Справа № 274/5799/20 Провадження № 3/0274/3255/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

05.10.2020 м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакова Т.Б. (далі - Суд), розглянувши матеріали, які надійшли від Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

08.08.2020 о 02 год. 20 хв. в м. Шепетівка по вул.Г.Н. Сотні, 19, водій керував автомобілем ВАЗ 2105, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився черговим лікарем Шепетівської ЦРЛ, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судові засідання 09.09.2020, 21.09.2020, 05.10.2020 ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток на адресу, зазначену у протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Поважність причин неявки в судові засідання ОСОБА_1 не повідомив, клопотань про відкладення справи від нього не надходило.

Відповідно до положень статті 268 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до відповідальності можливе за умови своєчасного сповіщення особи і якщо від особи не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає за можливе провести розгляд справи у її відсутність. Його неявка навіть в одне судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Так, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повинна добросовісно використовувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, що передбачено ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Європейський Суд з прав людини в рішенні від 07.07.89 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Тому суддя розцінює неявку ОСОБА_1 в судові засідання, як намагання уникнути відповідальності за допущене правопорушення, а також зважає, на вагомість доказів його винуватості.

Дослідивши матеріали справи (протокол про адміністративне правопорушення від серії ДПР18 №485555 від 08.08.2020, диск із відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №80 від 08.08.2020), аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей,суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Згідно із ч.1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення, однак суди не вправі застосовувати його тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Відповідно до довідки Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Хмельницькій області (філія ГСЦ МВС) Територіального сервісного центру №6845 від 15.08.2020 №31/22/5, ОСОБА_1 посвідчення водія не видавалось.

Згідно положень п.1.10 Правил дорожнього руху, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії, а також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Отже, ОСОБА_1 в розумінні наведеної норми ПДР та ч.2 ст. 130 КУпАП не є водієм та відноситься до інших осіб, для яких не передбачений такий вид стягнення, як позбавлення права керування транспортними засобами.

Приймаючи до уваги обставини справи та дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки останній посвідчення водія не отримував.

Окрім цього, у відповідності до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 слід стягнути 420,40 грн. судового збору в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 276-280, 284, 289, 291, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень без позбавлення права керування транспортними засобами.

Штраф необхідно сплатити за наступними реквізитами: Отримувач коштів: ГУК у Житомирській області/Житомирська область/21081300; Код отримувача ( ЄДРПОУ): 37976485; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Номер рахунку IBAN: UA0006001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300; Найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп. за наступними реквізитами: Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA0026001 Кодкласифікації доходів бюджету22030106; Призначення платежу Судовий збір на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя: Т.Б.Большакова