Справа № 149/1832/20
Провадження №3/149/571/20
Номер рядка звіту 78
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2020 року м. Хмільник

Суддя Хмільницького міськрайонного суду Вергелес В.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління державного агентства рибного господарства у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, паспорт серія НОМЕР_1 виданий Замостянським РВ УМВС України у Вінницькій області, 17.09.1999, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 4 ст. 85 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення № 001416 від 11.08.2020 року, 11.08.2020 року о 08.50 годині на р. Снивода, поблизу с. Сьомаки, Хмільницького району Вінницької області, ОСОБА_1 , спільно з ОСОБА_2 , грубо порушив правила рибальства, а саме проводив вилов риби з дерев`яного човна б/н забороненим сітним знаряддям лову сіткою з жилки - 1 шт, в результаті чого було виловлено рибу: карась - 26 екз., сом 3 екз., судак 1 екз., загальна вага - 6 кг. Таким чином гр. ОСОБА_1 наніс збитки рибному господарству України на суму 2 227 гривень, що є порушенням статті 3.15 Правил промислового, любительського рибальства, ст. 27, 52-1 Закону України "Про тваринний світ", за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 4 ст. 85 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що вранці 11.08.2020 року він зі своїм двоюрідним братом ОСОБА_2 вирішили піти на річку Снивода, де у них зберігається дерев"яна лодка для того, щоб спустити її на воду, оскільки вона тривалий час перебувала на березі та пересохла. В той момент коли вони підійшли до лодки до них підбігли інспектори рибохорони та відразу звинуватили їх у вилові риби сіткою. На дані звинувачення вони заперечили, однак інспектори грубо з ними поводилися, при цьому один із них вдарив ОСОБА_2 по обличчю. Після цього, на вимогу інспекторів рибоохорони та під їх диктовку, вони у протоколах написали однакові пояснення. Категорично заперечує, що він та ОСОБА_2 ловили рибу сіткою, оскільки її в них не було. Сітка і риба були в інспекторів рибоохоронного патруля, вони їх принесли з собою, можливо вилучили у якогось порушника. Потім інспектори змусили їх витягнути з принесеного ними відра рибу і перерахувати її. Щодо прийняття ним на зберігання човна та риби, пояснив, що човен належить йому і тому він не проти цього не заперечував. Щодо риби, то на цьому наполягали інспектори. На даний час човен ним зберігається, а риба стала непридатною. У зв`язку з вищенаведеним він вважає, що не вчиняв ніякого правопорушення.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що він працює головним інспектором відділу охорони водних біоресурсів Управління державного агентства рибного господарства у Вінницькій області. В ході рейду спільно з інспектором Бондаренком К.М. та громадським інспектором ОСОБА_4 , який співпрацює з рибоохоронним патрулем на громадських засадах, ними було виявлено двох чоловіків, які за допомогою дерев`яного човна та сітки ловили рибу в річці Снивода поблизу с. Сьомаки Хмільницького району. Коли ОСОБА_1 та його товариш припливли до берега, він та інспектор ОСОБА_5 , їх затримали, при цьому вилучили лодку та сітку з рибою. В подальшому виловлену рибу та човен були передані на відповідальне зберігання ОСОБА_1 . Вказані дії порушників були зафіксовані на фото- та відеокамеру.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він є громадським інспектором рибоохорони, що підтверджується відповідним посвідченням. Він допомагає інспекторам рибоохоронного патруля виявляти та затримувати порушників. 11.08.2020 року, зранку, він разом з інспекторами ОСОБА_3 та ОСОБА_5 перебували в рейді на річці Снивода поблизу с. Сьомаки. Ними буди виявлені два чоловіка, які за допомогою дерев`яного човна та сітки ловили рибу. Він перебував на протилежному березі і знімав все на відеокамеру. Коли він переплив на інший берег, то інспектори ОСОБА_3 та ОСОБА_5 вже затримали порушників, в яких вони вилучили рибу та сітку для вилову. Він впевнений, що саме ОСОБА_1 спільно з товаришем здійснювали вилов риби сіткою з човна, оскільки це все бачив з протилежного берегу.

Свідок ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про день та час розгулу справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

30.09.2020 року до суду надійшло клопотання головного спеціаліста сектору юридичної роботи Управління державного агентства рибного господарства у Вінницькій області про долучення до матеріалів справи та відтворення в судовому засіданні відеозапису та фото, якими зафіксовано правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 при вирішенні даного клопотання поклався на суд.

Враховуючи те, що у протоколі про адміністратитвне правопорушення № 001416 від 11.08.2020 року не відображена інформація про те, що під час складання протоколу здійснювалася фото- та відеозйомка, у протоколі не вказано, що до протоколу додаються фото- та відеоматеріали щодо обставин вчинення правопорушення, не відображено за допомогою яких засобів фото- та відеофіксації зроблено фото- та відеозйомку, а в самому клопотанні на вказано походження відеозапису на СД-диску, судом відмовлено у задоволенні вказаного вище клопотання.

Згідно з частиною 1 статті 2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до стаття 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , допитавши свідків, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього докази, дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, суду на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 85 КУпАП надано:

протокол про адміністративне правопорушення № 001416 від 11.08.2020 року, складений головним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів Луценком В.В., у якому викладено наведені вище обставини правопорушення за ч. 4 ст. 85 КУпАП, та в якому зазначені свідки правопорушення ОСОБА_5 , ОСОБА_4 ;

опис-оцінка вилучених предметів, до якого в присутності свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , внесено інформацію, що у ОСОБА_1 вилучено сітку з жилки, човен дерев"яний та рибу карась, сом, судак;

розписка про передачу на відповідальне зберігання ОСОБА_1 човна та риби від 11.08.2020 року;

розрахунок матеріальної шкоди до протоколу № 001416 від 11.08.2020 року.

Як уже зазначав суд, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, вказаний протокол відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 85 КУпАП, не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення, у ньому не зазначено, чи взагалі таке фіксування проводилось, не надано інших належних, допустимих та достаніх доказів вчинення правопорушення.

Щодо показань свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , то надаючи їм оцінку, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 272 КУпАП, як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

При цьому, суд зазначає, що цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами.

Тому суд не може вважати об"єктивними доказами у справі пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та не може враховувати пояснення вказаних свідків, які або складали протокол про адміністративне правопорушення, або були внесені до нього як свідки, і перебували в статусі службових або зацікавлених осіб і діяли в силу своїх службових обов"яків на виконання функцій контролю за охороною водних біоресурсів.

Таким чином, суд не враховує в якості доказів вини ОСОБА_1 пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , оскільки, як було встановлено в судовому засіданні, свідок ОСОБА_5 є старшим інспектором рибоохорони і працює в Управлінні державного агентства рибного господарства у Вінницькій області, а свідок ОСОБА_4 є громадським інспектором рибоохорони, що підтверджується відповідним посвідченням, і є зацікавленими особами у притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. При цьому суд вважає за необхідне наголосити, що процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача і судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (пункти 75-79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Карелін проти Росії", пункт 54 справи "Озеров проти Росії", пункти 44-45 справи "Кривошапкін проти Росії"). У зв`язку із чим суд не може самостійно перебирати на себе "функції обвинувачення" і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а винуватість особи має доводитися саме в суді на підставі доказів наданих особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, що вимагає "обережності дій суду" при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Під час судового засідання ОСОБА_1 повністю заперечив обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та сам факт вчинення ним адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 85 КУпАП, а саме вказав, що він взагалі не ловив рибу, а тим більше забороненими знаряддями лову.

В такій ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Щодо пояснень ОСОБА_1 внесених до протоколу про адміністративне провопорушення, то суд зазначає, що сам факт визнання особою певних обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та навіть визнання вини у порушенні певних правил, за що передбачена адміністративна відповідальність, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, жодним чином не може бути достатнім доказом вчинення такою особою адміністративного правопорушення, а також не може бути достатнім доказом правомірності дій службових осіб щодо наявності законних підстав для складання такого протоколу. З`ясування обставин, за яких вчинено адміністративне правопорушення, буде неповним і поверховим, якщо не дослідити його в усіх тих аспектах, про які зазначено вище.

Таким чином, суду не надано достатніх та належних доказів того, що ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_2 здійснювали вилов риби з дерев`яного човна сіткою, а відповідно щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП.

Згідно зі статтею 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, є недоведеним.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, що у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, знаряддя лову сітка з жилки довжиною 30 м - 1 штука зберігається в Управлінні державного агентства рибного господарства у Вінницькій області, а рибу карась - 26 екз., сом 3 екз., судак 1 екз., загальною вагою - 6 кг та човен, передано на зберігання ОСОБА_1 .

Враховуючи те, що за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено належність сітки з жилки довжиною 30 м, проте яка є забороненим знаряддям лову, а також риби - карася 26 екз., сама 3 екз., судака 1 екз загальною вагою 6 кг, то вказане знаряддя лову та незаконно добуті водні живі ресурси необхідно конфіскувати в порядку статті 29 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3,8,62 Конституції України, статтями статтями 1,2,9-11,29,85,245,247,251,283,285 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 85 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Знаряддя лову сітку з жилки довжиною 30 м - 1 шт., а також незаконно добуті водні живі ресурси - карась - 26 екз., сом 3 екз., судак 1 екз., загальна вага - 6 кг.- конфіскувати.

Човен дерев"яний б/н - 1 шт. - повернути власнику ОСОБА_1 .

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Вергелес В.О.