Дата документу 25.09.2020
ЄУ № 942/1164/20
Провадження №3/942/579/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2020 року смт. Новопсков

Луганська область

Новопсковський районний суд Луганської області у складі судді Стеценко О.С., розглянувши матеріал, який надійшов з відділу прикордонної служби «Білолуцьк» Луганського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області 03.10.1997, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , якому роз`яснено його права відповідно до ст. 268 КУпАП, за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

09.09.2020 о 23 год. 50 хв. на околиці н.п. Новобіла Новопсковського району Луганської області, в межах іп №693 на відстані 5 м від лінії державного кордону України, було виявлено та затримано гр. ОСОБА_1 у складі групи осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . На неодноразові законні вимоги прикордонного наряду зупинитися останні проігнорували вимогу та вдалися до втечі. Після зупинки транспортного засобу гр. ОСОБА_1 поводив себе агресивно, погрожував складу прикордонного наряду, на неодноразові законні вимоги надати документи, що посвідчують особу та припинити свої протиправні дії, не реагував, чим порушив вимоги ст. 20 Закону України «Про державну прикордонну службу України», вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185-10 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що 09.09.2020 вони з друзями їхали на ставок ловити раків, їхали п`яні на кордоні, події пам`ятає фрагментами, пам`ятає один постріл, після чого автомобіль, в якому він знаходився, рушив з місця. ОСОБА_5 сказав, що він поранений, автомобіль зупинився та з нього вийшли ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Почався скандал та крики через стрілянину, вони просили медичної допомоги для ОСОБА_5 .

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, пояснення свідків, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд приходить до наступного.

Незважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_1 , його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185-10 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, перевірених судом, а саме:

- допитом свідка ОСОБА_6 , який працює інспектором прикордонної служби, який пояснив, що з 19 год. 09.09.2020 він ніс службу спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в межах іпт 689. О 23 год. 10 хв. на напрямку Новобіла (РФ) Новобіла (УКР) помітив світло фар транспортного засобу, який рухався вздовж державного кордону України, у зв`язку з чим було прийнято рішення про маскування. Автомобіль прикордонників з вимкненими фарами під`їхав до невідомого автомобіля та увімкнув фари. Свідком було надано доручення прапорщикам ОСОБА_9 та ОСОБА_10 прикривати його. За допомогою ліхтаря, голосом та жестами свідок неодноразово подавав команду водію цього транспортного засобу зупинитися. Водій, не виконавши вимоги свідка, продовжив рух безпосередньо на склад наряду, чим створив загрозу життю та здоров`ю складу прикордонного наряду. Внаслідок чого свідком було надано наказ прапорщику ОСОБА_9 про застосування зброї. ОСОБА_11 здійснив попереджувальний постріл вгору. Надалі водій невідомого транспортного засобу здійснив розворот та на великій швидкості почав тікати в зворотному напрямку. В подальшому свідком було надано наказ прапорщику ОСОБА_9 з метою припинення правопорушення здійснити постріл в напрямку транспортного засобу, цілячись по колесам. Після чого було здійснено другий постріл по транспортному засобу, який не зупинявся. Проїхавши якусь відстань, даний автомобіль зупинився, з нього вийшло 4 особи, після чого свідок дав команду «Стій, Державна прикордонна служба України». Вказані особи почали вести себе агресивно, намагалися заволодіти зброєю, здійснювали супротив, погрожували прикордонникам, здійснювали опір прикордонникам. В автомобілі був поранений, якому було надано першу медичну допомогу. Зазначені особи мали ознаки алкогольного сп`яніння. Прапорщику ОСОБА_10 було нанесено тілесні ушкодження однією із вказаних осіб;

- допитами свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які працюють у Луганському прикордонному наряді і які надали свідчення аналогічні свідченням ОСОБА_6 ;

- відеозаписом з місця події, з якого вбачається агресивна поведінка осіб, які перебували у зупиненому транспортному засобі і не виконували вимоги працівників Державної прикордонної служби України;

- даними з протоколу про адміністративне правопорушення серії СхРУ №211654 від 10.09.2020;

- даними протоколу про адміністративне затримання від 09.09.2020;

- схемою місцевості району затримання порушників державного кордону до протоколу про адміністративне правопорушення (затримання) від 10.09.2020;

- письмовими поясненнями інспектора прикордонної служби Гнутого Д.П. від 10.09.2020, письмовими поясненнями начальника відділення інспекторів прикордонної служби «Ганусівка» ОСОБА_13 від 10.09.2020, письмовими поясненнями інспектора прикордонної служби ОСОБА_6 від 10.09.2020, письмовими поясненнями інспектора прикордонної служби ОСОБА_14 10.09.2020;

- даними рапорту першого заступника начальника відділу прикордонної служби «Білолуцьк» капітана Свінцицького О. від 10.09.2020 та фототаблицею №1 до нього.

Оцінюючи покази зазначених вище свідків, суд дійшов висновку, що вони є послідовними, не мають суперечностей між собою, відповідають тим поясненням, які дані свідки надавали під час складання протоколу, підтверджуються відеозаписом з місця події. Крім того дані свідки не перебувають в неприязних стосунках з правопорушником та не мають підстав оговорювати останнього.

Судом також були допитані:

- свідок ОСОБА_4 , який пояснив, що 09.09.2020 він, ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 відпочивали, вирішили поїхати в бік ставка, однак заблукали. Свідок, керуючи автомобілем, зупинився, бо виникла необхідність поправити клему. Побачивши інший автомобіль, повернувся назад до салону та закрив двері, потім почув постріл, при цьому випало заднє праве скло, інше скло було розбито прикладом. Після цього він проїхав метрів сто, оскільки не було зрозуміло хто на них здійснює напад. ОСОБА_15 почав кричати, що його поранено, свідок зупинив автомобіль. Свідок та ОСОБА_16 вийшли з автомобіля та побачили прикордонників, які почали їх запитувати хто вони такі, запитали «Що ви, сепари, попалися?»;

- свідок ОСОБА_5 , який пояснив, що він, ОСОБА_17 , ОСОБА_16 вирішили випити пива. Пиво закінчилося, ОСОБА_17 пішов додому. Свідок та ОСОБА_16 зустріли ОСОБА_18 , який купив їм пиво. Вирішили поїхати на ставок. Свідок заснув, прокинувся від того, що вдарився головою, оскільки машина зупинилась. Побачив, що під`їжджає інший автомобіль, почув один постріл, відчув, що його поранено, вийшов з машини та попрохав по допомогу. Його повезли на зустріч швидкої;

- свідок ОСОБА_3 , який пояснив, що розпивав пиво з ОСОБА_17 та ОСОБА_19 , вирішили поїхати на ставок, заблукали, коли поверталися, побачили інший автомобіль. Зупинилися, вийшли разом з ОСОБА_4 з автомобіля, щоб поправити клему. Невідома йому особа розбила скло. ОСОБА_15 сказав їм, що його поранено, однак ніхто йому не збирався надавати першу допомогу. Невідомі особи не представилися, сказали, що ніхто з них не стріляв. Постріл був один, націлений в автомобіль. Свідок вибив у ОСОБА_14 ліхтар. Однак нікого свідок не бив.

Вказані свідчення суд не приймає в якості доказу невинуватості ОСОБА_1 , оскільки вони не спростовують свідчення свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Інших доказів, які б спростовували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185-10 КУпАП, під час розгляду справи суду не надано.

Суд розцінює свідчення ОСОБА_1 як спосіб захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення. Дослідженими судом доказами спростовуються позиція ОСОБА_1 щодо подій 09.09.2020.

Таким чином, дослідивши всі обставини справи про адміністративне правопорушення, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185-10 КУпАП, - злісної непокори вимогам працівників Державної прикордонної служби України під час виконання ними службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, вчиненої групою осіб, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом.

Обставин, що пом`якшують відповідальність правопорушника, та обставин, що обтяжують його відповідальність, судом не встановлено.

На підставі викладеного, приймаючи до уваги обставини вчиненого правопорушення, ступінь громадської небезпеки вчиненого діяння, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, суд вважає, що, оскільки адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, покарання ОСОБА_1 слід призначити у виді адміністративного арешту в межах санкції ч.2 ст. 185-10 КУпАП, оскільки застосування інших заходів є недостатнім для його виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 420,40 грн.

Керуючись ст. 33, 34, 35, 40-1, ч. 2 ст. 185-10, ст. 268, 278, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 10 (десять) діб.

Строк адміністративного арешту відраховувати з моменту приведення до виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420,40 грн. (чотириста двадцять грн. 40 копійок) на рахунок UA0026001, Код 37993783, одержувач: ГУК у м. Києві/ м. Київ/22030106, банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету - 22030106.

Строк пред`явлення постанови до виконання - протягом трьох місяців з моменту її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду через Новопсковський районний суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги в десяти денний строк з дня винесення постанови.

Суддя: О.С. Стеценко