Справа 688/2407/20
№ 3/688/847/20
Постанова

Іменем України

08 вересня 2020 року м. Шепетівка

Суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області Березюк Н.П., розглянувши матеріали, які надійшли від т.в.о. начальника Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №479560 від 13 серпня 2020 року ОСОБА_1 06 серпня 2020 року о 14 год. 00 хв. порушив правила щодо карантину людей, а саме, будучи особою, яка підлягає самоізоляції, залишив місце самоізоляції по пров. Миру, буд.7 в с. Онишківці Шепетівського району Хмельницької області, чим порушив п.п. 3 п. 20 постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22 липня 2020 року, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

Згідно із ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, заяв про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність суду не надав.

За таких обставин, визнав можливим справу розглянути без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки перешкод для такого розгляду, визначених ч.3 ст.268 КУпАП, не має.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що справа підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП з огляду на таке.

Відповідно до ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне та вмотивоване рішення.

Відповідно до ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Приписами ст.129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини. Враховуючи рішення Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування ст.32 Конвенції, суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумцій щодо фактів.

Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в адміністративній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог КУпАП. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в судовому процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі. Згідно практики Європейського Суду з прав людини, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Адміністративна відповідальність за ст. 44-3 КУпАП настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Об`єктом цього адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони здоров`я населення. Безпосередній об`єкт встановлені Законом України Про захист населення від інфекційних хвороб, іншими актами законодавства, а також рішеннями органів місцевого самоврядування правила дотримання карантину.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається в ухиленні (порушенні) особи від правил, передбачених Законом України Про захист населення від інфекційних хвороб, іншими актами законодавства, а також рішеннями органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Норми статті 44-3 КУпАП є бланкетними, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.3 п.20 Постанови КМУ №641 від 22 липня 2020 року щодо самоізоляції.

Відповідно до вказаної норми постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» самоізоляції підлягають особи, що перетинають державний кордон та прибули з держави із значним поширенням COVID-19.

Отже, для встановлення в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, необхідно встановити, що ОСОБА_1 підлягав самоізоляції, оскільки перетнув державний кордон, прибувши з держави із значним поширенням COVID-19.

Відповідно до ст.256 КУпАП доказом в справі про адміністративне правопорушення є в т.ч. протокол про адміністративне правопорушення, який повинен містити всі перелічені в даній статті відомості, які необхідні для вирішення справи.

Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення, в порушення зазначених вимог відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 підлягав самоізоляції, оскільки перетнув державний кордон, прибувши з держави із значним поширенням COVID-19.

До матеріалів справи долучено копію паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_2 , в якому містяться відмітки про перетинання державного кордону, в т.ч. 05 серпня 2020 року, однак відсутні відомості про те, з якої держави прибув ОСОБА_1 , та чи є вона державою із значним поширенням COVID-19.

Крім того, до матеріалів справи долучено ксерокопії пояснень ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що не відповідають вимогам щодо допустимості доказів.

Суд зазначає, що за умови відповідності пояснень вищезазначених осіб, як доказів, вимогам щодо їх допустимості, вказані пояснення, як докази, не можуть підтверджувати факт повернення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності з держави із значним поширенням COVID-19, оскільки такі відомості мають підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод .

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП не знайшла свого підтвердження у суді, оскільки не доведена належними та допустимими доказами.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284, 287, 294 КУпАП, суддя

постановив:

Провадження відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: