Справа № 946/6165/20
Провадження № 3/946/1986/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 вересня 2020 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Адамов А.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 , 21.09.2020 року о 16:45 год. по вул. Суворова в с. Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області, керуючи автомобілем «Мерседес Бенц» державний номерний знак НОМЕР_1 , відволікся від керування та своєчасно не відреагував на дорожні обставини та скоїв наїзд на опору зв`язку та в наслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Після чого ОСОБА_1 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, не повідомивши поліцію, чим порушив вимоги п. 2.3 б; п. 2.10 (а,в,д) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 122-4, ст. 124 КУпАП.

Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 30.09.2020 року матеріали справ про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 об`єднані до одного провадження.

Розглянувши протоколи про адміністративні правопорушення, заслухавши пояснення притягуваного ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що притягуваний ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122-4, ст. 124 КУпАП.

Так, ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення визнав повністю та розкаявся в його вчиненні.

Крім повного визнання своєї вини притягуваним, вина ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху, що призвело до отримання механічних пошкоджень транспортного засобу та залишення місця дорожньо-транспортної пригоди не повідомивши поліцію, також повністю підтверджуються обставинами, викладеними в протоколах про адміністративні правопорушення, та матеріалами справи.

Згідно з ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 124 КУпАП, адміністративна відповідальність настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до ст. 122-4 КУпАП, адміністративна відповідальність настає у разі ззалишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Як було вище наведено, відповідно до протоколів про адміністративні правопорушення серії ДПР18№441760 та серії ДПР18№441763 від 24.09.2020, ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, скоїв ДТП, що призвело до отримання механічних пошкоджень транспортного засобу та залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, не повідомивши поліцію.

Крім того, вказані обставини справи також підтверджуються матеріалами справи, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 23.07.2020, схемою місця ДТП від 21.09.2020р., письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 від 21.09.2020, письмовими поясненнями притягуваного від 24.09.2020.

При накладенні адміністративного стягнення у відношенні ОСОБА_1 , суд враховує положення ч. 1 ст. 36 КУпАП, відповідно до якого, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Суд також враховує характер вчинених правопорушень, особу правопорушника та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, та вважає, що достатнім і необхідним у відповідності до ч. 1 ст. 36 КУпАП є накладення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме в межах санкції ст. 124 КУпАП.

Характер вчинених ОСОБА_1 правопорушень вказує на те, що він вчинив грубі правопорушення.

До обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративного правопорушення, суд відносить щире розкаяння винного.

Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративного правопорушення, суд не вбачає.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також для припинення вчинення ним нових правопорушень необхідним та достатнім є накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, суд вважає за необхідне в силу ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 р., а саме в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 420,40 грн.

Керуючись ст.ст. 283 285 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в дохід держави в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя: А.С. Адамов