Тернівський районний суд міста Кривого Рогу
Дніпропетровської області
справа № 215/5492/20
номер провадження 3/215/2106/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Дудіков А.В., розглянувши матеріал, який надійшов від Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАБ №008584 від 27.09.2020р., 27.09.2020р. приблизно о 00 год. 45 хв. гр. ОСОБА_1 знаходячись на робочому місці в магазині «Ліансана», який розташований за адресою: вул. Юрія Смірнова, 41/1 в Тернівському районі м. Кривого Рогу, та здійснювала торгівлю продовольчими товарами без засобів індивідуального захисту, а саме без захисної маски котра закриває рот та ніс, чим своїми діями порушила пункт 10 постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2020р. № 641.

У судові засідання ОСОБА_1 пояснила, що 27.09.2020р. вона знаходилась в магазині «Ліансана» на стажуванні. Приблизно о 00-30 год. вона пішла до вбиральні, повернувшись зайшла за відділ, щоб витерти руки та взяти маску, в цей час до магазину зайшов працівник поліції та склав протокол про адміністративне правопорушення. Вона останньому пояснювала, що маска була в неї в руках і вона просто не встигла її одягти після виходу з вбиральні. Крім того вказала, що в цей час покупців в магазині не було та торгівля не здійснювалася.

Суд, вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до положень ст.ст. 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 245 КпАП України передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання про правильність складеного протоколу та інших матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Стаття ст. 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Норма статті 44-3 КУпАП є бланкетною, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Окрім того, формулювання суті правопорушення не може обмежуватись посиланням на нормативний акт, а повинно містити відомості про вчинене правопорушення згідно з диспозицією ст. 44-3 КУпАП з конкретизацією суті правопорушення відповідно до вказаного Закону. Тобто, в протоколі має бути посилання на відповідний підпункт та пункт постанови Кабінету Міністрів України.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, 27.09.2020р. приблизно о 00 год. 45 хв. гр. ОСОБА_1 знаходячись на робочому місці в магазині «Ліансана», який розташований за адресою: вул. Юрія Смірнова, 41/1 в Тернівському районі м. Кривого Рогу, та здійснювала торгівлю продовольчими товарами без засобів індивідуального захисту, а саме без захисної маски котра закриває рот та ніс, чим своїми діями порушила пункт 10 постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2020р. № 641.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

У п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Статтею 62 Конституції України визначено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою не винуватість у вчиненні злочину. Суд вважає, що встановлення безпосередньо в Конституції України формули презумпції не винуватості як об`єктивно-правового положення має найважливіший значення для захисту прав та законних інтересів громадян. Хоча цей принцип сформульовано як кримінально-процесуальній, однак його дія виходить за рамки лише кримінального процесу.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 44-3 КУпАП суду надано: протокол про адміністративне правопорушення від 27.09.2020 р. серії ВАБ №008584 (а.с. 1); письмові пояснення ОСОБА_1 (а.с. 2); фото (а.с. 3).

Однак у складеному протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не зазначено: який саме підпункт постанови порушила остання, як особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, відомості про свідків, які б підтвердили обставини, викладені в ньому. Крім того, не вірно зазначено дату прийняття постанови КМУ № 641, та не вірно зазначено прізвище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В письмових поясненням ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах справи, остання зазначає, що вийшовши з вбиральні не встигла одягнути захисну маску.

Наявна в матеріалах справи копія фотознімка, сама по собі не є достатнім підтвердженням винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення, оскільки вона не завірена підписом посадової особи, не зазначено її прізвище з ініціалами, дата завірення та відсутній відбиток печатки відповідного органу, що ставить під сумнів законність вказаного фотознімка і допустимість в якості доказу винності ОСОБА_1 .

Окрім того, вказаний фотознімок не підтверджує, що ОСОБА_1 здійснювала торгівлю.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що згідно пункту 9 розділу 2 інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої Наказ Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015р. № 1376, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «до протоколу додається» - пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення).

Однак в порушення вищезазначеного, у протоколі про адміністративне правопорушення у графі «до протоколу додається» зазначено матеріали справи.

Будь-які інші докази, які б з достовірністю підтверджували вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй адміністративного правопорушення, суду не надані.

Доказів, які б спростовували пояснення ОСОБА_1 надані в судовому засіданні до протоколу про адміністративне правопорушення не додано та судом під час розгляду справи не встановлено.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

З урахуванням наведеного, з точки зору достатності доказів, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо доведеності наявності в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, з урахуванням положень ст. 247 КУпАП, провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 184, 247, 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: