ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/821/476/20 Справа № 712/5902/20 Головуючий по першій інстанції Бащенко С.М.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2020 р. м.Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 05 серпня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ,-

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 376936 від 11.06.2020, ОСОБА_1 11.06.2020 року о 01 год. 13 хв. в м.Черкаси по вул.Смілянській, 92, керував транспортним засобом Opel Kadett 1. 3 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5. Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Соснівського районного суду м.Черкаси від 05 серпня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.

Не погодившись із оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 05 серпня 2020 року, а провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що доказ, який підтверджує його вину у скоєнні правопорушення у вигляді пояснення свідків, судом першої інстанції не досліджувався належним чином, оскільки свідки не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, а тому їх покази не можуть бути беззаперечним доказом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Також доказ, який підтверджує його вину у скоєнні правопорушення у вигляді рапорту інспектора поліції, судом першої інстанції не повинен досліджуватися як доказ, тому що працівники поліції є зацікавленою особою.

В апеляційній скарзі посилається на те, що доказ, який підтверджує його вину у скоєнні правопорушення у вигляді відеофайлів на диску з відеозаписом, судом першої інстанції також не досліджувався належним чином, та які не продовжують один одного і не є безперервними.

Зазначає, що під час зупинки його транспортного засобу він повідомляв працівників поліції, що везе ліки малолітній дитині дружини і не відмовлявся від проходження огляду у медичному закладі, а повідомив про тимчасову неможливість в зв`язку з хворою дитиною, яка знаходилася з старенькою бабусею.

Одночасно зазначає, що 12.06.2020 він сам звернувся до КНП «ЧОНД» для проведення відповідного огляду на виявлення ознак сп`яніння та факту вживання наркотичних засобів, та згідно акту хіміко-токсичних досліджень № 1615 від 17.06.2020 КНП «ЧОНД», факту вживання не встановлено.

Вказує, що він є особою, яка постійною періодичністю здає кров як донор.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку ОСОБА_1 про задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови з зазначених в ній підстав, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно вимог ст.245 КУаАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст.254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і безпідставність складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, його вина підтверджується зібраними у справі і перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 376936 від 11.06.2020, складеного поліцейським взводу №1 роти №3 УПП в Черкаській області ДПП Карпенко О.Ю. про те, що ОСОБА_1 11.06.2020 року о 01 год. 13 хв. в м.Черкаси по вул.Смілянській, 92, керував транспортним засобом Opel Kadett 1. 3 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5. Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП;

- пояснень від 11.06.2020, отриманих від ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно яких, ОСОБА_1 відмовився від проходження освідування на стан наркотичного сп`яніння в КЗ «ЧОНД»;

- рапорту від 11.06.2020, складеного поліцейським взводу №1 роти №3 БУПП в Черкаській області Костюкевич С.О., згідно якого 11.06.2020 року о 01 год. 13 хв. у м.Черкаси по вул.Смілянській, 92, за порушення ПДР зупинено автомобіль Opel Kadett д.н.з. НОМЕР_1 , водієм якого був ОСОБА_1 , який мав ознаки наркотичного сп`яніння та якому запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в КЗ «ЧОНД», на що він відмовився в присутності двох свідків, в зв`язку із чим складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та обґрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності.

Неспроможними є доводи ОСОБА_1 , що під час зупинки його транспортного засобу він повідомляв працівників поліції, що везе ліки малолітній дитині дружини і не відмовлявся від проходження огляду у медичному закладі, а повідомив про тимчасову неможливість в зв`язку з хворою дитиною, яка знаходилася з старенькою бабусею, оскільки згідно ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Згідно п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої 09.11.2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

За змістом ч.1 ст.130 КУпАП особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Більш того, пункт 1.3 Правил дорожнього руху України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Із матеріалів адміністративної справи вбачається, що протокол відносно ОСОБА_1 складено у зв`язку з відмовою останнього пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, об`єктивна сторона якого визначена у диспозиції ч.1ст. 130 КУпАП та відповідальність за вчинення якого передбачена санкцією цієї ж норми Закону.

Даних, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, суду не надано та не спростовано зміст протоколу та зазначені вище докази, залучені органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення. Що також вбачається пояснень ОСОБА_1 , які надані ним у протоколі про адміністративне правопорушення.

Не можуть бути підставою для задоволення доводи апелянта про те, що доказ, який підтверджує його вину у скоєнні правопорушення у вигляді пояснення свідків, судом першої інстанції не досліджувався належним чином, оскільки свідки не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, а тому їх покази не можуть бути беззаперечним доказом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки грунтуются на хибному тлумаченні положень закону.

Відповідно дост.272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

З аналізу даної норми слідує, що виклик свідків є правом суду, а не його обов`язком. Тоді як із наявних у матеріалах справи пояснень свідків вбачається, що вони містять всю необхідну для суду інформацію, яка підлягала встановленню по даній справі.

Доводи апелянта про те, що рапорт інспектора поліції, судом першої інстанції не повинен досліджуватися як доказ, тому що працівники поліції є зацікавленою особою, є неприйнятними виходячи із положень ст.251 КУпАП якою визначено, що є доказом у справі про адміністративне правопорушення, під критерії якої відноситься і рапорт працівника поліції.

Не можуть бути самостійною підставою для скасування оскаржуваної постанови і доводи ОСОБА_1 , що доказ, який підтверджує його вину у скоєнні правопорушення у вигляді відеофайлів на диску з відеозаписом, судом першої інстанції також не досліджувався належним чином, та які не продовжують один одного і не є безперервними, так-як не спростовують вину ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Тоді якдосліджений під час розгляду справи судом апеляційної інстанції відеозапис із нагрудного портативноговідеореєстратора поліцейського, підтверджує обставини викладені в протоколі про адміністративне порушення.

Не підлягають до задоволення і доводи апелянта ОСОБА_1 , що 12.06.2020 він сам звернувся до КНП «ЧОНД» для проведення відповідного огляду на виявлення ознак сп`яніння та факту вживання наркотичних засобів, та згідно акту хіміко-токсичних досліджень № 1615 від 17.06.2020 КНП «ЧОНД», факту вживання не встановлено, оскільки, у даному випадку, дана інформація жодним чином не спростовує змісту протоколу про адміністративне правопорушення, згідно якого ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 також зазначав, що він є особою, яка постійною періодичністю здає кров як донор.

Вважаю дані доводи апелянта такими, які не слугують підставою для скасування законного рішення місцевого суду.

Враховуючи наведене, місцевим судом було повно та об`єктивно досліджено наявні у справі докази та винесено законну та обґрунтовану постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Що стосується накладеного судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, то воно відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, вимогам ст.ст.33, 34 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, є розмірним скоєному адміністративному правопорушенню та особі правопорушника і не містить його альтернативних видів.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова Соснівського районного суду м.Черкаси від 05 серпня 2020 року, щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 05 серпня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба