1Справа № 335/7228/20 3/335/1734/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Калюжна В.В., розглянувши матеріал за протоколом про адміністративне правопорушення №000284 від 02.08.2020 року відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , громадянки України, яка не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 91 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

02.08.2020 року, о 14 годині 30 хвилин, ОСОБА_1 порушила режим загальногеологічного заказника загальнодержавного значення «Дніпровські пороги», а саме: здійснила причалювання до берега о. Хортиця в оз. Речище, у Вознесенівському районі м. Запоріжжя.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, заяв та клопотань на адресу суду не надходило.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи, що статтею 268 КУпАП, не визначено обов`язковою явку особи яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 91 КУпАП, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Згідно ст. 91 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за порушення правил охорони та використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: протоколом про адміністративне правопорушення № 000284 від 02.08.2020 року, розрахунком матеріальної шкоди, письмовими поясненнями ОСОБА_1 .

Таким чином, ОСОБА_1 порушила ст. 26 ЗУ «Про природно заповідний фонд, п. 3.2 Положення про заказник, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 91 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи особу правопорушника, суд вважає, що ОСОБА_1 слід визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП, і накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у мінімальному розмірі 153,00 гривень, передбаченому санкцією ст. 91 КУпАП.

Згідно з розрахунком матеріальної шкоди від 04.08.2020 року діями ОСОБА_1 було спричинено матеріальну шкоду державі на загальну суму 88 гривень.

Вимогами ч. 1 ст. 40 КУпАП України передбачено право суду покласти на винного обов`язок відшкодування майнової шкоди, незалежно від її розміру, якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно матеріальну шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації. Зазначена норма права не встановлює можливості покладання такого обов`язку на винного в разі заподіяння шкоди державі.

За ч. 3 ст. 40 КУпАП, в усіх інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, оскільки положеннями КУпАП не передбачено можливості покладення обов`язку на винну особу відшкодувати шкоду державі, доходжу висновку про те, що розгляд таких вимог має відбуватись за правилами цивільного судочинства шляхом пред`явлення відповідного позову.

З урахуванням обставин вчинення адміністративного правопорушення, суд вважає за можливе не застосовувати конфіскацію засобів вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КпАП України особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 420,40 гривень.

Керуючись ст. ст. 33, 40, 40-1, 91, 279, 283-285, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП, і накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 153 (сто п`ятдесят три) гривні 00 копійок у дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Постанова судді може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.В. Калюжна