ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/1292/19 Номер провадження 33/814/14/20Головуючий у 1-й інстанції Гусач О. М. Доповідач ап. інст. Корсун О. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 року м. Полтава

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Корсун О.М., з участю секретаря судового засідання Коротун І.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 її представника- адвоката Гонтар В.М., прокурора Айдаєва Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21.03.2019,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, провідний спеціаліст - бухгалтер Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ..

визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір 384,20 грн.

Згідно з постановою судді ОСОБА_1 визнана винуватою у тому, що вона, обіймаючи з 28.12.2012 посаду провідного спеціаліста-бухгалтера Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, являючись посадовою особою місцевого самоврядування та будучи відповідно до підпункту «в» п.1 ч.1ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією відповідно до примітки статті 172-6 КУпАП, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, а саме 13.04.2018 о 14 год. 47 хв., подала на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію за 2017 рік.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову суду першої інстанції від 21.03.2019 скасувати та провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що суд першої інстанції не врахував того, що в діях ОСОБА_1 відсутній прямий умисел спрямований на несвоєчасне подання декларації за 2017 рік; наміру ухилятися від своєчасної подачі декларації ОСОБА_1 не мала, оскільки вжила всіх заходів для подачі декларації у встановлені строки; НАЗК несвоєчасно розглянуло її заяву про зміну електронної адреси для активування ЕЦП у системі електронного декларування НАЗК, а тому твердження суду про відсутність перешкод для подання декларації у строки, передбачені ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» суперечить матеріалам справи.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 її представника адвоката Гонтара В.М., які просили задовольнити апеляційну скаргу з підстав в ній наведених, прокурора Айдаєва Р.В., який просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі через відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП у діях ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи та доводи апелянта, суд дійшов висновку.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах апеляційної скарги ОСОБА_1 , як того вимагає ч. 7 ст. 294 КУпАП.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як передбачено ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначених вимог Закону суддею першої інстанції при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП не дотримано.

Суд першої інстанції, визнаючи винуватою ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення послався, як на докази винуватості на дані:

протоколу про адміністративне правопорушення № 86 від 22.02.2019, відповідно до яких ОСОБА_1 , обіймаючи з 28.12.2012 посаду провідного спеціаліста-бухгалтера Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, являючись посадовою особою місцевого самоврядування та будучи відповідно до підпункту «в» п.1 ч.1ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією відповідно до примітки статті 172-6 КУпАП, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, а саме 13.04.2018 о 14 год. 47 хв., подала на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію за 2017 рік (а.с.1-8);

письмових пояснень начальника відділу з правових питань Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської ради ОСОБА_2 , доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, згідно яких остання повідомила, що станом на 3.04.2018 нею ОСОБА_2 було виявлено, що провідним спеціалістом-бухгалтером УЖКГ ВК Кременчуцької міської ради ОСОБА_1 , не було вчасно подано декларацію відповідно до Закону України «Про запобігання корупції». Про виявлений факт УЖКГ ВК Кременчуцької міської ради направлено повідомлення до НАЗК. Протягом 3-х місяців НАЗК жодним чином не відреагувало на надіслане повідомлення. ОСОБА_1 у 2018 році перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3- річного віку, тому 20.03.2018 на її адресу направлено лист з інформацією про необхідність подати декларацію до 1.04.2018, а також при прийнятті на роботу ОСОБА_1 була проінформована про обмеження та обов`язки, передбачені діючим законодавством. Крім того їй ОСОБА_2 відомо, що ОСОБА_1 намагалася завчасно подати декларацію, але через те, що у ОСОБА_1 була електронна адреса mail.ru у останньої не було технічної можливості подати до 1.04.2018 (а.с.23);

письмових пояснень наданих начальникові Управлінню захисту економіки у Полтавській області департаменту захисту економіки НП України ОСОБА_3 .С. згідно яких 13.02.2019 ОСОБА_1 повідомила, що з 28.12.2012 перебуває на посаді провідного спеціаліста-бухгалтера Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської ради. На даний час знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною. Щодо неподання декларації за 2017 рік то ОСОБА_1 не було відомо, що адреса електронної пошти mail.ru може вплинути на подачу декларації. 28.03.2018 вона ОСОБА_1 надіслала заяву до НАЗК, щоб змінити контактні дані в її профілі, а саме адресу електронної пошти (а.с.51). 30.03.2018 ОСОБА_1 відправила на електронну пошту НАЗК свою декларацію (а.с.54). 6.04.2018 ОСОБА_1 отримала лист від НАЗК про те, що її заява на зміну ЄЦП успішно прийнята, але під час розгляду заяви ОСОБА_1 не може користуватися Реєстром (а.с.55). Вимоги з НАЗК про необхідність надати ОСОБА_1 пояснення про несвоєчасно подання декларації не надходили. Про необхідність подання декларації до 1.04.2018 ОСОБА_1 було достовірно відомо по-перше, при прийнятті на посаду повідомлення про вимоги антикорупційного законодавства із роз`яснень начальника відділу з правових питань Шауман О.В.(а.с.24). 13.04.2018 ОСОБА_1 подала декларацію до НАЗК (а.с.56);

розпорядження Кременчуцької міської ради від 28 листопада 2012 року №570-Р, відповідно до яких ОСОБА_1 призначено на посаду провідного спеціаліста-бухгалтера управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської ради та присвоєно 13 ранг посадової особи місцевого самоврядування (а.с.16);

рапорту, відповідно до яких виявлено адміністративне правопорушення старшим оперуповноваженим УЗЕ в Полтавській області ДЗЕ НПУ України Цукановим Р.В. і встановлено факт порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 . Дані які містяться в рапорті є ідентичними змісту протоколу про адміністративне правопорушення № 86 від 22.02.2019 (а.с.9);

повідомлення №27-11/367 від 03.04.2018 згідно яких начальник ЖКГ ВК Кременчуцької міської ради ОСОБА_4 повідомив НАЗК про порушення Закону України «Про запобігання корупції», а саме неподання чи несвоєчасного подання декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування - ОСОБА_1 (а.с.11);

скриншоту з сайту НАЗК, якими підтверджується, що ОСОБА_1 подала декларацію за 2017 рік - 13.04.2018 ;

запиту НП УЗЕ України в Полтавській області, відповідно до яких до Управління Охорони Здоров`я(далі- УОЗ) Кременчуцької міської ради, ОСОБА_1 за період з 1.01.2018 по 11.04.2018 до закладів охорони здоров`я УОЗ ВК Кременчуцької міської ради не зверталась, на стаціонарному лікуванні не перебувала (а.с.19).

З постановою суду першої інстанції апеляційний суд погодитися не може у зв`язку з наступним.

Диспозиція ч.1 ст.172-6 КпАП України передбачає відповідальність, за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

За змістом підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» дія цього Закону поширюється на осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема, на державних службовців.

Згідно частини першої ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закону), особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

За приписами ч. 1 ст. 172-6 КУпАП випливає, що для притягнення до відповідальності за цією нормою необхідно встановити сукупність таких двох об`єктивних обставин, як: 1) несвоєчасне подання декларації відповідним суб`єктом; 2) відсутність поважних причин щодо неподання декларації у визначений строк.

Своєчасність подання декларації означає, що суб`єкт декларування подав декларацію у строки, передбачені ст. 45 Закону від 14.10.2014.

Як вже зазначалось, відповідальність за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП настає лише у випадку несвоєчасного подання декларації без поважних причин. Перелік поважних причин законом не встановлено.

Поважність несвоєчасного подання декларацій у кожному окремому випадку має визначатись залежно від наданих доказів і внутрішнього переконання судді.

До поважних причин із огляду застосування ч. 1 ст. 172-6 КУпАП серед іншого відноситься і неактивованість ЕЦП у системі електронного декларування НАЗК.

У таких випадках особа, яка наполягає на відсутності складу інкримінованого їй правопорушення, має довести, що: по-перше, вона справді здійснювала дії, спрямовані на отримання належної інформації; по-друге, те, що вона не мала такої інформації.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 повідомила, що у зв`язку з тим, що за допомогою електронного цифрового підпису, отриманого 24.03.2017, вона не змогла зайти в свій особистий кабінет по технічним причинам, їй довелося отримати новий електронний цифровий підпис, який надав би можливість заповнити декларацію осіб, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік в електронному вигляді та підписати. Усі її спроби зайти в свій кабінет за допомогою електронного цифрового підпису, отриманого 24.03.2017, виявилися невдалими та постійно висвітлювалося повідомлення такого змісту: «Виникла помилка при зчитуванні особистого ключа(Виникла помилка при відкритті особистого ключа (невірний пароль чи ключ пошкоджений) (24))». З огляду на таку ситуацію, 26.03.2018 вона ОСОБА_1 отримала новий електронний цифровий підпис. Для того, щоб вона мала можливість за допомогою нового електронного підпису зайти до особистого кабінету, їй було необхідно пройти процедури зміни особистого ключа електронного цифрового підпису.

Процедура активування ЕЦП у системі електронного декларування НАЗК передбачає, що на електронну пошту, яка зазначена в профілі її ОСОБА_1 особистого кабінету НАЗК, повинно прийти від НАЗК посилання на яке необхідно перейти. Відповідно до рішення Ради національної безпеки та оборони України від 2 вересня 2015 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» на підставі Указу Президента України від 16 вересня 2015 року № 549/2015 вона ОСОБА_1 не могла більше використовувати свою електронну адресу, яка зазначена в її профілі, оскільки вона зареєстрована на mail.ru, а тому зазначила нову адресу електронної пошти, на яку необхідно надіслати посилання. Проте, операцію не вдалося завершити, оскільки система видала повідомлення, що активного користувача з такою електронною адресою не існує.

Для зміни ЕЦП і можливості увійти до особистого кабінету сайту НАЗК потрібно було змінити електронну адресу, що вказана в профілі ОСОБА_5 А ОСОБА_6 .

28.03.2018 вона ОСОБА_1 з новоствореної нею електронної поштової скриньки надіслала лист до служби технічної підтримки НАЗК на адресу - . У тексті листа ОСОБА_1 зазначила своє ОСОБА_7 , ідентифікаційний номер облікової картки платника податків та правильну (нову) адресу електронної пошти.

На вказаний нею ОСОБА_1 e-mail НАЗК повинно було надіслати код-відновлення, але відповіді вона ОСОБА_1 не отримала до 1.04.2018. Через деякий час спробувала здійснити вхід до Реєстру з новим ЕЦП, але спроба була невдалою.

Лист про зміну електронної пошти вона ОСОБА_1 надсилала до НАЗК декілька разів, телефонувала на гарячу лінію НАЗК, але ніхто не відповідав.

У зв`язку з неотриманням відповіді з НАЗК вона ОСОБА_1 30.03.2018 відправила свою декларацію за 2017 рік, як Word документ на електронну адресу НАЗК і продовжувала процедуру відновлення.

5.04.2018 на електронну адресу ОСОБА_1 отримала повідомлення від НАЗК про зміну поштової скриньки.

6.04.2018 вона ОСОБА_1 розпочала процедуру зміни електронного цифрового підпису і в цей же день прийшло повідомлення з НАЗК, що заявка успішно прийнята та на час розгляду заявки ОСОБА_1 не зможе користуватися Реєстром (особистим кабінетом). Згідно з повідомленням, яке надійшло з електронної пошти НАЗК, заявка ОСОБА_1 повинна була бути опрацьована протягом однієї доби. А фактично відправити декларацію вона ОСОБА_1 змогла лише 13.04.2018.

Отже, з аналізу таких показань вбачається, що ОСОБА_1 не заперечує того, що вчасно не подала щорічну декларацію за 2017 рік маючи на це поважні причини.

Дані твердження ОСОБА_1 узгоджуються з письмовими доказами, які також були предметом розгляду в суді апеляційної інстанції.

Під час апеляційного розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 , використовуючи ЕЦП від 24.03.2017 і 26.03.2018 (а.с.115) намагалася до 1.04.2018 подати декларацію за 2017 рік, але не подала до 1.04.2018 через те, що за допомогою ЕЦП отриманого 24.03.2017 не змогла зайти до особистого кабінету на сайті НАЗК для подачі декларації, оскільки активного користувача з електронною адресою, яка була зазначена в профілі ОСОБА_1 не існує, через те, що її поштова скринька зареєстрована на mail.ru, а згідно чинного Законодавства російський домен: mail.ru заборонено використовувати (підпадає під обмеження).

У зв`язку з цим ОСОБА_1 створила (нову) особисту поштову скриньку та 26.03.2018 отримала новий ЕЦП (КЕП), але зайти до особистого кабінету на сайті НАЗК для подачі декларації не змогла, оскільки потрібно змінити електронну адресу в її профілі у системі Єдиного державного реєстру декларацій.

28.03.2018 ОСОБА_1 написала лист на адресу електронної пошти НАЗК . Де зазначила, змінено КЕП(ЕЦП) та e-mail. У тексті листа вказала її П.І.Б., реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) та правильну (нову) адресу персональної електронної поштової скриньки.

На вказаний ОСОБА_1 e-mail НАЗК повинно було надіслати відповідь та інструкцію по зміні КЕП (ЕЦП) в Реєстрі, а саме код-відновлення, але відповіді ОСОБА_1 до 1.04.2018 не отримала, через це ОСОБА_1 направила на електронну адресу НАЗК свою декларацію за 2017 рік, як Word документ (а.с.88).

5.04.2018 НАЗК змінило електронну адресу ОСОБА_1

6.04.2018 ОСОБА_1 отримала лист від НАЗК про прийняття її заяви про зміну ЕЦП, де було зазначено, що на час розгляду заяви ОСОБА_1 не зможете користуватися Реєстром (а.с.89).

Фактично ОСОБА_1 отримала доступ до свого профілю на сайті НАЗК 13.04.2018 і в той же день подала декларацію за 2017 рік.

Таким чином, ОСОБА_1 вживала всіх заходів щодо вчасного подання декларації, тим самим неодноразово звертаючись до НАЗК про зміну контактних даних електронної адреси, а саме 28.03.2018, 31.03.2018 і 1.04.2018, що підтверджується скріншотами про направлення ОСОБА_1 повідомлень до НАЗК (а.с. 86-90).

Тобто апеляційний суд встановив, що ОСОБА_1 несвоєчасно подала декларацію за 2017 рік через наявність поважних причин.

Ураховуючи те, що, суд першої інстанції залишив поза увагою вказані обставини, оскаржувана постанова не може вважатися законною та підлягає скасуванню.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо останньої підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити, а постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21.03.2019 скасувати та закрити провадження у справі за відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду О.М. Корсун