Провадження № 33/4820/478/20
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Матущак М.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2020 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., за участю секретарів судового засідання: Філіпчук О.В., Цугель А.О., Купельської Н.П., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника Остапчука О.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду від 06 липня 2020 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживає в АДРЕСА_1 , не працює,

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з неї на користь держави 420 грн 40 коп судового збору.

За постановою судді, 21 червня 2020 року о 03 год 48 хв у місті Хмельницькому, по провулку Шевченка, 3, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Daewoo», н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила скасувати постанову Хмельницького міськрайонного суду від 06 липня 2020 року відносно неї та закрити провадження у справі відповідно до п.6 ст.247 КУпАП.

Уважала, що постанова місцевого суду прийнята з порушеннями матеріального та процесуального права.

Крім цього, посилалася на те, що до 01 липня 2020 року відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння була передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, за якою і були кваліфіковані її дії відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення та постанови судді Хмельницького міськрайонного суду від 06 липня 2020 року.

Наголошувала, що 01 липня 2020 року набрав чинності Закон від 22 листопада 2018 року №2617-VІІІ, яким запроваджується інститут кримінальних проступків. Зокрема, кримінальним проступком стало і керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння.

Оскільки 01 липня набрав чинності закон про кримінальні проступки, було скасовано адміністративну відповідальність за керування у стані сп`яніння (кримінальний кодекс був доповнений ст.286-1, яка і передбачала настання кримінальної відповідальності за керування транспортними засобами у стані сп`яніння або за відмову від проходження огляду).

При цьому, на її думку, суд першої інстанції не мав права застосовувати ст.130 КУпАП в редакції до 01 липня 2020 року, оскільки вона скасована Законом №2617-VIII, який зворотної дії не має, а також і ст.130 КУпАП в редакції Закону №720-ІХ, який також не має зворотної дії на правовідносини, що існували до 01 липня 2020 року.

Унаслідок обраної законодавцем юридичної техніки відбулося переривання дії акта, який встановлював і продовжив встановлювати певну адміністративну відповідальність, шляхом його скасування 01 липня 2020 року та відновлення 03 липня 2020 року.

Таким чином, провадження в даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.6 ст.247 КУпАП, оскільки Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22 листопада 2018 року, що набрав чинності 01 липня 2020 року, скасовано ч.1 ст.130 КУпАП, яка встановлювала адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння.

Окрім того, поліцейськими було проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу марки «Drager Alcotest 6810», який не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України.

Тому огляд щодо встановлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу марки «Drager Alcotest 6810», проведений з порушенням вимог Інструкції та положень ст.266 КУпАП, у зв`язку з чим результати проведеного огляду не могли бути використані судом як доказ її вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 та її захисника Остапчука О.О. на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, приходжу до висновку про таке.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Цих вимог закону суд першої інстанції при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення дотримався.

З переглянутого під час апеляційного розгляду відеозапису з нагрудної камери працівників поліції вбачається, що автомобіль рухався під керуванням ОСОБА_1 та зупинився на вимогу працівників УПП. Після цього водія ОСОБА_1 було оглянуто на предмет алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків.

Відповідно до п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння, який і був дотриманий працівниками поліції.

Посилання апелянта ОСОБА_1 та її захисника Остапчука О.О. на безпідставність та незаконність зупинки транспортного засобу, проведення огляду неналежним приладом слід визнати безпідставними та необґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 підтверджується: відомостями протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №376347 від 21 червня 2020 року, складеного за участю свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів про виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови, поведінка, яка не відповідає обстановці, результатом алкотесту з показником 1,90 ‰; відеозаписом подій.

Доводи апелянта ОСОБА_1 щодо необхідності закриття провадження у справі у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», яким запроваджено нову редакцію ст.130 КУпАП, є необґрунтованими з огляду на таке.

Положеннями ст.58 Конституції України та ч.2 ст.8 КУпАП Закон України від 22 листопада 2018 №2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» не має зворотної сили, тобто не поширюється на адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130 КУпАП, які були вчинені до 01 липня 2020 року.

Так, особи, які вчинили такі правопорушення до 01 липня 2020 року, відповідно до ч.1 ст.8 КУпАП України повинні нести відповідальність за законом, який діяв на час вчинення адміністративного правопорушення, тобто за ч.1 ст.130 КУпАП у відповідній редакції цього Закону, яка діяла до 01 липня 2020 року.

Таким чином, зміни у законодавстві в частині відповідальності за діяння, що підпадало під ознаки ч.1 ст.130 КУпАП, не поширюються на осіб, які вчинили це діяння до 01 липня 2020 року, що вказує на відсутність підстав для закриття адміністративної справи щодо ОСОБА_1 відповідно до п.6 ч.1 ст.247 КУпАП, на що є посилання у апеляційній скарзі.

З огляду на викладене, проаналізувавши вказані докази в їх сукупності, вважаю обґрунтованим притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при розгляді апеляційної скарги не встановлено та таких не надано ні захисником, ні апелянтом.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не встановлено.

Адміністративне стягнення накладено відповідно до вимог ст.33 КУпАП.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що судом першої інстанції прийнято законне рішення, підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду від 06 липня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а її апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Матущак М.С.