Справа № 156/326/20 Провадження №33/802/442/20 Головуючий у 1 інстанції:Нєвєров І. М.
Категорія:в порядку КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2020 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю потерпілого ОСОБА_1 , його представника Вічинюка М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Іваничівського районного суду Волинської області від 14 травня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою судді провадження у справі відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , вчителя Нововолинського наукового ліцею, незаміжньої, маючої на утриманні двоє малолітніх дітей, закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Не погоджуючись з такою постановою судді першої інстанції, ОСОБА_2 02 червня 2020 року подав апеляційну скаргу в якій вказує на невідповідність судового рішення вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи. Посилається на те, що судом неповно та не об`єктивно з`ясовано обставини справи та вирішено її всупереч вимогам законодавства. У зв`язку з цим, просить постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою визнати ОСОБА_3 винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.173-2 КУпАП.

Також апелянт в апеляційній скарзі просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді, обґрунтовуючи поважність причин пропуску цього строку тим, що він не зміг подати апеляційну скаргу у зв`язку із загальнодержавним карантином. Дана обставина, на його думку, свідчить про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження рішення суду в даній справі.

Перевіривши доводи клопотання, викладеного в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його представника Вічинюка М.А. з приводу заявленого клопотання щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, перевіривши зміст письмового заперечення ОСОБА_3 з цього приводу, доходжу висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаного судового рішення до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Так, відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 та його представник Кратюк В.С. були присутні під час розгляду справи у суді першої інстанції, і під час судового розгляду надавали свої пояснення та були присутні під час проголошення постанови суддею (а.с.46-47). Дана обставина не заперечується апелянтом.

А отже, з урахуванням положень ч.2 ст.294 КУпАП, а також вихідного дня (неділя), останній день для подачі апеляційної скарги припадав на 25 травня 2020 року.

Апеляційна скарга до суду подана лише 02 червня 2020 року через поштове відділення, тобто після спливу передбаченого законом десятиденного строку на апеляційне оскарження. Дана обставина об`єктивно підтверджується відміткою - штемпелем суду, проставленим на апеляційній скарзі.

У поданій апеляційній скарзі, як на підставу поважності пропуску строку апеляційного оскарження судового рішення ОСОБА_1 вказує на те, що у зв`язку із загальнодержавним карантином він не мав можливості подати апеляційну скаргу.

Проте, таке твердження апелянта до уваги апеляційним судом не приймається, оскільки ані ним, ані його представником не наведено під час апеляційного перегляду справи, та не надано належних і допустимих доказів щодо унеможливлення подачі апеляційної скарги шляхом поштового зв`язку, або ж наручно до суду першої інстанції, оскільки 17 березня 2020 року Рада суддів України затвердила встановлення особливого режиму роботи суддів всіх інстанцій. Введені заходи для убезпечення населення України від поширення гострих респіраторних захворювань та корона вірусу COVID-19, однак робота судів зупинена не була.

ОСОБА_2 як в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження так і під час апеляційного розгляду також не навів інших причин поважності пропуску цього строку, лише доповнивши, що для реалізації права на захист не зміг знайти своєчасно іншого захисника для оформлення та подачі апеляційної скарги.

При цьому, апеляційний суд враховує рішення Європейського суду з прав людини від 08. 11. 2005 у справі «Смірнов проти України» в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Можливість поновлення строку на апеляційне оскарження закон пов`язує з тим чи обставини, унаслідок яких скаргу подано несвоєчасно, залежали від волі ініціатора перегляду і чи пов`язані вони з дійсно істотними перешкодами/труднощами, що унеможливили або ускладнили своєчасне звернення до суду.

Так, в рішенні Європейського суду з прав людини від 29.10.2010 у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, апеляційний суд приходить до обґрунтованого переконання про те, що ОСОБА_2 без поважних причин пропустив строк на апеляційне оскарження, оскільки як він так і професійний захисник брали участь безпосередньо в судовому засіданні, в їх присутності проголошено судове рішення із роз`ясненням строків його оскарження під час карантинних заходів, а тому саама зміна захисника при аналогічних обставинах не є поважною причиною для поновлення строків апеляційного оскарження.

Таким чином, враховуючи вищезазначене необхідно відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення та повернути подану ним апеляційну скаргу особі, яка її подала.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Іваничівського районного суду Волинської області від 14 травня 2020 року, якою провадження відносно ОСОБА_3 закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, відмовити.

Апеляційну скаргу в даній справі повернути особі, яка її подала - ОСОБА_2 .

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк