Справа № 308/5490/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
02.10.2020 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участю представника Закарпатської митниці ДМС України Селеша О. Ю., представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Бачинської А.В., та представника АТ «Фармак» - адвоката Йосипчука О. В., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав виконувач обов`язків начальника Закарпатської митниці Держмитслужби Богаш О.,
в с т а н о в и в :
Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 липня 2020 року провадження у справі про порушення митних правил щодо громадянина Словенії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події та в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.
Під час перевірки центральної баз даних ЄАІС ДМСУ станом на 25.04.2020 було встановлено відсутність попередньої вантажної митної декларації типу ЕЕ, а тому подальше проведення митних формальностей було призупинено.
28.04.2020 в центральну базу даних ЄАІС ДМСУ була внесена МД типу ЕЕ №100000000/2020/846940 від 28.04.2020, згідно якої відправником вантажу, що переміщується у транспортних засобах р.н.з. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 та р.н.з. НОМЕР_3 / НОМЕР_4 , загальною вагою брутто 9122,00 кг, є словенське підприємство «Belimed Life Science d.o.o», а загальна Фактурна вартість товару становить 973 160,53 Євро.
29.04.2020 водіями транспортних засобів Закарпатській митниці Держмитслужби наданий інвойс № Р-504029 від 27.04.2020, згідно якого загальна вартість товару «обладнання для фармацевтичної промисловості», загальною вагою брутто 9122,00 кг, що слідує на адресу АТ «Фармак» у двох транспортних засобах р.н.з, AО9121AE/AО1344XP та р.н.з. НОМЕР_6 / НОМЕР_7 становить 973 160,53 Євро, що згідно курсу НБУ на 25.04.2020 становить 28 356 243,47 грн, що на 163850,29 Євро, або на 4 774 318,91 грн більше ніж зазначено в інвойсах поданих водіями до митного контролю 25.04.2020 на митному посту «Тиса» під час в`їзду транспортних засобів із вантажем на митну територію України.
Вищезазначене стало підставою для застосування форм митного контролю визначених ст. 336 МК України, у тому числі, передбачених п. 8: «направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих митному органу».
30.04.2020 направлений запит № 7.7-20-04/17/4188 на адресу словенського підприємства «Belimed Life Science d.o.o» з метою підтвердження експортної операції з території Євросоюзу, отримання копій підтверджуючих документів, копій інвойсів зазначених в експортних деклараціях митних органів Словенії, а також надання роз`яснень. 04.05.2020 від цього підприємства отриманий лист (вх. № 5355/кб-13-17У, згідно якого підприємством «Belimed Life Science d.o.o» під час оформлення відвантажувальних документів від швейцарського відправника товару «Belimed Life Science AG» були допущені помилки та надано пакет документів з некоректними інвойсами, без врахування додаткової угоди № 1 від 06.04.2020. У цьому листі підприємство «Belimed Life Science d.o.o» просить прийняти до уваги актуальний інвойс № Р-504029 від 27.04.2020.
06.05.20 від словенського підприємства «Belimed Life Science d.o.o» отриманий ще один лист (вх. № 5463/кб-13-17), за підписом управляючого директора ОСОБА_6 , згідно якого підприємство «Belimed Life Science d.o.o», ще раз підтвердило допущення помилок під час оформлення документів. У додатку надані копія додаткової угоди № 1 від 06.04.20 до контракту № 23042019-МК від 26.04.19, копія специфікації № 1 від 06.04.20, копія пакувального листа та копія інвойсу № Р-504029 від 27.04.2020. Разом з тим до відповіді не додані копії інвойсів зазначених в експортних митних деклараціях митних органів Словенії.
29.04.2020 водіями та у подальшому словенським підприємством «Belimed Life Science d.o.o» наданий інвойс, в якому загальна вартість товару вказану у розмірі 973 160,53 Євро.
Закарпатська митниця Держмитслужби також вважала, що зазначені факти свідчать про можливе порушення положень постанови Кабінету міністрів України від 17.10.2008 № 955 «Про заходи щодо стабілізації цін на лікарські засоби і медичні вироби».
Узагальнюючи наведене, Закарпатська митниця Держмитслужби також вважала, що посадовою особою словенського підприємства «Belimed Life Science d.o.o.», яке є дочірньою компанією швейцарського підприємства «Belimed Life Science AG», експертом з питань зовнішньої торгівлі ОСОБА_7 ( ОСОБА_2 ) вчинені дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підставу для переміщення товарів, підроблених документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника та вартості товару, що вчинені ОСОБА_1 дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
В апеляційній скарзі виконувач обов`язків начальника Закарпатської митниці Держмитслужби Богаш О. вказує на те, що постанова суду є незаконною і підлягає скасуванню. Зазначає, що викладений у постанові висновок про те, що суб`єктом правопорушення може бути лише особа, яка, відповідно до ст. 257 МК України, здійснює декларування товарів, є невірним та суперечить нормам МК України. Вказує і на те, що суд не дав оцінки тому факту, що у ході здійснення однієї зовнішньоекономічної операції, переміщення однієї партії товарів суб`єктами зовнішньоекономічної операції, використовувались документи, що містять суттєві розбіжності щодо відправника та вартості товару. Необґрунтованим вважає і висновок суду про те, що митницею не конкретизовано які саме документи є підробленими, ким і в який спосіб, з якою метою, в цілому чи в якійсь частині вони є підробленими ; не вказано в який спосіб Закарпатською митницею Держмитслужби встановлено факт підроблення чи недостовірності, вказаних у них відомостей, в яких саме документах містяться недостовірні відомості. В обґрунтування вказаного посилається на те, що митницею направлено повідомлення про протиправне діяння, яке містить ознаки передбаченого ст. 358 КК України кримінального правопорушення, до органу досудового розслідування. Апелянт також вважає, що суд першої інстанції не мав правових підстав для винесення рішення про закриття провадження у справі про порушення митних правил, оскільки це питання чітко врегульоване законодавцем у ст. 458 МК України та ст. 253 КУпАП. Просить постанову скасувати, ухвалити нову, якою визнати гр. ОСОБА_8 винним у передбаченому ч. 1 ст. 483 МК України порушенні митних правил і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, що становить 100% вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил та їх конфіскацію, згідно статтей 519, 520 МК України, й стягнути з гр. ОСОБА_8 витрати митного органу за зберігання товару.
У запереченні на апеляційну скаргу адвокат Йосипчук О. В. вказує на те, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване судове рішення, з урахуванням вимог митного законодавства та фактичних обставин справи, а тому доводи апеляційної скарги вважає безпідставними, - просить постанову залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.
Заслухавши пояснення представника Закарпатської митниці ДМС України Селеша О.Я., який підтримав апеляційну скаргу, адвокатки Бачинської А. В. та представника АТ «Фармак» - адвоката Йосипчука О. В., які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про порушення митних правил, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Справа про порушення митних правил розглядається за відсутності ОСОБА_9 , неявка якого з урахуванням положень ст. 294 КУпАП не перешкоджає її розгляду. При прийнятті рішення про розгляд справи за відсутності ОСОБА_9 , враховується те, що : повідомлення про час та місце розгляду справи ОСОБА_9 надіслано відповідно до вимог закону; даних про поважність причин його неявки до апеляційного суду та заяви про відкладення розгляду справи на інший термін від нього не надходило; у розгляді апеляційної скарги приймала участь представниця ОСОБА_9 адвокатка Бачинська А. В., яка не заперечувала щодо її розгляду за відсутності ОСОБА_9 , повідомивши суд про те, що ОСОБА_9 відомо про час та місце розгляду справи апеляційним судом і він не бажає брати участь у її розгляді.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з диспозицією ч. 1 ст. 483 МК України, дане правопорушення характеризується діями, що спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України із приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів, одержаних незаконним шляхом, або таких що містять неправдиві відомості.
За змістом вказаної норми права, особи, які переміщують товари на митну територію України, повинні дотримуватися митних правил, визначених у Кодексі; за порушення (недотримання) цих правил у Кодексі передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів ……
Отже, винність є обов`язковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення, яка виражає внутрішній психологічний зміст психічне ставлення особи до вчинюваної дії чи бездіяльності та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності.
У цій ознаці закріплений найважливіший конституційний принцип принцип суб`єктивного ставлення до вчиненого, тобто відповідальність тільки при наявності вини, закріплений у ст. 62 Конституції України.
Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків, а вчиненим із необережності коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.
Судове рішення суду будь-якої інстанції повинно відповідати вимогам, встановленим законодавством: правосудність (тобто законність і обґрунтованість) судового рішення, його повнота, зрозумілість, справедливість, безумовність та безальтернативність.
Судове рішення є законним, якщо воно ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Це випливає з конституційного принципу законності (пункт 1 частини третьої статті 129 Конституції України). При цьому законність необхідно трактувати не суто формально як дотримання вимог закону, а в ширшому значенні у світлі верховенства права.
Дослідивши матеріали справи про порушення митних правил апеляційний суд дійшов висновку про те, що суддею місцевого суду були дотримані вимоги вказаних вище норм матеріального та процесуального права як при розгляді справи про порушення митних правил, протокол за скоєння яких складено щодо ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 483 Митного Кодексу України, так і при постановленні судового рішення.
У зв`язку з відсутністю в центральній базі даних ЄАІС ДМСУ станом на 25.04.2020 попередньої вантажної митної декларації типу ЕЕ, подальше проведення митних формальностей було призупинено, про що вказується в протоколі про порушення митних правил.
Встановлено, що 28.04.2020 декларантом АТ «Фармак» гр. ОСОБА_10 здійснено електронне декларування товару, що переміщувався в автомобілях, шляхом подання митному органу попередньої митної декларації форми МД-2 типу ЕЕ №UA100000/2020/846940, що підтверджується наявним у матеріалах справи витягом з ЄАІС ДМСУ та наданою представником АТ «Фармак» копією електронної декларації.
Згідно цієї декларації, відправником вантажу (обладнання для фармацевтичної промисловості: машина для миття модель РН840.2 серійний №2009726, машина для миття модель РН860.2 серійний № НОМЕР_10 та машина для миття модель WD750 серійний №2009728), загальною вагою брутто 9122,00 кг, є словенське підприємство «Belimed Life Science d.o.o», одержувачем АТ «Фармак» (м. Київ, вул. Кирилівська, 63), його загальна фактурна вартість становить 973160,53 Євро, а відповідальною особою за фінансове врегулювання є АТ «Фармак». Також у п. 44 декларації вказаний рахунок фактура (№ Р-504029 від 27.04.2020), автотранспортні накладні (504029-1 та 504029-2 від 24.04.2020), зовнішньо-економічний договір (контракт №23042019-МК від 26.04.2019), доповнення до договору (додаткова угода №1 від 06.04.2020).
З наявної в матеріалах справи копії Контракту № 23042019-МК від 26.04.2019, укладеного між швейцарським підприємством «Belimed Life Science AG» (Продавець), в особі фінансового директора ОСОБА_11 та керівника Life Science гр. Адриана Людвига, та акціонерним товариством «Фармак» (Покупець), в особі виконавчого директора Костюка Володимира, вбачається, що Продавець зобов`язався поставити до 30.04.2020 Покупцю на умовах DAP Київ Україна товар, а саме: машину для миття модель РН840.2, машину для миття модель РН860.2 та машину для миття модель WD750, а Покупець зобов`язався прийняти товар та оплатити його вартість (п. 1.1. Контракту).
Згідно п. 2.2. Контракту, загальна вартість всього товару становить 958 454,57 Євро. У зв`язку зі зміною специфікації товару, 06.04.2020 між швейцарським підприємством «Belimed Life Science AG» та акціонерним товариством «Фармак» укладена додаткова угода № 1 до Контракту, згідно якої загальна вартість товару становить 973 160,53 Євро (п. 3. Контракту).
Наданими представником АТ «Фармак» платіжними дорученнями в іноземній валюті № 9453 від 27.05.2019 на суму 383 381,83 Євро та № 1029 від 28.04.2020 на суму 479 227,29 Євро підтверджується проведення АТ «Фармак» оплати вартості товару на виконання умов передбачених п. 6.1. Контракту.
Датою поставки і переходу права власності на товар до АТ «Фармак», відповідно до п. 3.2. Контракту, визначена дата штемпеля, яка проставляється митним органом України на транспортній накладній при прийнятті вантажу під митний контроль.
На CMR 504029-1 та CMR 504029-2 від 24.04.2020, що містяться в матеріалах справи (а. с. 8, 27), проставлені штампи Закарпатської митниці ДМС «Під митним контролем», які датовані 25.04.2020, а отже, саме з цього часу відбувся перехід права власності на переміщуваний через митний кордон України вантаж до АТ «Фармак», яке і повинно здійснювати його декларування.
Також встановлено, що 29.04.2020 водіями транспортних засобів до Закарпатської митниці Держмитслужби наданий інвойс № Р-504029 від 27.04.2020, згідно якого загальна вартість переміщуваного товару, загальною вагою брутто 9122,00 кг, який слідує на адресу AT «Фармак» у двох транспортних засобах становить 973160,53 Євро.
Правдивість відомостей щодо вартості товару, викладених в інвойсі № Р-504029 від 27.04.2020, складеному представником компанії «Belimed Life Science AG» ОСОБА_12 (Holger Hachenberge), відповідає відомостям про вартість товару, зазначеним у п. 3. вищевказаної додаткової угоди № 1 від 06.04.2020 до Контракту № 23042019-МК від 26.04.2019, специфікації № 1 від 06.04.2020, яка є додатком до контракту.
Окрім цього, достовірність інвойсу підтверджується і наданими 04.05.2020 та 06.05.2020 на запит митного органу № 7.7-20-04/17/4188 листами словенського підприємства «Belimed Life Science d.o.o.», яке є дочірнім підприємством швейцарського підприємства «Belimed Life Science AG», за підписами ОСОБА_13 ) та управляючого директора ОСОБА_6 ( ОСОБА_14 ).
Так, у вказаних листах, словенське підприємство підтверджує експорт товару вантажівками (АО 9121АЕ / НОМЕР_9 та НОМЕР_3 / НОМЕР_4 ) на адресу АТ «Фармак» на виконання умов Контракту № 23042019-МК від 26.04.2019 та правильність поданого водіями 29.04.2020 інвойсу № Р-504029 від 27.04.2020, який складено відповідно до умов додаткової угоди № 1 від 06.04.2020 до цього Контракту. Одночасно вказується на некоректність інвойсів, які були видані водіям раніше, через помилкове неврахування при їх оформлені додаткової угоди № 1 від 06.04.2020 до Контракту. При цьому, управляючий директор ОСОБА_6 просить вибачення за ситуацію, яка склалася і просить поставитися із порозумінням та допомоги у вирішенні ситуації, що має місце.
З огляду на наведене вище, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вищевказані докази та обставини свідчать про правильність та достовірність внесених декларантом АТ «Фармак» відомостей до поданої Закарпатській митниці Держмитслужби 28.04.2020 в електронному вигляді попередньої митної декларації.
Разом із тим, апеляційний суд обґрунтованим вважає і твердження суду першої інстанції про те, що Закарпатською митницею Держмитслужби не надано жодного належного та допустимого доказу, який би свідчив про те, що митному органу для декларування та переміщення товару були надані підроблені документи чи документи, які містили неправдиві відомості.
Матеріалами справи про порушення митних правил також підтверджено, що водії вантажних транспортних засобів ОСОБА_15 та ОСОБА_4 до митного контролю подали документи, в яких не містились розбіжності щодо найменування, вартості та покупця товару, що інші, вилучені з папок водіїв, документи ними до митного контролю не подавались.
Тому, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції обґрунтовано визнав помилковим твердження Закарпатської митниці Держмитслужби про те, що вартість переміщуваного товару становить 14690882,24 грн (504177,74 Євро), а не 973160,53 Євро, на що вказується в інвойсі № Р-504029 від 27.04.2020, при цьому, врахувавши умови поставки за Контрактом № 23042019-МК від 26.04.2019, додаткової угоди № 1 від 06.04.2020 до Контракту, а також здійснену АТ «Фармак» на виконання умов Контракту часткову оплату товару на суму, що значно перевищує суму вказану митним органом.
Крім того, суд першої інстанції, давши оцінку факту взяття АТ «Фармак» на облік на Київській митниці Держмитслужби, врахувавши, що Закарпатською митницею Держмитслужби рішення про відмову в прийнятті попередньої митної декларації від декларанта АТ «Фармак» не ухвалювалось, обґрунтовано дійшов висновку про те, що, відповідно до поданих АТ «Фармак» декларації та Контракту, місцем поставки товару є м. Київ, і тому товар повинен пройти усі митні формальності й слідувати до Київської митниці Держмитслужби для митного оформлення, а також про те, що суперечності щодо вартості товарів необхідно вирішувати за місцем його розмитнення, у Київській митниці Держмитслужби.
Таким, що ґрунтується на вимогах митного законодавства та фактичних обставинах, апеляційний суд вважає і висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_9 не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, що підтверджується тим, що ОСОБА_7 не є керівником словенського підприємства «Belimed Life Science d.o.o.», а також не є відповідальною особою за додержання вимог, установлених МК України, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними в установленому законом порядку й докази, які б вказували на протилежне в матеріалах справи відсутні і, при цьому, ОСОБА_7 не здійснював декларування товару, оскільки, відповідно до вказаних вище доказів, саме законним власником товару АТ «Фармак» здійснено його попереднє декларування або вчиняв дії, спрямовані на декларування товару.
З огляду на наведене, апеляційний суд також погоджується і з висновком суду першої інстанції про те, що Закарпатською митницею Держмитслужби не доведено зазначене у протоколі про порушення митних правил твердження про імовірне порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2008 № 955 «Про заходи щодо стабілізації цін на лікарські засоби та медичні вироби», дійшовши висновку і про те, що матеріали справи не містять жодного доказу в обґрунтування цього твердження, що судом не встановлено вчинення будь-яких дій, які свідчать про порушення положень постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2008 № 955, у тому числі, й з огляду на те, що переміщуваний товар машини для миття флаконів, бутилочок та інших ємкостей, не є лікарським засобом.
Окрім того, з огляду на наведене вище, апеляційний суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_9 не вчиняв дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підставу для переміщення товарів, підроблених документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника та вартості товару, і що будь-яких дій, які б були спрямовані на приховування від митного контролю та утворювали об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, ОСОБА_9 не скоював.
Між тим, з додатку до офіційної відповіді швейцарського підприємства «Belimed Life Science AG» (вх.№5522/кб-13-17), видно, що відповідальною особою за оформлення експортних документів на товар від словенського підприємства «Belimed Life Science d.o.o», яке є дочірньою компанією швейцарського підприємства «Belimed Life Science AG», є експерт з питань зовнішньої торгівлі ОСОБА_7 . Одночасно, з цього документу (офіційної відповіді) не видно чи вчиняв ОСОБА_9 які небудь дії, спрямовані на оформлення товаросупровідних документів, на вантаж, що 25.04.2020 переміщувався через митний кордон України, не міститься посилання і на те, які саме документи віднесені до експортних.
Вказане не дає підстав для висновку про те, що саме ОСОБА_9 оформляв товаросупровідні документи.
При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті рішення, апеляційний суд також враховує і те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що саме ОСОБА_9 діяв з умислом, спрямованим на порушення митних правил і, при цьому, усвідомлював свої дії як протиправні, передбачав або повинен був і міг передбачити порушення своїми діями встановленого порядку переміщення будь-яких товарів через митний кордон України або можливість такого порушення, бажав, свідомо допускав його, або легковажно розраховував на його відвернення, не передбачав можливості настання шкідливих наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити.
З огляду на матеріали справи, апеляційний суд також відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що неправильним є викладений у постанові висновок про те, що суб`єктом правопорушення може бути лише особа, яка, відповідно до ст. 257 МК України, здійснює декларування товарів, і цей висновок суперечить нормам МК України, вважаючи ці доводи такими, що жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції про те, що за встановлених у судовому рішенні обставин ОСОБА_9 не суб`єктом передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України порушення митних правил та, відповідно, не свідчать про те, що ОСОБА_7 є суб`єктом цього правопорушення.
Як такі, що не знайшли свого підтвердження і не впливають на висновки суду першої інстанції, апеляційний суд, з огляду на наведене вище, відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що суд не дав оцінки тому факту, що в ході здійснення однієї зовнішньоекономічної операції, переміщення однієї партії товарів суб`єктами зовнішньоекономічної операції використовувались документи, що мають суттєві розбіжності щодо відправника та вартості товару.
Окрім того, такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що не можна погодитись із позицією суду щодо того, що митницею не конкретизовано які саме документи є підробленими, ким і в який спосіб, з якою метою, в цілому чи в якійсь частині такі є підробленими, не вказано в який спосіб Закарпатською митницею Держмитслужби встановлено факт підроблення чи недостовірності в документах і яких саме документів, оскільки митницею до органу досудового розслідування направлено повідомлення про протиправне діяння, що містить ознаки передбаченого ст. 358 КК України кримінального правопорушення.
Тому, як необґрунтовані й безпідставні, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не мав жодних правових підстав для винесення рішення про закриття провадження у справі про порушення митних правил, оскільки дане питання чітко врегульоване законодавцем у ст. 458 МК України та ст. 253 КУпАП.
З огляду на наведене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що під час розгляду справи суд першої інстанції дав вірну оцінку зібраним у справі доказам, зокрема, протоколу про порушення митних правил та іншим матеріалам справи. При цьому, суд першої інстанції дав належну правову оцінку фактичним обставинам справи, дослідив наявність вини у діях ОСОБА_9 , як обов`язкової ознаки адміністративного правопорушення, належним чином вмотивувавши висновок про відсутність вини ОСОБА_9 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України порушення митних правил.
При розгляді справи та прийнятті судового рішення, апеляційний суд, врахувавши положення Конституції України, КУпАП та МК України, у тому числі про те, що тягар доведеності обґрунтованості висновків, викладених у протоколі про порушення митних правил, покладається на митні органи, посадові особи яких проводили перевірку та склали протокол, а також принципи диспозитивності та змагальності, не перешкоджав учасникам судового розгляду в наданні ними доказів, можливостях доведення переконливості висунутих ними аргументів.
Крім того, при прийнятті рішення, апеляційний суд враховує і те, що представником митного органу не заявлялось і клопотань про повернення справи для проведення додаткової перевірки чи будь-яких інших клопотань у підтвердження доводів апеляційної скарги та спростування висновків, викладених у судовому рішенні.
Під час дачі пояснень представник митного органу підтвердив, що в матеріалах справи відсутні відомості, які б підтверджували, що ОСОБА_9 усвідомлював свої дії як протиправні, передбачав або повинен був, і міг передбачити порушення своїми діями встановленого порядку переміщення товарів через митний кордон України або можливість такого порушення, бажав, свідомо допускав його, або легковажно розраховував на його відвернення.
Наведене в сукупності свідчить про те, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права, необхідні для гарантування справедливого результату судочинства та справедливого процесу його здійснення, що забезпечує такий результат, а також належним чином вмотивував своє рішення, навівши у судовому рішенні мотиви, чому суд застосував встановлений ним правовий наслідок, дотримавшись вимог про те, що кожен доречний і важливий аргумент особи, яка бере участь у справі, повинен бути проаналізований і одержати відповідь суду (рішення Європейського суду з прав людини у справі Проніна проти України від 18 липня 2006 року). При цьому, суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі за відсутністю події та в діях ОСОБА_9 складу передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України порушення митних правил, обґрунтовано дійшов висновку про недоведеність події адміністративного правопорушення та вини ОСОБА_9 у порушенні митних правил, прийнявши законне та обґрунтоване судове рішення, викладені в якому висновки відповідають фактичним обставинам справи.
З огляду на матеріали справи, апеляційний суд, давши оцінку доводам апеляційної скарги про направлення митницею повідомлення про протиправне діяння, яке містить ознаки передбаченого ст. 358 КК України кримінального правопорушення, до органу досудового розслідування, також вважає, що підстав для направлення справи про порушення митних правил як прокурору, так і органу досудового розслідування не має, оскільки не встановлено діянь, які містять ознаки передбаченого ст. 358 КК України кримінального правопорушення. Тому доводи апеляційної скарги у цій частині відхиляються.
На підставі викладеного, апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження, та є безпідставними, не може бути задоволена, а постанову суду першої інстанції, як законну та обґрунтовану, належить залишити без зміни.
При прийнятті рішення апеляційний суд враховує положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що в підтвердження висновку про доведеність вини особи у скоєнні правопорушення суд вправі посилатись лише на докази, які зібрані відповідно до чинних нормативно-правових актів України, не містять суперечностей і не є суб`єктивною думкою окремих посадових осіб, також не породжують сумнівів у достовірності зазначених у них відомостей; що всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на користь цієї особи.
Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу, яку подав виконувач обов`язків начальника Закарпатської митниці Держмитслужби Богаш О., залишити без задоволення.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 липня 2020 року, якою закрито провадження у справі про порушення митних правил щодо громадянина Словенії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, - залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя І. В. Стан