ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куценко О.В.

за участю секретаря Чоботаренко Т.І.

особи, яку притягнуто

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Терлецької Т.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 13 лютого 2020 року, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого газозварювальником в м. Миколаєві, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якою, його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,

встановив:

Згідно постанови суду, 16 січня 2020 року о 20 годині 30 хвилин в м. Миколаєві по вулиці Кузнецькій водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки АЗЛК 2140, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає дійсності, зіниці ока не реагували на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, адміністративне правопорушення, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою судді Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 13 лютого 2020 року ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що судом не були допитані свідки правопорушення та працівники патрульної поліції які складали протокол, хоча їх пояснення мають важливе значення для встановлення обставин правопорушення, що свідчить про поверховість розгляду справи.

Звертає увагу, що відеозапис з нагрудних камер патрульних поліцейських не є безперервним, складається з двох окремих файлів, на яких відсутні свідки, а тому цей запис не може бути належним та допустимим доказом. Також в протоколі складеному відносно ОСОБА_1 та постанові суду відсутня інформація про технічний засіб, з якого здійснено відеозапис.

Стверджує, що фактично його огляд в присутності понятих на місці складання протоколу взагалі не проводився, оскільки працівники поліції зупиняли людей, які знаходились на відстані та його взагалі не бачили, не спілкувались з ним, та їм не були відомі обставини справи.

Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає не тільки у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності саме за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, запропонованому йому пройти у встановленому законом порядку, що є порушенням п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 , суддею, у відповідності з ст. 245,251, 252, 280 КУпАП, було повно встановлено всі обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 286338 від 16.01.2020 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відеозаписом обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення та постанови суду першої інстанції 16 січня 2020 року о 20 годині 30 хвилин в м. Миколаєві по вулиці Кузнецькій водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки АЗЛК 2140, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, зіниці ока не реагували на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладах охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Вказана обставина знайшла своє підтвердження при дослідженні пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Відповідно до яких, 16 січня 2020 року о 20 годині 40 хвилин, вони були запрошені в якості свідків та в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі. При цьому працівниками патрульної поліції йому було роз`яснено наслідки порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, ст.ст.268, 130 КУпАП та його права передбачені ст.63 Конституції України

Недовіряти або сумніватись в правдивості та об`єктивності показів свідків у суду апеляційної інстанції підстав немає. Дані свідки були ознайомлені з їх обов`язками та правами, визначеними ст. 63 Конституції України, їх покази є послідовними та логічними і доповнюють інші докази по справі.

Вирішуючи питання щодо доводів апелянта про спрощений підхід до розгляду справи та необхідність допиту в суді свідків, слід зазначити, що у письмових поясненнях вказаних осіб фактично зафіксована лише відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що не заперечує і сам апелянт, а тому є безпідставним його твердження про те, що відсутність їх допиту зумовила спрощений підхід суду до розгляду справи в суді. З цих же підстав є недоцільним їх допит і в суді апеляційної інстанції, оскільки жодних інших фактів ніж відмова від проходження огляду наявні пояснення свідків не містять та не підтверджують.

Крім того, з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що в присутності двох свідків працівники поліції декілька раз запропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, на що останній відповів категоричною відмовою. Працівники патрульної поліції зафіксували у встановленому законом порядку відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а також роз`яснили наслідки складання адміністративного протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП, який буде скеровано до суду для прийняття рішення про позбавлення особи права керування транспортним засобом.

Доводи апеляційної скарги, про те що відеозапис з нагрудних камер патрульних поліцейських не є належним допустимим доказом, оскільки він не є безперервним, та те що, в матеріалах провадження відсутня інформація про технічний засіб, з якого здійснено відеозапис не заслуговують на увагу, оскільки це жодним чином не впливає на зафіксовану інформацію та ті обставини, які мають значення для справи.

Крім цього, відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші, обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, і на підставі показань технічних приладів, що мають функції відеозапису чи кінозйомки. Проте, законодавцем не встановлено імперативної вимоги щодо обов`язкового долучення до матеріалів справи відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції, їх обсягу чи безперервності здійснення.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суддя дійшов до законного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підстав для скасування постанови судді, суд апеляційної інстанції не знаходить.

Отже, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та ухвалив законну та обґрунтовану постанову.

Порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б могли вплинути на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення, апеляційним судом не встановлено.

При цьому, апеляційний суд також враховує, що адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху. Тому підстав для скасування постанови суду не вбачає.

Керуючись ст.ст. 283, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 13 лютого 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Куценко О.В.