Справа № 761/8507/20
Провадження № 3/761/2926/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2020 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Голуб О.А., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Індії, студента, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №423681, складеного стосовно ОСОБА_1 , останній 03.03.2020, о 04 год. 20 хв., в м. Києві на бул. Тараса Шевченка, 8, керував транспортним засобом «Mazda 6», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, порушення координації рухів, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засіданні ОСОБА_1 , будучи повідомленим про дату і час розгляду справи, не прибув, однак в силу положень ст. 268 КУпАП його присутність при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою, у зв`язку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме протокол про адміністративне правопорушення, переглянувши відеозапис, приходить до висновку про недоведеність в судовому засіданні, що в діях ОСОБА_1 , наявний склад адміністративного правопорушення.

Так, відповідальність за частиною 1 статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків.

Так, відповідно до п.2 розділу І «Загальні положення» Інструкції про порядок виявленні у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції сп`яніння, огляду на стан сп`яніння, затвердженої Наказом від 09.11.2015 року № 1452/735, підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Тобто, у поліцейського повинні бути обґрунтовані підстави вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, щоб висувати пропозиції для проходження відповідного огляду.

Так, у протоколі складеному відносно ОСОБА_1 , інспектором поліції зазначено про те, що у ОСОБА_1 , на час зупинки транспортного засобу під його керуванням мали місце наступні ознаки наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, порушення координації рухів, поведінка не відповідає обстановці.

Разом із тим, дані переглянутого відеозапису, зафіксованого на нагрудну камеру поліцейського, спростовують відомості зазначені у протоколі, оскільки убачається, що поліцейськими не перевірялася реакція очей на світло, у останнього не спостерігається порушення координації рухів, що унеможливлює пов`язання даного відеозапису саме з обставинами викладеними у протоколі.

Слід зауважити й про те, що на переконання суду, висловлюючи на адресу водія вимоги щодо проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, інспектор поліції повинен мати обґрунтовані підстави вважати, що у водія відповідні ознаки наявні.

Разом із тим, дані переглянутого відеозапису свідчать про те, що таких обґрунтованих підстав у інспектора поліції не було, оскільки у особи, якій пропонувалося пройти відповідний огляд, не спостерігалося ні порушення координації рухів, ні розширених зіниць очей.

Крім того, звідеозапису з місця події вбачається, що ОСОБА_1 , не було належним чином запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, або проїхати до медичного закладу, оскільки, ОСОБА_1 є громадянином Республіки Індії, та не володіє Українською мовою, в той ж час патрульним поліцейський не було залучено перекладача, а тому суд не може розцінювати, що в діях ОСОБА_1 , наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд, не бере до уваги дані письмових пояснень свідків, оскільки останні в судове засідання не прибули.

Так, статтею 7 КУпАП визначено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язки органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Конституційний Суд України у пункті 4.2 Рішення № 23-рп/2010 (справа за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 141 Кодексу України про адміністративні правопорушення) наголосив, що статтями 245, 247, 249, 252, 280 КУпАП закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. У сукупності з конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту вказаних осіб. Положення зазначених статей визначають систему процесуальних механізмів, які в сукупності з наведеними конституційними нормами унеможливлюють притягнення до адміністративної відповідальності особи, яка не вчиняла правопорушення.

Згідно з правилами ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставини, відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим, провадження щодо нього на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 7, 22 ч.1 ст.130, 245, 247, 251, 252, 251, 255, 280, 283-285 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги або внесення подання прокурора до Шевченківського районного суду м. Києва протягом 10 днів дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, внесення подання прокурора, якщо апеляційну скаргу, подання прокурора не було подано протягом 10 днів. У разі подання апеляційної скарги, внесення подання прокурора, постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи Київським апеляційним судом.

Суддя Голуб О.А.