КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
м. Київ, вул. Солом`янська , 2-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2020 року суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кияшко О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20.02.2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20.02.2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Згідно з вказаною постановою ОСОБА_1 21.12.2019 року о 01 год. 30 хв. по вул. Метрологічна, 9 керував автомобілм «Фольксваген» д.н. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати постанову судді місцевого суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що суд з недостатньою повнотою з`ясував всі обставини справи, надав неправильну оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема вказує, що він перебував у тверезому стані, ознак сп`яніння не мав, відмовився пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою технічного приладу, оскільки не довіряв працівникам поліції, пройти огляд у закладі охорони здоров`я йому не пропонували і від проходження такого огляду він не відмовлявся.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 263630 від 21.12.2019 року, ОСОБА_1 21.12.2019 року о 01 год. 30 хв. по вул. Метрологічна, 9 керував автомобілм «Фольксваген» д.н. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

Також із змісту даного протоколу вбачається, що працівники поліції ознайомили ОСОБА_1 із змістом протоколу, який останній підписав, жодних застережень, клопотань або зауважень не мав.

У письмових поясненнях свідки ОСОБА_2 і ОСОБА_3 підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, як за допомогою технічного приладу, так і у лікаря нарколога.

Зміст запису нагрудних відеокамер працівників поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, також доводить факт відмови у присутності свідків ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і у медичній установі, а також визнання ним факту вживання алкогольних напоїв.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій зобов`язаний на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Наведені докази у своїй сукупності спростовують пояснення ОСОБА_1 , вказують на порушення ним вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, а отже і на факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про порушення поліцейськими вимог Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" при проведенні огляну на стан сп`яніння не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 № 263630 від 21.12.2019 року відповідає положенням ст. 256 КУпАП та містить підписи свідків.

Також апеляційний суд звертає увагу на наявність в матеріалах справи розписки ОСОБА_1 щодо зобов`язання не керувати транспортним засобом, що свідчить про його відсторонення працівниками поліції від керування транспортного засобу.

Будь-яких доказів, що спростовують дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не надав.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що доводи апеляційної скарги про відсутність події або складу правопорушення є необґрунтованими.

За таких обставин постанова судді місцевого суду є законною і обґрунтованою, а апеляційна скарга не містить будь-яких доводів, які б могли служити достатніми підставами для її скасування та закриття провадження у справі.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20.02.2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, - без змін.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя