Справа № 761/4326/18
Провадження № 3/761/392/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Осаулов Андрій Анатолійович, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні адміністративного прваопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 25.01.2018 року серії БД №402769, то 25.01.2018 року о 16 год. 55 хв. водій ОСОБА_1 в м. Києві по площі Перемоги керувала т/з марки «КІА» д.н.з. НОМЕР_1 по просп.Перемоги зі сторони Повітрофлотського проспекту, виїхала на площу Перемоги і виконуючи розворот в напрямку просп.Перемоги, не врахувала дорожньої обстановки, не надала дорогу т/з марки «КІА» д.н.з НОМЕР_2 , що рухався в зустрічному напрямку по вул.Дмитрівська в напрямку вул.Жилянської, внаслідок чого відбулось ДТП та обидва автомобіля отримали механічні пошкодження. Як зазначено у протоколі, то вказаними діями водій ОСОБА_1 порушила вимоги п.п. 16.6, 2.3.б Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні адвокат в інтересах особи, що притягується до відповідальності, Саханчук А. зазначив про відсутність винуватості з боку ОСОБА_1 , зважаючи на висновки експертизи та фактичні обставини дорожньо-транспортної пригоди закінчення маневру щодо проїзду перехрестя нею і можливість попередження зіткнення з боку іншого водія.

Адвокат і інтересах іншого учасника ДТП та сам учасник ОСОБА_3 у вказане судове засідання не з`явились, хоча про дату і час були повідомлені неоднаразово, про причини неявки суд не повідомили.

Суддя, заслухавши представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності,дослідивши матеріали справи - протокол про адміністративне правопорушення від 25.01.2018 року, який складений уповноваженою особою, схему місця ДТП, письмові пояснення сторін та висновок експертів за результатами проведення автотехнічної та транспортно-трасологічної експертиз, дійшов висновку про відсутність винуватості ОСОБА_1 у скоєнні зазначеного правопорушення.

Зокрема, за умовами п.2.3.б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій серед іншого зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обставновкою, відповідно реагувати на її зміну, а згідно п.16.6 ПДР України, повертаючи ліворуч, або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прамо або повертають праворуч.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року (ст. 124 КУпАП).

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозаписи, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколами про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, висловленої зокрема у рішеннях по справах «Енгель та інші проти Нідерландів», «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Швидка проти України» та інших рішеннях при провадженні у справі про адміністративне правопорушення необхідно застосовувати положення закону, який регламентує кримінальне провадження.

Наведене указує на те, що обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, за своєю сутністю є обвинуваченням, а обставини вчинення адміністративного правопорушення, які указуються суддею у постанові, за своєю сутністю є формулюванням обвинувачення, визнаного судом доведеним. Відповідно до положень КПК України розгляд справи проводиться судом в межах висунутого обвинувачення, яке при його формулюванні у постанові не повинно ні погіршувати становище особи, ні істотно відрізнятися від сформульованого органом обвинувачення.

За змістом викладеної фабули правопорушення взагалі вбачається про порушення ОСОБА_1 вимог п.2.3.б, 16.6 ПДР України.

В той же час, за викладених у схемі до огляду місця події цього ж ДТП від 25.01.2018 року вбачається про рух автомобіля під керуванням ОСОБА_1 з напрямку з вул.Жилянської в бік просп.Перемоги до цирку. Місце зіткнення на схемі позначено №3, а саме по напрямку руху автомобіля марки «КІА» іншого учасника ОСОБА_3 з боку вул.Дмитрівська в бік вул.Старовокзальної. Між тим, траєкторія руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 і подалана нею відстань, а також наявні ушкодження керованого нею автомобіля в задній його частині вказує про завершення маневру нею, а тому необхідність дотримання іншим учасником вимог п.16.5 і відповідно за п.12.3 ПДР України щодо надання можливості ОСОБА_1 завершити маневр проїзду перехрестя.

Крім того, у відповідності до висновків експертів за результатами проведення судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертиз за №20368/18-52/5104/20-52 від 27.02.2020 року відсутні підстави технічного характеру вбачати в діях водія ОСОБА_1 невідповідностей вимог п.п.16.6, 12.3 ПДР України, які б знаходились у причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.

Отже, суду не надано доказів порушення ОСОБА_1 вимог п. 16.6 Правил дорожнього руху України, які б утворювали склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки вона завершувала маневр і ДТП сталось майже по дотичній лінії в задню частину керованого нею автомобіля, що обумовлює дотримання вищевказаних вимог ПДР з боку іншого учасника.

Як наслідок, на переконання суду, дані відображенні працівником поліції про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП є сумнівними з вищезазначених у судовому рішенні підстав, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року; стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Будь-яких інших доказів, що вказують на причетність саме ОСОБА_1 до вчинення вказаного правопорушення в ході судового розгляду здобуто не було та суду не надано.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України вважаю такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з їх невідповідністю нормам ст. 256 КУпАП, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, суд вважає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять фактичних даних, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП підлягає закриттю, оскільки у її діях відсутній склад вказаного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 124, 245, 247, 251, 252, 254, 283-285 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст. 32 КУпАП. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду.

Апеляційна скарга до відповідного апеляційного суду подається через місцевий суд, що виніс постанову.

Суддя: Осаулов А.А.