ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/912/20 Справа № 188/412/20 Суддя у 1-й інстанції - Курочкіна О. М. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2020 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Кулакова Максима Андрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто судовий збір у розмірі 420 грн. 20 коп.

Згідно з оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 21 березня 2020 року о 05 год. 40 хв. на а/ш ШУ Дніпровська ШУ Сташкова керував автомобілем ЗАЗ н/з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах спиртного з порожнини рота та, який в присутності двох свідків відмовився від продуття алкотесту та медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, захисник Кулаков М.А., який діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , поза межами строку його апеляційного оскарження звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, зокрема, просить суд апеляційної інстанції поновити пропущений строк на оскарження постанови.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови, захисник Кулаков М.А. посилається на те, що ОСОБА_1 був відсутній у судовому засіданні під час оголошення постанови, та копію постанови він отримав лише 19 червня 2020 року, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

В апеляційній скарзі захисник Кулаков М.А. в інтересах ОСОБА_1 , просить скасувати постанову та закрити провадження у справі щодо нього.

Свої вимоги про скасування постанови захисник обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці за допомогою алкотестера Драгер, але від проходження медичного огляду в медичному закладі не відмовлявся. Окрім того, зазначає, що з приводу протиправності дій працівника поліції, який зупинив транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_1 , він звернувся із заявою до Дніпропетровського управління Департаменту внутрішньої безпеки НП України. Захисник вважає, що працівником поліції був порушений порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння. Також звертає увагу, що згідно висновку лікаря, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21 березня 2020 року, у нього ознак сп`яніння не виявлено. До того ж, 21 березня 2020 року ОСОБА_1 пройшов тест на стан сп`яніння та медичний огляд за місцем своєї роботи, та отримав від фельдшера медичного пункту допуск до роботи, що також підтверджує про відсутність у нього стану алкогольного сп`яніння. Окрім того, захисник звертає увагу, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про час і дату проведення судового засідання у справі, чим був позбавлений можливості надати свої пояснення по суті й надати суду докази своєї невинуватості.

Заслухавши ОСОБА_1 , його захисника Кулакова М.А., які клопотання та апеляційну скаргу підтримали, перевіривши законність та обгрунтованість постанови суду, дослідивши доводи апеляційної скарги та докази у справі, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Вирішуючи питання про необхідність поновлення строку апеляційного оскарження постанови, суд апеляційної інстанції виходить з того, що справу було розгляду за відсутністю ОСОБА_1 та копію постанови він отримав лише 19 червня 2020 року.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне поновити строк апеляційного оскарження постанови, як такий, що пропущений апелянтом з поважних причин.

Розглядаючи апеляційну скаргу по суті, апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги закону судом першої інстанції виконані належним чином не були.

Так, статтею 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як видно з матеріалів справи, працівниками поліції складено щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне порушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за керування транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння у виді запаху спиртного з порожнини рота, та відмовою водія від проходження огляду огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушено п.2.5 ПДР.

З наведеними в протоколі обставинами суд першої інстанції погодився, про що вказав у постанові, визнавши ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Між тим, визнаючи вину ОСОБА_1 доведеною, суд не перевірив належним чином докази на підтвердження законності вимог працівників поліції та обґрунтованості їх сумнівів щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом.

Суд не звернув увагу на те, що в матеріалах справи відсутні відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, які б підтверджували наявність ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , що зазначені у протоколі, та правомірність складання цього протоколу.

Також, суд, при винесенні постанови, не взяв до уваги, що в матеріалах справи відсутні об`єктивні докази, які б вказували на будь-яку ознаку перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Так, суд провів судовий розгляд без виклику свідків, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, тоді як ці свідки - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , допитані в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, кожен окремо пояснили, що були присутні під час складання працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , який відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціалізованого приладу алкотестеру, однак можливість проведення такого огляду в медичному закладі йому не пропонувалось, при цьому, у ОСОБА_1 були відсутні будь-які ознаки сп`яніння.

При ухваленні оскаржуваного рішення, суд наведені обставини залишив поза своєю увагою та не встановив, чи були обґрунтованими вимоги працівників поліції при складанні протоколу щодо ОСОБА_1 .

Разом з цим, судом під час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_1 протягом двох годин після його зупинки, за власною ініціативою пройшов огляд у медичному закладі, яким обставина його перебування у стані алкогольного сп`яніння повністю була спростована, про що 21 березня 2020 року складено КП "Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром" ДОР" Відділення №2 м. Павлоград, відповідний висновок.

Надаючи оцінку наведеним обставинам, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що поведінка працівників поліції свідчить про намір скласти протокол щодо ОСОБА_1 за будь-яких умов. При цьому, суд звертає увагу, що матеріали справи не містять відомостей про відсторонення водія від керування автомобілем внаслідок підозри у знаходженні його у стані алкогольного сп`яніння.

Суд апеляційної інстанції вважає, що порушення, допущені поліцейським при складанні протоколу, є істотними та приходить до висновку, що за їх наявності дійти до беззаперечного висновку про наявність вини ОСОБА_1 неможливо.

Сукупність вказаних обставин свідчить про обґрунтованість доводів апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення в частині встановлення вини ОСОБА_1 не підтверджені в повній мірі належними і допустимими доказами, що виключає адміністративну відповідальність за вказаною правовою кваліфікацією, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, судом апеляційної інстанції встановлено, що цю справу суд першої інстанції розглянув з порушенням вимог ст.ст. 279, 280 КУпАП. Докази, наявні у справі, у відповідності з вимогами ст. 252 КУпАП перевірені належним чином не були, внаслідок чого суд першої інстанції дійшов до необґрунтованого висновку, про доведеність провини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу захисника Кулакова М.А., в інтересах ОСОБА_1 , необхідно задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати із закриттям провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника Кулакова Максима Андрійовича, який діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2020 року задовольнити.

Поновити захиснику Кулакову Максиму Андрійовичу, який діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2020 року.

Апеляційну скаргу захисника Кулакова Максима Андрійовича, який діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження в цій справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко