Справа № 462/697/20 Головуючий у 1 інстанції: Палюх Н.М.
Провадження № 33/811/605/20 Доповідач в 2-й інстанції: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Стельмаха І.О.,

з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності,- ОСОБА_1

захисників Германа М.Б., Беня Б.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 28 квітня 2020 року

в с т а н о в и в :

Постановою судді Залізничного районного суду м. Львова від 28 квітня 2020 року

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ення,

який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420, 40 грн судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 30.01.2020 о 04 год. 20 хв. на вул. І. Виговського, 83 у м. Львові керував транспортним засобом Mitsubishi Lancer номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців верхніх кінцівок, нечітка вимова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі у встановленому законом порядку ОСОБА_1 у присутності двох свідків відмовився, чим порушив вимогу п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На постанову судді ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 покликається на такі доводи: судом першої інстанції проігноровано клопотання сторони захисту про дослідження відеозаписів у повному обсязі, а також про виклик свідків на інспекторів поліції; особи свідків не були належним чином встановлені; пояснення свідків заповнені працівником поліції самостійно, при цьому на відеозаписі голосів свідків не чути; свідки не могли давати пояснення о 04 год. 35 хв., оскільки це не співпадає з часом на відеозаписі; йому не роз`яснено його права, в тому числі право на правову допомогу; працівники поліції наголошували, що він має право відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою «Драгера», а також у медичному закладі; відеозапис проведений не безперервно; в переривах між епізодами відеозапису, він наполягав на тому, щоб його відвезли до медзакладу, проте працівники поліції йому відмовили, покликаючись на відсутність часу.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , його захисники Герман О.Б., Бень Б.З. апеляційну скаргу підтримали, покликаючись на викладені в ній мотиви. ОСОБА_1 вказав, що керував транспортним засобом, його зупинили працівник поліції, оскільки не підсвічувався номерний знак; працівники поліції запропонували пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер, він відмовся, так як не довіряє приладу; він хотів пройти огляд в медичному закладі, проте спроб поліцейських доставити його до медичного закладу не було; працівники поліції не відсторонили його від керування автомобілем; видали тимчасовий талон на право керування транспортним засобом та протокол про адміністративне правопорушення; свідків під час складення протоколу не було; йому не роз`яснили, що за відмову від проходження огляду передбачена адміністративна відповідальність. Також подав клопотання про звільнення його від адміністративної відповідальності та передання матеріалів на розгляд трудового колективу Громадської організації «Центр координації рішення проблем».

Крім того захисником Бень Б.З., подано клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 6 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , виступи захисників Германа О.Б., Беня Б.З. перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення від 30 січня 2020 року серії ДПР18 № 067138 (а.с.1);

письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 30 січня 2020 року про те, що 04 год. 35 хв. за адресою м. Львів, вул. І. Виговського, 87, їх було запрошено працівниками поліції, щоб засвідчити, як ОСОБА_4 , відмовився від проходження огляду на визначення стану сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, також при них на ОСОБА_4 був складений протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.4,5);

долученим до матеріалів справи відеозаписом події від 30 січня 2020 року, з якого вбачається, що поліцейський у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння запропонував останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», або в найближчому медичному закладі на що ОСОБА_1 відмовився, поліцейським було роз`яснено, що за відмову від проходження огляду буде складено протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 3).

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Покликання апелянта на неповноту судового розгляду, недоведеність винуватості особи й невідповідність висновків суду фактичним обставинам є безпідставними та не ґрунтуються на матеріалах справи.

Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з наявного в матеріалах справи відеозапису події від 30 січня 2020 року, поліцейський у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння запропонував останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», на що він відмовився. Також працівником поліції було запропоновано пройти огляд в медичному закладі, на що ОСОБА_1 , сказав, що нічого не хоче, та з`ясовував причини зупинки, після роз`яснення поліцейськими причин зупинки, ОСОБА_1 повторно було запропоновано пройти огляд. Наведене обґрунтовано розцінено поліцейськими як відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.3).

Наведеними вище доказами підтверджується, що ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Твердження ОСОБА_1 про порушення поліцейськими його прав щодо проходження огляду на стан сп`яніння та не роз`яснення йому наслідків відмови від проходження такого огляду суд до уваги не бере, оскільки ОСОБА_1 є водієм і зобов`язаний знати Правила дорожнього руху, зокрема, положення п.2.5. Правил, які покладають на водія обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд на стан сп`яніння.

Доводи ОСОБА_1 про те, що поліцейські не відсторонили його від керування транспортним засобом, не спростовує факту його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та не впливає на правильність висновків судді, викладених у постанові.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, високу ступінь його суспільної шкідливості та особу правопорушника, апеляційний суд не вбачає підстав для застосування положень ст. 21 КУпАП і звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з передачею матеріалів на розгляд трудового колективу Громадської організації «Центр координації рішення проблем».

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, є належним та допустимим доказом.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Щодо клопотання захисника Бень Б.З. про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність, то таке задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення підлягає відповідальності на підставі закону, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.

Доцільно взяти до уваги, що у теорії права виділяють три види дії нормативно-правового акта: 1) пряма дія; 2) зворотна (ретроактивна) дія; 3) переживаюча (ультраактивна) дія.

Переживаюча (ультраактивна) дія (окремі положення нормативно-правового акта продовжують свою дію навіть після втрати чинності внаслідок скасування всього нормативно-правового акта чи зміни відповідної його частини). Зокрема ультраактивність має місце тоді, коли приписи нормативно-правового акта, який діяв раніше, поширюються на нереалізовані або неприпинені на момент втрати ним чинності правовідносини, оскільки дія акта, який вводиться замість діючого раніше, поширюється лише на нові правовідносини, що виникають після набрання ним чинності.

Виходячи із цих положень до осіб, які до 01 липня 2020 року вчинили керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі статті 130 КУпАП, має бути застосовано закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.

У свою чергу стаття 8 КУпАП передбачає, що закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, що встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Аналогічні положення містяться у частині другій статті 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, немає зворотної дії в часі.

Підстава для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачена пунктом 6 частини першої статті 247 КУпАП, також відсутня. Згідно з цим пунктом провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

У цьому пункті йдеться про випадки скасування акта, яким встановлена адміністративна відповідальність, натомість у результаті неодноразового внесення змін до статті 130 КУпАП юридична відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, не скасована.

Згідно з підпунктом 4 пункту 1 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII (далі Закон 1) стаття 130 КУпАП була викладена в новій редакції.

Також підпунктом 171 пункту 2 розділу І Закону 1 Кримінальний кодекс України було доповнено статтею 286-1, якою встановлювалась кримінальна відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи психотропних речовин, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи психотропних речовин, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Однак, згідно з підпунктом 1 пункту 117 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 17 червня 2020 року № 720-IX (далі Закон 2) підпункт 4 пункту 1 розділу І Закону 1 виключений.

Також, згідно з підпунктом 2 пункту 117 Закону 2 підпункт 171 пункту 2 розділу І Закону 1 виключений.

Відповідно до розділу ІІ Закону 2 цей Закон набирає чинності з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року№ 2617-VIII, а саме з 01 липня 2020 року.

Тобто, Законом № 720-IX від 17 червня 2020 року по суті повернуто у попереднє положення диспозицію ст. 130 КУпАП, яка існували на момент набрання чинності Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, отже, суд застосовує чинну редакцію частини 1 статті 130 КУпАП, тобто редакцію вказаної частини статті, яка є ідентичною як на день вчинення правопорушення так і на день розгляду справи.

Тому, доводи захисника Беня Б.З. щодо скасування постанови судді та закриття провадження у справі на підставі п.6 ст. 247 КУпАП, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 28 квітня 2020 року в справі про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах