОСОБА_1 так і копією наданого ним висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №817 від 22.08.2020 року, згідно якого ОСОБА_1 було оглянуто 22.08.2020 року о 11 год. 00 хв. черговим лікарем ЦРЛ Києво-Святошинського району, ознак наркотичного та алкогольного сп`яніння не виявлено. Даний висновок було зроблено протягом двох годин після зупинки транспортного засобу працівниками патрульної поліції.

Стаття ж 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи, дана правова норма не передбачає судового рішення про направлення справи на дооформлення.

За таких обставин, враховуючи вище викладене суд вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як його вину працівниками поліції не доведено належним чином, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятним та суперечить, як нормам національного законодавства, так і міжнародного.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 6, 33-35, 130, 221, 245, 247, 251, 252, 268, 272, 280, 321 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: