Провадження № 3/734/199/20 Справа № 734/142/20
ПОСТАНОВА
іменем України

10 березня 2020 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді - Анохіна А.М.,

при секретарі - Колоколуші Н.В.,

за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, які надійшли від військової частини НОМЕР_1 смт. Десна про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , місце служби: військова частина НОМЕР_1 АДРЕСА_2 , курсант, за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії А3838 № 1, 22 грудня 2019 близько о 19 год. 00 хвилин, військовослужбовець контрактної служби військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_2 , солдат ОСОБА_1 знаходилася в стані алкогольного сп`яніння на території військової частини в умовах особливого періоду. Дане правопорушення вчинене в умовах особливого періоду, що діє на території України з березня 2014 року. Згідно з актом медичного обстеження для встановлення алкогольного сп`яніння № 55 від 22 грудня 2019 року у солдата ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності солдат ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнала та пояснила, що 22 грудня 2019 року вона алкогольних напоїв не вживала та перебувала в тверезому стані. Крім того, остання вказала, що перебувала у звільненні та весь день була зі своїм цивільним чоловіком ОСОБА_3 .

Захисник Скумін М.Г. просив суд визнати недопустимим доказом у справі медичний акт та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що 22 грудня 2019 року ОСОБА_1 була у звільненні та поза межами військової частини разом з ним, не вживаючи алкогольних напоїв.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що йому було відомо про факт знаходження ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, однак в такому стані він останню не бачив. Також, йому відомо про складання акту освідування черговим фельдшером.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що ОСОБА_1 була в стані алкогольного сп`яніння. Супроводжувала ОСОБА_1 в медичний пункт в результаті чого було складено акт.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що ОСОБА_1 перебувала в стані алкогольного сп`яніння, однак не супроводжував останню в медичний пункт.

Суд, допитавши ОСОБА_1 , заслухавши пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, як того вимагають положення ст. 280 КУпАП, суд повинен з`ясувати, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, всебічно і об`єктивно дослідити усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки законодавчо проведення медичного огляду для встановлення факту вживання наркотичної речовини та стану сп`яніння військовослужбовців не врегульовано, даний огляд проводиться за аналогією закону на підставі Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкція).

Відповідно до Розділу 3 Інструкції, перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров`я України, Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. Огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Зазначений розділ інструкції повністю регламентує порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та складання відповідного акту та висновку.

Разом з тим, слід зазначити, що відповідно до абз. 5 підп. 7 п. 3 Розділу VІІІ Інструкції про організацію патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністерства оборони України № 515 від 10.10.2016, яка також підлягає застосуванню за аналогією закону, огляд для встановлення стану сп`яніння затриманого, який вчинив адміністративне правопорушення, здійснюється в закладах охорони здоров`я, яким надано право на проведення такого огляду, лікарями, які пройшли тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Крім того, пунктом 7 наказу Міністерства оборони України від 29.08.2013 року № 580 «Про заходи щодо попередження пияцтва та впровадження здорового способу життя у Збройних Силах України», встановлено, що фахівцям медичної служби за наказами відповідних командирів (начальників) проводити медичний огляд осіб, які підозрюються у вживанні спиртних напоїв у службовий час або перебувають на службі в нетверезому стані, з метою встановлення факту вживання спиртних напоїв. У разі неможливості провести вказаний огляд за місцем дислокації направляти військовослужбовця або працівника Збройних Сил України до військово-медичних закладів (військово-медичних клінічних центрів, шпиталів), які мають необхідне обладнання, для проведення діагностування стану алкогольного сп`яніння. У разі відмови військовослужбовця або працівника Збройних Сил України від проходження медичного огляду під час визначення факту вживання спиртних напоїв враховувати інші ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці тощо).

В порушення вимог п. 7 наказу Міністра оборони України № 580 від 29.08.2013 року, ОСОБА_1 не було направлено до медичного закладу, який має необхідне обладнання, для проведення діагностування стану алкогольного сп`яніння, а його обстеження було проведено у медичному пункті, без будь-яких лабораторних досліджень.

Крім того, медичний огляд осіб, які підозрюються у вживанні спиртних напоїв або перебувають на службі в нетверезому стані, з метою встановлення факту вживання спиртних напоїв, проводиться фахівцями медичної служби. Такими є медичні працівники, які пройшли спеціальну підготовку.

Зазначене узгоджується з пунктом 1.7 діючого до цього часу наказу Міністерства охорони здоров`я СРСР від 08 вересня 1988 року № 694 «Про заходи з подальшого вдосконалення медичного освідування для встановлення факту вживання алкоголю та стану сп`яніння» та пункту 2 Тимчасової інструкції про порядок медичного огляду для встановлення факту вживання алкоголю і стану сп`яніння, затвердженої Міністерством охорони здоров`я СРСР від 01 вересня 1988 року № 06-14/33-14, якими встановлено, що медичний огляд для встановлення факту вживання алкоголю і стану сп`яніння робиться в спеціалізованих кабінетах наркологічних диспансерів (відділень) лікарями психіатрами-наркологами або в лікувально-профілактичних установах лікарями психіатрами-наркологами і лікарями інших спеціальностей, що пройшли підготовку.

Із доданого до протоколу Акту медичного обстеження для встановлення алкогольного сп`яніння № 55 від 22.12.2019 не вбачається, що огляд здійснено в закладі охорони здоров`я, якому надано право на проведення такого огляду, та саме лікарем, який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Крім того, матеріали справи не містять дані, які свідчать про наявність у фельдшера ОСОБА_7 відповідної кваліфікації для проведення освідування.

Так, під час розгляду даної справи, судом було направлено запит командиру військової частини НОМЕР_1 про наявність дозволу у фельдшера ОСОБА_7 на проведення освідування на стан алкогольного сп`яніння.

Як вбачається з відповіді № 486 від 04.03.2020, суду повідомлено, що ТВО начальника медичної служби військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 тематичного удосконалення щодо виявлення у осіб стану алкогольного сп`яніння не проходила, фахового рівня для проведення процедури освідування особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не має.

Тому, в даному випадку, форма акту медичного обстеження не відповідає вимогам вище вказаних нормативно-правових актів, так як не містить належного висновку про стан в якому перебувала ОСОБА_1 та останні складений особою, яка не є компетентною на складання акту медичного обстеження для встановлення алкогольного сп`яніння.

З врахуванням викладеного, слід вважати Акт попереднього медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння як недопустимий доказ.

Крім того, до протоколу також додані пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з яких вбачається, що дані особи були запрошені супроводжувати ОСОБА_1 до медичного пункту у зв`язку з підозрою на вживання алкогольних напоїв. В поясненнях згаданих осіб відсутні посилання на будь-які відомості щодо того, що вони особисто брали участь під час освідування ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. Тобто, показання цих свідків, судом не можуть братися до уваги на підтвердження факту перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Такого висновку дійшов і Чернігівський апеляційний суд у своїй постанові від 07.10.2019. (справа № 734/2645/19).

Отже, суду не надано доказів, які б беззастережно свідчили про перебування ОСОБА_1 в момент обстеження у стані алкогольного сп`яніння.

Проаналізувавши докази в їх сукупності та пояснення ОСОБА_1 , суд вважає, що в діях останньої відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а тому справа підлягає закриттю відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області.

Суддя А.М.Анохін