Справа № 703/2257/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2020 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Кирилюк Н.А., розглянувши справу про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

до відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

встановив:

19 серпня 2020 року до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області надійшов адміністративний протокол, у відповідності з яким ОСОБА_1 близько 10 години 00 хвилин 04 липня 2020 року за місцем свого постійного проживання вчинила насильство в сім`ї: висловлювалась нецензурною лайкою на адресу свого сина ОСОБА_2 .

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, від 04 липня 2020 року, письмовими поясненнями ОСОБА_3 .

Однак, суд враховує, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - п`ятій цієї статті.

Відповідно до протоколу ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення 04 липня 2020 року. Матеріали справи надійшли до суду 19 вересня 2020 року, справу було призначено до розгляду на 22 вересня 2020 року.

22 вересня 2020 року ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явилась, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Оскільки при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 173-2 КУпАП, присутність особи, яка притягується до відповідальності, є обов`язковою, суд постановив здійснити привід ОСОБА_1 на 02 жовтня 2020 року.

У визначений судом день та час особа, яка притягується до адміністративної відповідальності доставлена не була.

Таким чином, суд вжив всіх можливих заходів для розгляду справи у визначений законом строк, але з незалежних від суду причин здійснити це не вдалось.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Стаття 247 КУпАП передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії. Після виключення провадження втрачається можливість здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності та, відповідно, встановлення або не встановлення вини.

Отже, приписи 247 статті КУпАП є імперативними і чітко вказують, що суд повинен лише закрити провадження не вирішуючи при цьому жодних інших питань.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

А тому, під час розгляду справи суд враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі за заявою №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними.

Таким чином, оскільки на день розгляду справи закінчився визначений законом строк накладення адміністративного стягнення, провадження в справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір стягується лише в разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення. Оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, то судовий збір не підлягає стягненню.

На підставі наведеного, керуючись ч. 2 ст. 38, ст. 247, 283, 284 КУпАП суддя

постановив:

Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, закрити у зв`язку з закінченням строків, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: Н. А. Кирилюк