Справа № 467/979/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2020 року Арбузинський районний суд Миколаївської області у складі :

головуючого судді Явіци І.В.

з участю секретаря судового засідання Андросової А.В.

розглянувши у порядку ст. 304 КУпАП матеріали справи про притягнення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ :

Постановою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 15 вересня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 10 неоподатковуваним мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 170,00 грн.

Цією ж постановою провадження у справі закрите на підставі п.7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку, передбаченого ч.2 ст. 38 указаного Кодексу.

Але згідно ч.2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - п`ятій цієї статті.

Як слідує із матеріалів справи правопорушення ОСОБА_1 вчинено 20 квітня 2020 року, а тому на день розгляду справи, з урахуванням положень ч.2 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення не могло бути накладене на ОСОБА_1 .

Таким чином, судом помилково у першому абзаці резолютивної частини постанови від 15 вересня 2020 року зазначено про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 170,00 грн.

І ця описка підлягає виправленню, оскільки вона є очевидно через те, що судом цією ж постановою прийнято рішення про закриття провадження у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, що передбачені ч.2 ст. 38 КУпАП.

Зокрема, приймаючи рішення про виправлення описки, слід виходити із того, що описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань речей, предметів, майна, зазначення дат та строків. Особливо це стосується резолютивної частини рішення.

Ініціатива щодо виправлення в судовому рішенні описок і арифметичних помилок може виходити від будь-кого з учасників провадження, інших заінтересованих осіб чи самого суду незалежно від того, набрало це рішення законної сили чи ні.

Тому за таких обставин, описка, допущена у першому абзаці резолютивної частини постанови Арбузинського районного суду Миколаївської області від 15 вересня 2020 року стосовно судового рішення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у

виді штрафу підлягає виправленню, так як у цій ситуації він не може бути підданий адміністративному стягненню взагалі.

При цьому, виправлення цієї описик не буде стосуватись суті постанови і не потягне за собою погіршення становища особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, а тому її належить виправити за власною ініціативою суду.

З цих мотивів, керуючись ст.ст. 283, 284, 285, 304 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Виправити описку, допущену у першому абзаці резолютивної частини постанови Арбузинського районного суду Миколаївської області від 15 вересня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, виключивши із нього судове рішення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 10 неоподатковуваним мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становило 170 (сто сімдесят ) грн. 00 коп.

У решті вважати резолютивну частину постанови вірною.

Постанова оскарженню не підлягає згідно із рішенням Конституційного Суду України № 2- рп/2015 від 31 березня 2015 року.

Суддя І.В. Явіца