Провадження № 3/752/7634/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2020 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Первушина О.С., вивчивши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в місті Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 123 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 073141 від 17.08.2020 року, ОСОБА_1 17.08.2020 року о 10 годині 48 хвилин, керуючи автомобілем "Kia Soul", державний номерний знак НОМЕР_1 , по проспекту Науки ( напрямку вулиці Столичшне шосе) в місті Києві, порушила вимоги пункту 20.5 в) Правил дорожнього руху, а саме - виїхала на залізничний переїзд при увімкненому заборонному (червоному) сигналі світлофора, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 123 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та показав суду про те, що 17.08.2020 року вона керувала автомобілем "Kia Soul" по проспекту Науки в місті Києві. Зазначила, що не здійснювала переїзд на червоний сигнал світлофору, а шлагбаум був відкритим, а тому потік транспортних засобів здійснював переїзд, після чого її наздогнав екіпаж патрульної поліції, які безпідставно звинуватили її у тому, що вона здійснила рух через залізничний переїзд на червоний сигнал світлофора, однак вказане не відповідає дійсності.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд надходить до наступних висновків.

Згідно ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно ст. 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтями 10, 11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, у розпорядження суду не надано жодних доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_1 дійсно порушив вимоги пункту 20.5 в) Правил дорожнього руху України, зокрема, в протоколі про адмінінстративне правопорушення не зазначені свідки правопорушення, не долучено відеоматеріали, письмові пояснення свідків, тощо.

Згідно статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що перед бачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержавних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь обвинуваченої особи.

На підставі викладеного, суд надходить до висновку про те, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів, які б підтверджували те, що ОСОБА_1 порушила вимоги пункту 20.5 в) Правил дорожнього руху України, тобто виїхала на залізничний переїзд при увімкненому заборонному (червоному) сигналі світлофора, а тому суд надходить до висновку про необхідність у відповідності до вимог ст. 247 ч. 1 п. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закриття провадження у даній справі, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 123 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 123 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 - закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.С. Первушина