Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/577/20
Провадження № 3/670/279/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року смт. Віньківці

Суддя Віньковецького районного суду Хмельницької області Потапов О.О.,

з участю секретаря Кушнір О.В.,

особи ОСОБА_1 ,

розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , лаборант ТОВ "Віньківці сирзавод" -

за ст. 173-2 ч. 1, ст. 184 ч. 1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 28.07.2020 року біля 20.30 год. за місцем свого проживання, а саме у кв. АДРЕСА_2 умисно вчинила відносно свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство, тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме штовхала та ображала нецензурною лайкою ОСОБА_2 , внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю, вчинила правопорушення оговорене ст. 173-2 ч. 1 КУпАП.

Згідно протоколу АПР-18 №231567 ОСОБА_1 ухилялася від виконання передбачених ст. 150 СК України та ЗУ «Про охорону дитинства» обов`язків щодо виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме вчинила насильство в сімї відносно останнього, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному чи психічному здоров`ю неповнолітнього ОСОБА_2 , чим вчинила правопорушення визначене ст. 184 ч. 1 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 визнала свою вину щодо відношення із сином, кається.

Відповідно до Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно з положеннями ст. 173-2 ч. 1 КУпАП відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 винна у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 ч. 1 проте вина її за та ст. 184ч.1 КупАП не підтверджена доказами.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 231568 від 28.07.2020 року складеним інспектором Віньковецького ВП з підписами порушника про скоєне;

- рапортом чергового Віньковецького ВнП Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області від 28.07.2020 року про вказану подію;

- формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 28.07.2020 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 в матеріалах справи, щодо образи матір`ю дітей нецензурною лайкою.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 ч. 1 КУпАП підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 231567 від 26.07.2020 року складеним інспектором Віньковецького ВП з підписами порушника про скоєне;

- рапортом чергового Віньковецького ВнП Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області від 28.07.2020 року про вказану подію;

- формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 28.07.2020 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 в матеріалах справи, щодо образи матір`ю дітей нецензурною лайкою.

Проте, факт ухилення від виконання передбачених ст. 150 СК України та ЗУ «Про охорону дитинства» обов`язків щодо виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не знайшов підтвердження в судовому засіданні. Насильство в сімї відносно останнього, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному чи психічному здоров`ю неповнолітнього ОСОБА_2 ,о хоплює своїм складом саму подію ухилення від виконання батьківських обов`язків, а суб`єктивна сторона цього проступку скерована на недотримання вимог встановлених ст. 150 СК, ст. 55 ЗУ «Про освіту» щодо догляду за дитиною, тому з підстав ст.. 247 ч.1 КУпАП провадження підлягає закриттю за вказаною правовою нормою.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 ч. 1 КУпАП вище переліченим докзами не підтверджується, так як ці докази доводять вину порушниці у вчиненні насильства в сім`ї.

Представлені докази суд відповідно до вимог ст. 251 КУпАП вважає належними та допустимими. Проте вони не доводять об`єктивну сторону правопорушення оговореного ст. 184 (ухилення від виконання батьківських обов`язків).

Згідно ч.1 ст. 184 КУпАП ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей тягне за собою накладення адміністративного стягнення.

Із пояснення обвинуваченої слідує, що вона дбає про своїх дітей, дає їм кошти, заради них їздила на заробітки в Росію. А дітям просто робила зауваження.

Об`єктивна сторона правопорушення оговореного ст. 184 КУпАП передбачає пасивні дії пов`язані із незабезпеченням фізичного, розумового, фізіологічного розвитку дитини, недотриманням норм ст. 151 СК України чи ст. 55 ЗУ « Про освіту», недотриманням вимог ЗУ « Про охорону дитинства» батьками, чи особами які їх замінюють.

Дії пов`язані із насильством охоплюються ст. 173-2 КУпАП і кваліфікація їх за ст. 184 КУпАП є зайвою, оскільки згідно ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, тому провадження за ст. 184 ч.1 КпАП в силу ст.247 ч.1 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю складу цього правопорушення в діях обвинуваченої.

Відповідно до ст. 34 КУпАП обставина, що пом`якшує відповідальність правопорушника є його щире розкаяння.

Обтяжуючих відповідальність обставин, передбачених ст. 35 КУпАП, не встановлено.

Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно положень ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, враховую тяжкість вчинених правопорушень, особу порушника, яка переживає за вчинене, обставина яка пом`якшує покарання щире каяття, тому вважаю у даному конкретному випадку накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ст. 173-2 ч. 1 КУпАП у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Враховуючи вищевикладене, у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір із порушника слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 36, 40-1, 173-2 ч. 1, 184, 283 - 285 КУпАП, Законом України Про судовий збір, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч. 1 КУпАП і піддати стягненню у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 170 (сто сімдесят) грн.

За ст. 184 ч.1 КУпАП провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу цього правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного бюджету судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду через Віньковецький районний суд.

Суддя О.О. Потапов