Провадження №3/428/542/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Суддя Сєвєродонецького міського суд Луганської області Бойко Н.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління Укртрансбезпеки у Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122-2 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Сєвєродонецького міського суду Луганської області з Управління Укртрансбезпеки у Луганській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення після дооформлення відповідно до постанови Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 18.12.2019 року.

Однак недоліки, зазначені в постанові не усунуті, напроти в протоколі про адміністративне правопорушення допущене внесення додаткового запису після того, як протокол про адміністративне правопорушення складено, оголошено особі у відношенні якої його складено ОСОБА_1 , оскільки останній від підпису відмовився. Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 надав письмові пояснення, викладені ним особисто в протоколі, а додатковий запис був внесений відповідно у відсутність особи стосовно якої він складений ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 7 розділу 2 «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої наказом МВС України № 1376 від 06 листопада 2015 року не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Всупереч вимог вказаної інструкції, в протоколі допущено внесення додаткового запису, яке не містить засвідчувального напису, зробленого у встановленому законом порядку та даних про особу, яка внесла виправлення.

Тобто, суддя робить висновок, що орган, який подав матеріал про притягнення особи до адміністративної відповідальності у даному випадку поверхнево та формально підійшов до виконання зазначеної постанови і не вжив ніяких заходів, спрямованих на усунення вказаних в постанові недоліків, що суттєво може вплинути на кваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відтак, суд не має можливості розглянути направлені до суду матеріали у строки, передбачені законодавством.

Згідно ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Вищевказані джерела права гарантують особі право на свободу та особисту недоторканість, а також право на справедливий і публічний розгляд його справи.

Враховуючи наведене, суд немає реальної можливості дати оцінку неналежно та неповно зібраним доказам щодо обставин справи, які є істотними для вирішення адміністративних матеріалів.

У даному випадку, направлення адміністративного матеріалу до суду без виправлення вказаних недоліків, зводить нанівець завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, від цього потерпає система протидії правопорушенням та виховання громадян, нівелюється робота правоохоронної та судової системи в цілому.

Таким чином, вимоги постанови Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 18 грудня 2019 року щодо належного оформлення, виконані не були.

Згідно ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України є обов`язковими до виконання на всій території України, а відповідно до ч. 3 ст. 133 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Дані вимоги Конституції України знайшли своє підтвердження й у ч. 2 ст. 13 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів", згідно яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Верховним Судом України визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог ст. 256 КпАП України, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення (п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14).

За змістом рішення Конституційного Суду України від 31 березня 2015 року за № 2-рп/2015 положення частини другої статті 294 КпАП України щодо оскарження в апеляційному порядку постанови судді у справі про адміністративне правопорушення необхідно розуміти так, що в апеляційному порядку може бути оскаржена лише та постанова судді у справі про адміністративне правопорушення, ухвалення якої передбачене частиною першою статті 284 цього кодексу, а саме: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, встановлених у статті 241 цього кодексу, про закриття справи. Тобто, постанова судді про повернення матеріалу на дооформлення оскарженню не підлягає.

Відповідно до вимог ст. 278 КУпАП, при виявленні недоліків в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, або в інших матеріалах, що перешкоджають або унеможливлюють об`єктивний розгляд справи, особа, що провадить підготовку до розгляду справи, повертає матеріали справи відповідному правоохоронному органу, що порушив провадження в адміністративній справі на дооформлення.

За таких обставин, у зв`язку з тим, що невиконання постанови Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 18.12.2019 року щодо визначення частини статті 122-2 КУпАП про притягнення особи до адміністративної відповідальності, що перешкоджає об`єктивному розгляду даної справи, впливає на всебічність та об`єктивність правової оцінки факту та обставин вчинення адміністративного правопорушення, на правильність, обґрунтованість та справедливість застосування до правопорушника заходів адміністративного стягнення, в порядку ст. 278 КУпАП справа підлягає повторному поверненню для дооформлення.

За змістом рішення Конституційного Суду України від 31 березня 2015 року за № 2-рп/2015 положення частини другої статті 294 КУпАП щодо оскарження в апеляційному порядку постанови судді у справі про адміністративне правопорушення необхідно розуміти так, що в апеляційному порядку може бути оскаржена лише та постанова судді у справі про адміністративне правопорушення, ухвалення якої передбачене частиною першою статті 284 цього кодексу, а саме: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, встановлених у статті 241 цього кодексу, про закриття справи. Тобто, постанова судді про повернення матеріалу для належного оформлення оскарженню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 30, 245, 256, 278 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122-2 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 повернути Управлінню Укртрансбезпеки у Луганській області для належного оформлення та усунення зазначених недоліків.

Постанова є остаточною і оскарженню в порядку провадження в справах про адміністративне правопорушення не підлягає.

Суддя Н. В. Бойко