Справа № 404/5229/20
Номер провадження 3/404/2063/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року м. Кропивницький

Суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Галаган Олексій Валерійович, розглянувши матеріали справи стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , громадянина України, працюючого: ТОВ «Інтерресурси» менеджером, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

До Кіровського районного суду міста Кіровограда від Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області надійшли матеріали справ про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.173-2 КУпАП: 28.08.2020 року о 18-15 год., ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно колишньої дружини ОСОБА_2 , що полягало у висловлюванні в її сторону грубою нецензурною лайкою та погрозах словесної розправи, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_2 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 категорично заперечив свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, зазначив, що з ОСОБА_2 розлучені, майже рік не проживають разом, від шлюбу мають п`ятеро дітей (18, 12, 10 , 8 та 5 років). ОСОБА_3 донька вже повнолітня, студентка, з батьками не проживає. Дванадцятирічна донька проживає з ним, інші діти проживають з матір`ю, проте декілька днів на тиждень перебувають у нього. Крім того пояснив, що колишня дружина продала свою двокімнатну квартиру, проживає в непридатному для життя будинку, що знаходиться в кооперативі «Будівельник». Діти з матір`ю проживати не хочуть, оскільки вона їх б`є та проживає з іншим чоловіком, який на його думку вживає наркотичні засоби. Також зазначив, що донька, яка з ним проживає розповідає йому, що брати їй розказують, що матір їх б`є. В зазначений в протоколі час та день дійсно між ним та колишньою дружиною виник конфлікт з приводу дітей, однак жодним чином нецензурною лайкою не виражався, визнав, що єдине слово, яке було ним було висловлено, не відноситься до нецензурної лексики, а є образливим. Вважає, що колишня дружина будь-якого насилля з його сторони не зазнала. На підтвердження доказів надав відео з бодікамер працівників поліції.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, переглянувши відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, вважаю не доведеною його вину у вчиненні правопорушення, а його дії такими, що не підпадають під ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за насильство в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї. З наведеного убачається, що об`єктивна сторона правопорушення передбачає наявність обов`язкових складових: діяння - вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного, економічного характеру та наслідків у вигляді настання /або можливості настання/ шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», насильство у сім`ї це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Зазначене у цій же статті визначення пояснює, що психологічне насильство в сім`ї - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Розгляд справи проводиться за принципом диспозитивності. Так, зміст наданого до суду протоколу про адміністративне зводиться до того, що 28.08.2020 року о 18-15 год., ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно колишньої дружини ОСОБА_2 , що полягало у висловлюванні в її сторону грубою нецензурною лайкою та погрозах словесної розправи, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_2 ;

На підтвердження фактів зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення до суду надано:

- довідку про результати проведеної перевірки по заяві ОСОБА_2 , про те, що її колишній чоловік ОСОБА_1 вчиняє домашнє насильство;

- рапорт про прийняття заяви по лінії «102»;

- заяву та письмові пояснення ОСОБА_2 , яка просить притягнути до відповідальності її колишнього чоловіка ОСОБА_1 , який 28.08.2020 року о 18-15 год. вчинив з нею сварку, в ході якої виражався на її адресу грубою нецензурною лайкою та образливими словами у присутності дітей та намагався вчинити бійку, тілесних ушкоджень їй не заподіяно;

- письмові пояснення ОСОБА_1 , який вказував, що 28.08.2020 року приблизно о 18-15 год. виник конфлікт з його колишньою дружиною ОСОБА_2 з приводу дітей, в ході якого він виразився в її бік нецензурною лайкою, після чого вона викликала поліцію;

- довідку «ІІПС».

Таким чином, пояснення ОСОБА_2 повністю спростовуються поясненнями наданими ОСОБА_1 як при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, так і в судовому засіданні. Вказаним поясненням у суду не має підстав не довіряти та ставити їх під сумнів, оскільки вони узгоджуються між собою та підтверджуються доказами наданими ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Відтак, з пояснень наданих до суду встановлено, що доказів того, що саме ОСОБА_1 своїми одноособовими діями впливав на психіку заявниці та, що від цих дій була завдана чи могла бути завдана шкода її фізичному чи психічному здоров`ю матеріали справи не містять. Письмові докази, а саме пояснення надані до суду суперечать один одному.

З огляду на наведене, сам лише факт висловлювання, зокрема, нецензурною лайкою не може свідчити про вчинення психологічного насильства в розумінні вимог ст. 173-2 КУпАП та ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

При огляді відеозапису, зафіксованим на нагрудну камеру працівника поліції, наданого ОСОБА_1 в судовому засіданні, на відео фактично вбачається, що працівники поліції підтвердили відсутність домашнього насилля, проте встановивши відсутність домашнього насилля склали протокол про адміністративне правопорушення до кінця. Також встановлено, що діти не були свідками такого насилля, пояснили, що батько матір не бив та їм краще залишитись з батьком аніж з матір`ю.

Відтак, дані відео файли жодним чином не підтверджують фактів описаних в протоколі про адміністративне правопорушення. Навпаки при складанні протоколу напарник особи, що це робила, вказував, що він не вбачає будь-якої вини ОСОБА_1 у інкримінованому правопорушенні, при цьому ДОП ОСОБА_4 продовжував заповнювати бланк протоколу.

Довідка про результати проведеної перевірки по заяві ОСОБА_2 , щодо чинення відносно неї домашнього насильства та рапорт про прийняття заяви не є самостійно достатніми доказами на підтвердження вчинення правопорушення і лише у взаємозв`язку з іншими доказами може виконувати інформативну функцію.

Інших належних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП до суду не надано, до матеріалів справи не долучено.

Таким чином, під час судового розгляду справи не знайшло свого підтвердження належними та достовірними доказами те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

За викладених обставин, вважаю вину ОСОБА_1 не доведеною достатніми та беззаперечними доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Оскільки, як встановлено в судовому засіданні, мати ОСОБА_2 б`є неповнолітніх своїх дітей є доцільним повідомити відповідні державні органи для відповідного реагування та вжиття заходів.

Керуючись ст.ст. 1, 9, 36, 173-2, 245, 247, 277, 280, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КуПАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Копію постанови направити до Служби у справах дітей виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького для відому, відповідного реагування та вжиття заходів.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови, - без змін, чи зміні постанови.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда О. В. Галаган