Номер провадження: 33/813/1086/20
Головуючий у першій інстанції Попревич В. М.
Доповідач Мандрик В. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2020 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Мандрик В.О., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , прокурора Білостоцького Б.О., розглянувши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,-

встановив:
Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 06.08.2020 року

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Бендери, республіки Молдова, громадянин України, одружений, з вищою освітою, помічник командира з правової роботи військової частини НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
притягнений до адміністративної відповідальності та підданий стягненню у виді арешту з утриманням на гауптвахті строком на 7 (сім) днів, за те, що будучи військовою службовою особою, перебуваючи на посаді помічника командира військової частини з правової роботи, будучи обізнаним у системі діючого законодавства, порядку складання службових документів, а також маючи практичні навички щодо надання правової оцінки фактам порушення військової дисципліни, розуміючи, що повинен неухильно виконувати покладені на нього обов`язки, а також будучи обізнаним з приводу відповідальності, що може настати за невиконання або неналежне виконання таких обов`язків, діючи умисно, залишив місце проведення першої та другої частини щорічної основної відпустки, яку згідно рапортів про надання частин вищезазначеної відпустки повинен був проводити на території України, а саме за адресою: АДРЕСА_2 та залишив межі території України, в умовах особливого періоду, чим вчинив недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду тобто правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 17215 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 зазначив, що постанова винесена внаслідок неповного з`ясування судом всіх обставин справи, просить постанову суду скасувати. В якості доводів зазначає, що він жодних вимог закону не порушував, командування військової частини НОМЕР_1 неодноразово повідомляв в телефонному режимі про його виїзд за межі території України. Також вказує, що під час його перебування в Об`єднаних арабських еміратах у щорічній відпустці, Постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненого корона вірусом SARS-COV-2», на території України було введено, карантин та впроваджено обмежувальні заходи.В подальшому, з 18.03.2020 року на виконання доручення Президента України та рішення Державної комісії з питань ТЕБ і НС Кабінет Міністрів прийняв рішення щодо обмеження пасажирських перевезень на території України для запобігання поширенню коронавірусної інфекції, зокрема була введена заборона залізничного, авіа сполучення, автобусного міжміських та міжобласних пасажирських перевезень, а також роботи метрополітенів.Після цього авіакомпанія МАУ неодноразово переносила авіарейси з ОАЕ до України або взагалі їх скасовувала. У зв`язку із зазначеним ОСОБА_1 звернувся до Консульства України в Дубаї ОАЕ із проханням направити уповноваженим органам України та слідчому ДБР довідку про те, що він не має можливості виїзду з ОАЕ, які в подальшому їм направлені. Вказує, що не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, оскільки з протоколу про адміністративне правопорушення та з постанови районного суду, на думку апелянта, не вбачається жодних правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.
Перевіривши матеріали справи, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора Білостоцького Б.О., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до приписів ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Районний суд повно, всебічно і об`єктивно дослідив матеріали справи, на підставі чого дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП.
Так, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 дійсно залишив місце проведення першої та другої частини щорічної основної відпустки, яку згідно рапортів про надання частин вищезазначеної відпустки повинен був проводити на території України, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення (а.с. 1-8), рапортами про надання відпустки ОСОБА_1 (а.с. 25, 26), та іншими доказами.
Разом з тим, апеляційний суд приймає до уваги ті обставини, що дійсно Постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненого корона вірусом SARS-COV-2», на території України було введено, карантин та впроваджено обмежувальні заходи.В подальшому, з 18.03.2020 року на виконання доручення Президента України та рішення Державної комісії з питань ТЕБ і НС Кабінет Міністрів прийняв рішення щодо обмеження пасажирських перевезень на території України для запобігання поширенню коронавірусної інфекції, зокрема була введена заборона залізничного, авіа сполучення, автобусного міжміських та міжобласних пасажирських перевезень, а також роботи метрополітенів.
У зв`язку з цим апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 про припинення транспортного сполучення України з іншими державами, в тому числі і із ОАЕ і неможливість його своєчасно повернутись із відпустки до місця проходження військової служби.

Відповідно до довідки консульства України в Дубаї, ОАЕ від 23.04.2020 року зазначеною установою засвідчено факти перебування ОСОБА_1 в ОАЕ з 06.03.20202 року по 23.04.2020 року(а.с. 119).

Постановою слідчого ДБР від 29.07.2020 року закрито кримінальне провадження відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 409 КК України у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення (98-102). При цьому органом досудового розслідування не встановлено умислу ОСОБА_1 на ухилення від військової служби. В ході апеляційного розгляду прокурором не спростовані доводи апелянта про обізнаність командування військової частини щодо дійсного місця перебування військовослужбовця ОСОБА_1 під час відпустки.

З огляду на викладене, наявні підстави для застосування положень статті 22 КУпАП, відповідно до положень якої при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Так, ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності вперше, характеризується позитивно.
Таким чином, обставини допущеного правопорушення, особу ОСОБА_1 , його заслуги перед Батьківщиною у складний для неї час (а.с.111), приводять до висновку про необхідність звільнення його за малозначністю правопорушення від адміністративної відповідальності та можливістю обмеження усним зауваженням.

Керуючись ст.ст.22, 287, 292, 294 КУпАП, суд, -
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 06.08.2020 року в справі скасувати.
Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-15 КУпАП України за малозначністю правопорушення та обмежитись усним зауваженням.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду В.О. Мандрик