Справа № 654/3054/20
Провадження №3/654/1889/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 р.

Суддя Голопристанського районного суду Херсонської області Третьякова І.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Збур`ївка, Голопристанського району, Херсонської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, за ст. 44-3 КУпАП, -

у с т а н о в и л а :

07.08.2020р. о 09:18 год. в с. Залізний Порт по вул. Шкільна, 22А, ОСОБА_1 , знаходячись на своєму робочому місці в магазині «Газда» здійснював торгівлю без вдягнутих засобів індивідуального захисту, що закривають ніс та рот в громадському будинку, чим порушив пп.1 п. 10 постанови КМУ №641 від 22.07.2020р.

28.09.2020р. до суду надійшли письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких останній просить провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП не є доведеною та аргументованою, представлені працівниками поліції докази не є переконливими, обставини, зазначені в протоколі суперечливі та не відповідають фактичним обставинам справи, а протокол сам по собі, без підтвердження іншими доказами, не є доказом на доведення вини. По суті правопорушення вказав, що дійсно перебуваючи на робочому місці (касі магазину), зняв відпрацьовану маску, обробив руки антисептиком та тримав нову маску в руці, однак не встиг її одягнути. Було жарко і ОСОБА_1 вирішив зробити кілька ковтків свіжого повітря і попити води. В цей час до каси підійшла жінка з немовлям на руках, яка просила скоріше її розрахувати бо дитина була неспокійною. В той же момент підійшли працівники поліції, які розцінили період заміни маски як знаходження взагалі без неї та наявність правопорушення. ОСОБА_1 наголошує, що чинним законодавством України не врегульовано умов та обставин за яких необхідно здійснювати заміну маски та відповідальності за порушення таких правил. З урахуванням цього вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення порядку, який з належною чіткістю не визначений національним законодавством є несумісним з положенням статті 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка проголошує ніякого покарання без закону. Також вважає, що працівниками поліції не було відібрано жодних пояснень у відвідувачів магазину, які б могли підтвердити викладені ОСОБА_1 обставини та були б належним доказом по справі. Замінюючи маску, ОСОБА_1 не мав наміру вчиняти правопорушення. Сама по собі заміна маски передбачає певний проміжок часу знаходження без неї в громадській будівлі, однак не свідчить про умисне порушення карантинних вимог.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, просив закрити провадження у справі за відсутню складу правопорушення з підстав зазначених ним в письмових поясненнях. Також зазначив, що на теперішній час звільнився, перебуває в пошуку нової роботи та змушений один забезпечувати сім`ю, оскільки дружина перебуває в декретній відпустці по догляду за новонародженою дитиною, а тому не має змоги сплачувати штраф у такому великому розмірі, який передбачено санкцією ст. 44-3 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 44-3 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність громадян та посадових осіб за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно з положеннями ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності. Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Згідно п. 1 постанови КМУ від 22 липня 2020 р. N 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 1 серпня до 31 жовтня 2020 р. на території зокрема Херсонської області карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. N 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., N 23, ст. 896, N 30, ст. 1061) та від 20 травня 2020 р. N 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., N 43, ст. 1394, N 52, ст. 1626).

На території України на період дії карантину забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Вина ОСОБА_1 в порушенні вищевказаного пункту підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та світлиною, зробленою в приміщенні магазину на якій міститься зображення продавця без маски.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 суд вбачає наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, а саме порушення правил щодо карантину людей, передбачених іншими актами законодавства.

З приводу пояснень ОСОБА_1 суд зазначає, що постановою КМУ №641 заборонено перебування в громадських будинках і спорудах без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, без зазначення строку перебування в приміщенні або перебування в приміщенні з іншими особами.

Тобто вказаною нормою на період дії карантину заборонено перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, незалежно від перебування в цьому приміщенні інших осіб, та незалежно від строку перебування в приміщенні.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 22 КУпАП встановлено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

По суті правопорушник звільняється від правових наслідків свого протиправного діяння, виходячи із засад гуманності, хоча це діяння як під час вчинення, так і під час звільнення від відповідальності залишається правопорушенням. У законодавстві не закріплено визначення малозначного правопорушення та відсутні вказівки на його ознаки. У кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи, зокрема, з того, що його наслідки не становлять великої суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

На думку суду, для встановлення ступеня суспільної небезпечності необхідно проаналізувати всі сторони допущеного порушення, оцінити обставини вчинення порушення, мету, мотив і спосіб, а також наявність умов, що дають змогу досягти виховних і превентивних цілей.

Так, з долученої до справи світлини було встановлено, що ОСОБА_2 не будучи одягненим в захисну маску перебував за прозорим захисним екраном, тобто не мав безпосереднього прямого контакту з покупцями, що знижує можливість поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19.

Крім цього, суд погоджується з запереченнями ОСОБА_1 з приводу не врегулювання національним законодавством правил та порядку зміни використаних засобів індивідуального захисту та приймає до уваги, що матеріалами справи не спростовується можливість складання протоколу саме в проміжок часу, в який ОСОБА_1 змінював захисну маску. Тобто, за не доведенням зворотного, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, розцінюються судом, як достовірні.

Також суд бере до уваги наступні відомості, а саме вперше притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, його сімейний стан, перебування на вихованні та утриманні малолітньої доньки ІНФОРМАЦІЯ_2 , припинення трудової діяльності в магазині «Газда», тимчасове не працевлаштування та відсутність стабільного заробітку, а також єдиний вид адміністративного стягнення, який передбачений санкцією ст. 44-3 КУпАП у вигляді штрафу та його розмір, що унеможливлює застосування судом альтернативних мір покарання.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника згідно ст. ст. 34-35 КУпАП судом не встановлено.

За вищевикладених обставин, суд дійшов висновку про можливість визнання вчиненого ОСОБА_1 правопорушення малозначним, а виховні і превентивні цілі в даному випадку будуть досягнуті і без застосування адміністративного стягнення.

Таким чином, суд вважає, що наявні підстави звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі статті 22 КпАПта обмежитися усним зауваженням, у зв`язку з чим справу закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.22, ст. 40, ст.44-3, ст. 284, ст. 289 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Звільнити ОСОБА_1 , від адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по справі закрити.

Скаргу на постанову про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Херсонського апеляційного суду через Голопристанський районний суд.

Суддя І. В. Третьякова