Справа № 352/1453/20
Провадження № 3/352/981/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2020м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Гриньків Д.В.,

секретар судового засідання Кукула О.С.,

за участю захисника Камінського І.П.,

розглянувши матеріали, які надійшли з Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №500738 від 23.07.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 23.07.2020 в 17 год. 20 хв. по вул. Галицькій, с. Ямниця керував транспортним засобом Мазда, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Захисник Камінський І.П. в судовому засіданні просив провадження закрити у зв`язку із тим, що поліцейськими було порушено процедуру огляду на стан сп`яніння. Зазначив, що свідки, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, були присутні на місці зупинки транспортного засобу. Проте, відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 був доставлений до закладу охорони здоров`я - ОНД м. Івано-Франківська, де дані свідки були відсутні. Крім того звернув увагу суду на письмові пояснення свідків в яких містяться розбіжності щодо поліцейських, які такі пояснення відбирали.

Допитаний судом в якості свідка сержант поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 суду надав показання, що здійснюючи патрулювання в с. Ямниця був зупинений автомобіль Мазда, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 . Вказав, що у водія були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а тому йому запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» на що водій відмовився. Після цього запропонували пройти огляд в медичному закладі на який ОСОБА_1 погодився, однак по прибуттю в ОНД м. Івано-Франківська відмовився. Пояснив, що у зв`язку із відмовою від проходження огляду в закладі охорони здоров`я на водія був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП із зазначенням двох свідків, які були на місці події в с. Ямниця. Крім того зазначив, що фіксування на боді камеру поліцейським не здійснювалось.

Свідки, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, хоча суд здійснював їх виклик. Поштове відправлення, направлене ОСОБА_5 за адресою, вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення, повернулось на адресу суду з відміткою «адресат відсутній».

Таким чином судом вжито належних заходів для забезпечення явки свідків, письмові показання яких долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, однак останні не прибули в судове засідання з невідомих суду причин, жодних заяв від них на адресу суду не надходило.

Відповідно до змісту вимог ст.245 КУпАП, завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку, що провадження в справі відповідно до п.1 ст.247 КУпАП підлягає закриттю виходячи з наступного.

Так, ОСОБА_1 ставиться за провину порушення вимог Правил дорожнього руху України, а саме: п.2.5 ПДР України, яким передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Крім того, відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованої в Міністерстві

юстиції України 10 листопада 2015 за № 1408/27853, водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

При цьому з досліджених в судовому засіданні письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зазначено, що працівником поліції ОСОБА_6 їх було запрошено в якості свідків. Вказано, що в їх присутності водію автомобіля Мазда, номерний знак НОМЕР_1 запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, оскільки у водія були присутні явні ознаки алкогольного сп`яніння. Однак, водій відмовився від проходженні огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. При цьому дані пояснення крім вище вказаних свідків підписані не працівником поліції ОСОБА_6 , а іншим поліцейським ОСОБА_7 (а.с.5, 6).

Таким чином, суд вважає недопустимими доказами пояснення вищевказаних свідків так як з останніх неможливо встановити огляд на стан наркотичного чи алкогольного сп`яніння було запропоновано пройти ОСОБА_1 , в пояснення прізвище поліцейського який відбирав показання та підписував їх різняться. Крім того з наданих в судовому засіданні пояснень ОСОБА_2 дані свідки були відсутні в ОНД м. Івано-Франківська при відмові ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, а відтак не можуть засвідчувати дану обставину.

Одночасно, відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення.

Однак, до матеріалів справи відеозаписи з місця події в с. Ямниця Тисменицьким ВП ГУНП в Івано-Франківській області не долучено. При цьому, як вбачається з відповіді КНП «Прикарпатський наркологічний центр Івано-Франківської обласної ради» за №1391 від 28.09.2020 року надати відеозапис огляду гр. ОСОБА_1 не вбачається можливим через технічні причини.

Крім того суд вважає недопустимим доказом і довідку КНП «Прикарпатський наркологічний центр Івано-Франківської обласної ради» за №508 від 14.07.2020 року в якій зазначено, що згідно журналу реєстрації випадків відмов від огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 був доставлений в КНП 23.07.2020 року для медичного огляду від проведення якого відмовився, так як дата видачі довідки є значно ранішою від дати події, що зазначена у ній.

Статтею 254 КУпАП передбачено, що у випадку виявлення адміністративного правопорушення, складається протокол про адміністративне правопорушення, який є основним процесуальним документом і єдиною підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як основне джерело доказів.

При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України»(з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282.

Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Крім того суд враховує, що обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення нести тягар доказування, є складовою презумції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України,ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободта практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

При цьому слід зазначити, що розглядаючи адміністративні матеріали, які направлені до суду з метою притягнення винної особи до адміністративної відповідальності і які визнані органом, що їх направляє достатніми для досягнення поставленої мети, суд не може вийти за межі обвинувачення або уточнити в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунути певні розбіжності або неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки в такому випадку суд перебиратиме на себе функції сторони обвинувачення, чим порушить принцип рівності сторін і вимоги змагальності процесу. За таких обставин особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

Таким чином, надані органом поліції матеріали суд визнає недостатніми для підтвердження вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні інкримінованого правопорушення, а отже, керуючись фундаментальним принципом презумпції невинуватості та вимогами п.1 ч.1ст. 247 КУпАП, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі з причини відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного, ст.ст.247, 283-287, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Гриньків Д.В.