Провадження №3/760/8836/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2020 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Оксюта Т.Г., розглянувши матеріали, які надійшли від Київської митниці Держмитслужби про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: смт Велика Лепетиха Великолепетиського району Херсонської області, місце проживання: АДРЕСА_1 (зі слів громадянки), тимчасово не працює; закордонний паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 30.10.2017 р., орган що видав 8089, запис № 465, за порушення митних правил за ст. 471 МК України,

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за порушення митних правил.

З протоколу №1374/10000/20 про порушення митних правил від 15.08.2020 року вбачається, що 15.08.2020 року о 09 годині 10 хвилин під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу „Приліт" терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» громадянка України ОСОБА_1 , яка прилетіла до України з Туреччини, рейсом 0457 літаком а/к «Турецькі авіалінії», своїми діями обрала канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявила про те, що переміщувані нею через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України, тобто своїми діями засвідчила факти, що мають юридичне значення.

На підставі п. 4 ст. 336 та ст. 342 Митного Кодексу України громадянці було задано запитання щодо наявності готівкових коштів, пасажирка відповіла, що має приблизно 10 000 доларів США. Після цього пасажирці було запропоновано пред`явити всю готівку. В службовому приміщенні митниці (зоні митного контролю) пасажиркою було видано готівку в розмірі 15800 доларів США, що знаходилися у напоясному гаманці пассажирки.

Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування.

Зі слів громадянки України ОСОБА_1 , вищевказана валюта належить їй особисто і є її заробітною платою.

Пасажирка обрала проходження митного контролю «зеленим коридором», де передбачено наявність у громадян готівки у сумі, що є меншою еквіваленту 10000 євро.

З виявленої суми, пасажирці було пропущено 11800 доларів США (еквівалент 9999,00 євро станом на 15.08.2020). За протоколом про порушення митних правил вилучено 4000 доларів США.

Таким чином, своїми діями громадянка України ОСОБА_1 , під час проходження митного контролю в залі «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» порушила встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.

Представник Київської міської митниці ДФС у судовому засіданні пояснив, що гр. України ОСОБА_1 порушила митні правила, у зв`язку з чим щодо неї складено протокол про порушення митних правил №1374/10000/20 за ст. 471 МК України

Захисник Кормушин Ю.О. в судовому засіданні пояснив, що 15 серпня 2020 року ОСОБА_1 разом зі свої цивільним чоловіком ОСОБА_2 прилетіли в Україну рейсом 0457 із Тайваня транзитом через Туреччину.

Приліт був здійснений у термінал D аеропорту Бориспіль. Під час проведення митного контролю пасажирів працівники митниці не взяли до уваги той факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають в цивільному шлюбі та не розділили наявні у них кошти, 15800 доларів США у ОСОБА_1 і 6000 доларів США у ОСОБА_2 , на двох, при цьому розмір коштів на кожного з них не перевищував би ліміт 10000 євро. З цього приводу ОСОБА_2 викликав поліцію, що підтверджується відповіддю Бориспільського ВП ГУНП В Київській області від 01.09.2020 року № 15849/109/1002/01.

ОСОБА_1 підтверджує, що готівкові кошти у розмірі 15800 доларів США є її власністю, одержані легально, оскільки це є її офіційна заробітна плата, з якої сплачені всі податки. Вказані кошти ОСОБА_1 планувала витратити для оплати інвестиційних внесків будівництва квартири, оплати лікування свого батька та лікування колінного суглобу у зв`язку із необхідністю медичної операції.

Крім того, ОСОБА_1 переміщувала готівку без ознак приховування, добровільно видала готівку, а також не спричинила жодних збитків та шкоди. ОСОБА_1 не судима, до адміністративної відповідальності раніше не притягувалася.

Просив не застосовувати конфіскацію коштів.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, розглянувши отримані матеріали, вбачається наступне.

Згідно протоколу про порушення митних правил №1374/10000/20 від 15.08.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 обрала вид митного оформлення зону спрощеного митного оформлення «зелений коридор», а тому відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявила про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України.

На підставі п. 4 ст. 336 та ст. 342 Митного Кодексу України громадянці було задано запитання щодо наявності готівкових коштів, пасажирка відповіла, що має приблизно 10000 доларів США. Після цього пасажирці було запропоновано пред`явити всю готівку. В службовому приміщенні митниці (зоні митного контролю) пасажиркою було видано готівку в розмірі 15800 доларів США, що знаходилися у напоясному гаманці пассажирки.

Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування.

Зі слів громадянки України ОСОБА_1 , вищевказана валюта належить їй особисто і є її заробітною платою.

Пасажирка обрала проходження митного контролю «зеленим коридором», де передбачено наявність у громадян готівки у сумі, що є меншою еквіваленту 10000 євро.

З виявленої суми, пасажирці було пропущено 11800 доларів США (еквівалент 9999,00 євро станом на 15.08.2020). За протоколом про порушення митних правил вилучено 4000 доларів США.

У відповідності до ч. 1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

Що стосується об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, вона полягає в переміщенні через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження через «зелений коридор» товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено, або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковану норму переміщення через митний кордон України.

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про валюту і v валютні операції», встановлено, що транскордонне переміщення фізичними особами валютних цінностей у сумі, що дорівнює або перевищує еквівалент 10 тисяч євро за офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України на день переміщення через митний кордон України, підлягає письмовому декларуванню центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Транскордонне переміщення валютних цінностей шляхом поштових відправлень здійснюється лише шляхом поштових відправлень з оголошеною вартістю.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 МК України, обмеження щодо ввезення на митну територію України та вивезення за межі митної території України валютних цінностей, а також порядок переміщення їх через митний кордон України, у тому числі особливості декларування валютних цінностей (зокрема, визначення граничних сум валютних цінностей, які підлягають письмовому або усному декларуванню), можуть встановлюватися Національним банком України.

Згідно з Положенням про транскордонне переміщення валютних цінностей, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 3, з 07.02.2019 фізична особа має право ввозити/пересилати в Україну та вивозити/пересилати за межі України готівкову валюту і банківські метали (враховуючи монети, що віднесені до банківських металів) в сумі/вартістю, що не перевищує в еквіваленті 10000 євро, без письмового декларування митному органу. Транскордонне переміщення фізичною особою готівкової валюти і банківських металів в сумі/вартістю, що дорівнює або перевищує в еквіваленті 10000 євро, здійснюється на умовах письмового декларування митному органу в повному обсязі.

При цьому, згідно з пунктом 18 розділу 1 «Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 року №5, фізичні особи-резиденти здійснюють валютні операції з транскордонного переміщення валютних цінностей шляхом їх вивезення/пересилання за межі України в загальній сумі, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті 10000 євро, на підставі документів, що підтверджують зняття цією фізичною особою готівки з власних рахунків у банках і квитанції про здійснення валютно-обмінної операції з цією готівкою (у разі здійснення такої операції) виключно на ту суму, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті 10000 євро; придбання цією особою банківських металів у банках та/або Національному банку виключно на ту суму, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті 10000 євро.

Згідно з ч. 5 ст. 366 МК України, обрання «зеленого коридору» вважається заявою особи про те, що переміщені нею через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню.

Під термін товари підпадає в тому числі і іноземна валюта, згідно з положеннями ст. 4 ч. 1, п. 1 б), п.57 МК України.

Відповідно до вимог ст. 197 МК України, на окремі товари встановлюються обмеження щодо їх переміщення через митний кордон України. В даному випадку такі обмеження встановлені на рівні 10 000 євро, в зв`язку з чим валютні цінності, які переміщував правопорушник є товарами, переміщення яких через митний кордон України обмежене.

Щодо суб`єктивної сторони правопорушення встановлено наступне.

Судом встановлено, що гр. ОСОБА_1 не розуміла протиправність своїх дій, не припускала можливості настання негативних наслідків, хоча могла і повинна була це розуміти і передбачати. Тобто, суб`єктивна сторона дій правопорушника полягає в протиправній необережності в формі недбалості.

Також працівники митниці не взяли до уваги той факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають в цивільному шлюбі та не розділили наявні у них кошти, 15800 доларів США у ОСОБА_1 і 6000 доларів США у ОСОБА_2 , на двох, при цьому розмір коштів на кожного з них не перевищував би ліміт 10000 євро. З цього приводу ОСОБА_2 викликав поліцію, що підтверджується відповіддю Бориспільського ВП ГУНП В Київській області від 01.09.2020 року № 15849/109/1002/01.

Відповідно до матеріалів справи, гр. ОСОБА_1 протиправно перемістила через митний кордон України 4000 доларів США, які в неї були вилучені.

При визначені адміністративного стягнення, якому підлягає правопорушник, суддя враховує ступінь суспільної небезпеки правопорушення, ступінь провини, ставлення до вчиненого, його майновий стан, а також обставини, які пом`якшують відповідальність, а саме те, що особа вперше притягується до адміністративної відповідальності, щире каяття, а також той факт, що грошові кошти мають легальне походження.

Факт легальності готівкових коштів підтверджується Трудовим договором з компанією «Yamay International Development Corporation», згідно якого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 працювали акробатами в складі циркової трупи з 08.09.2019 року по 13.08.2020 року.

Отже, представником ОСОБА_1 надано достатньо доказів на підтвердження легальності походження грошових коштів, які переміщувались через митний кордон.

Факт необхідності оплати інвестиційних внесків будівництва квартири підтверджується свідоцтвом про участь у фонді фінансового будівництва № С79-0805/2019-1 від 10 травня 2019 року.

Факт відсутності будь-якої нерухомості на праві власності у ОСОБА_1 підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Факт необхідності лікування батька ОСОБА_1 підтверджується Випискою із медичної карти стаціонарного хворого на злоякісне новоутворення від 23.09.2020 року.

Факт необхідності хірургічного лікування колінного суглобу ОСОБА_1 підтверджується Консультаційним висновком спеціаліста від 20.08.2020 року.

Отже, представником ОСОБА_1 надано достатньо доказів скрутного матеріального стану особи та необхідності значних матеріальних витрат на придбання житла і лікування.

Стосовно вирішення питання щодо конфіскації вилученої валюти, суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема постанову ЄСПЛ від 11.07.2019 року по справі «Садоча проти України».

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно з ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є часткою національного законодавства України. Також передбачається, що якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України. Тобто в такому випадку міжнародно - правові норми мають пріоритетне значення.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію «З захисту прав і основних свобод людини», а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід`ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, a також обов`язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Згідно з зазначеним рішенням ЄСПЛ, судове рішення, яким застосовується конфіскація майна, є втручанням в право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на повагу власності.

Згідно з Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції з захисту прав людини, кожна фізична чи юридична особа має право на повагу до своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В даному випадку майном правопорушника є грошова сума в доларах США, яка, на думку представника митниці, підлягає конфіскації.

За таких обставин конфіскація є втручанням в право особи на повагу власності і, відповідно, має бути застосована ст. 1 Протоколу №1 до Європейської Конвенції з захисту прав людини.

Перша і найбільш важлива вимога зазначеної правової норми полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на повагу власності має бути законним. Також передбачається, що держава уповноважена здійснювати контроль за використанням власності шляхом забезпечення виконання законів.

Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним.

Об`єктивна сторона правопорушення, яке вчинила правопорушник, полягає в недекларуванні іноземної валюти при проходженні митного контролю в «зеленому коридорі», тобто в зоні спрощеного митного контролю, відповідальність за що передбачена ст. 471 МК України.

Що стосується загального інтересу, якому могло слугувати таке втручання Європейський суд зазначив, що держави мають законний інтерес і в той же час обов`язок вживати заходи в цілях виявлення та контролю руху готівкових коштів через кордони, оскільки значні суми готівки можуть використовуватись для легалізації незаконних доходів, торгівлі наркотиками, фінансування тероризму, вчинення тяжких фінансових злочинів.

Загальна вимога про декларування, яка розповсюджується на будь - яку особу, що перетинає кордон держави, попереджує прихований ввіз та вивіз грошових коштів з країни і конфіскаційна міра, яку тягне недекларування грошових коштів митному органу, є частиною загальної регулятивної системи, передбаченої для боротьби з подібними правопорушеннями.

Крім того, сума, яка може бути законно ввезена, чи фізично переміщена через український митний кордон, в принципі не обмежена, обмежена лише сума (10 000 євро), яка може бути ввезена без письмового декларування.

Таким чином, застосовуючи додаткове покарання у вигляді конфіскації валюти, суд фактично не залишить особі заробітної плати, яку вона заробила в установленому законом порядку своїм трудом і яка є єдиним її доходом. Крім того, суд враховує той факт, що конфіскація зазначених коштів позбавить її і її сім`ю належного матеріального забезпечення.

При цьому, суд враховує п. 10 ч. 2 Конвенція про захист заробітної плати №95 від 1949 року, яка переглянута Конвенцією Міжнародної організації праці №173 1992 року про захист вимог працівників у випадку неплатоспроможності роботодавця, від 1992 року, і залишає зазначену Конвенцію відкритою для подальшої ратифікації, яка ратифікована Законом № 2996-IV від 19.10.2005 року, де указано: «Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.».

Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення. Зокрема, в даному випадку, правопорушник не дотримався вимог, щодо внесення відомостей до митної декларації, а не вчинив будь - якого іншого правопорушення, яке можна припустити (наприклад, відмивання грошей або ухилення від сплати мита податків, тощо).

Крім того, сума, яку митний орган вимагає конфіскувати у правопорушника є для неї значною, а шкода, яку вона потенційно могла завдати органам влади - незначна, оскільки вона не ухилилась від сплати мита та інших зборів і не завдавала державі ніякої шкоди.

Також, слід зазначити, що однакове застосування закону забезпечує загальнообов`язковість закону, рівність перед законом та правову визначеність у державі, яка керується верховенством права. Єдина практика застосування законів поліпшує громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також довіру до відправлення правосуддя.

Неодноразове ухвалення протилежних і суперечливих судових рішень, особливо судами вищих інстанцій, може спричинити порушення права на справедливий суд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Загальновизнаний принцип правової визначеності передбачає стабільність правового регулювання і виконуваність судових рішень.

Керуючись однією з аксіом судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», що означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права», суд вважає, що конфіскацію в даному випадку можна було б застосувати в разі відшкодування майнової шкоди, завданої державі, однак вона не зазнала ніяких збитків внаслідок невнесення правопорушником відомостей до митної декларації.

Таким чином, конфіскація всієї незадекларованої суми грошей накладе на особу індивідуальний та надмірний тягар і буде непропорційною до вчиненого правопорушення, отже, буде порушено статтю 1 Протоколу №1 до Конвенції. Такого висновку дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні «Садоча проти України».

Винність правопорушника підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: протокол про порушення митних правил, доповідною запискою інспектора митниці, поясненням правопорушника та наданими доказами легальності походження грошей, описом вилученої валюти.

Провадження у справах про порушення митних правил, згідно ст. 487 МК України, здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі вищевикладеного та враховуючи обставини, які свідчать про легальне і правомірне отримання правопорушником вилучених в нього валютних коштів, суд застосувавши міжнародно - правові норми, дійшов до висновку про не застосування до нього додаткового стягнення в вигляді конфіскації вилучених валютних коштів.

Крім цього, вважаю за необхідне зазначити, що адміністративним законодавством не передбачено надання будь - яких документів для отриманням особою грошей, які їй повинні бути повернуті, окрім документів, які посвідчують особу або документів, які уповноважують іншу особу, тобто гроші повинні бути поверненні без надання довідки банку.

Керуючись ст. 4 ЗУ «Про судовий збір України», ст.ст. 197, 471, 522, 524-529 МК України, ст.ст. 283-285, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закордонний паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 30.10.2017 р., орган що видав 8089, запис № 465, винною у порушенні митних правил, передбачених статтею 471 Митного кодексу України.

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закордонний паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 30.10.2017 р., орган що видав 8089, запис № 465 до адміністративної відповідальності та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700,00 грн. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закордонний паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 30.10.2017 р., орган що видав 8089, запис № 465 на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн.

Валюту, вилучену згідно протоколу про порушення митних правил №1374/10000/20 від 15.08.2020 року у розмірі 4000 (чотири тисячі ) доларів США повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закордонний паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 30.10.2017 р., орган що видав 8089, запис № 465, або її законному представнику у встановленому законом порядку.

Постанова пред`являється до виконання протягом трьох місяців.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через районний суд, шляхом подання скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя