Провадження № 33/801/201/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковбаса Ю. П.
Доповідач: Сало Т. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 09 січня 2020 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 09 січня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності, наклавши стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 420 грн 40 коп.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, провадження у справі закрити. Розгляд апеляційної скарги просить провести у його відсутність.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не мав прав розглядати справу у його відсутність, чим позбавив його права викликати та допитати свідків, заявляти клопотання, надавати докази та пояснення, користуватися правовою допомогою, ознайомлюватися з матеріалами справи; висновок суду про те, що він в судове засідання не з`явився, хоча про час, день і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно, неодноразово та належним чином суперечить матеріалам справи; письмові пояснення свідків та рапорт працівника поліції не повинні братися до уваги, оскільки вони не були допитані у судовому засіданні; в постанові суду відсутні посилання на медичні висновки, які б підтвердили його наркотичне сп`яніння; у матеріалах справи відсутній відеозапис з нагрудної камери працівника поліції.

Апеляційний суд, враховуючи, що в судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, та беручи до уваги клопотання, заявлене ним в апеляційній скарзі про розгляд справи у його відсутність, прийшов до висновку розглянути справу у відсутність особи, яка подала апеляційну скаргу.

Також в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки її копію він отримав 17.02.2020, так як рішення суду не було йому направлено вчасно.

Перевіривши матеріали справи та доводи ОСОБА_1 про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, апеляційний суд вважає, що пропущений строк на апеляційне оскарження постанови підлягає поновленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.

Відповідно до ст. 289 КУпАП, в разі пропуску строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.

З матеріалів справи слідує, що постанову Вінницьким міським судом Вінницької області прийнято 09.01.2020 (а.с.14) та згідно супровідного листа від 10.01.2020 направлено на зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення адресу (вул. Новікова, буд.11, м. Вінниця) (а.с.15).

11.02.2020 на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій він просить поінформувати його про розгляд даної справи, та 14.02.2020 на адресу, зазначену в заяві ( АДРЕСА_1 ) судом першої інстанції повторно направлено йому копію постанови.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 стверджує, що копію постанови суду першої інстанції ним отримано 17.02.2020, на підтвердження чого надав поштовий конверт, направлений на зазначену в заяві від 11.02.2020 адресу.

Доказів того, що ОСОБА_1 раніше отримав копію оскаржуваної постанови матеріали справи не містять.

Апеляційну скаргу подано засобами поштового зв`язку 26.02.2020 (а.с.27), протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не був присутнім під час прийняття оскаржуваної постанови, а апеляційну скаргу подано протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови, з метою забезпечення конституційного права особи на оскарження судового рішення, про яке стверджується в рішеннях Європейського суду з прав людини, апеляційний суд прийшов до висновку, що строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 09 січня 2020 року пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

У статті 280 КУпАП зазначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 167748, складеного 24.11.2019 поліцейським взводу №1 роти №1 БУПП у Вінницькій області сержантом поліції Гребенюком В.О., 24.11.2019 о 13 год 35 хв в м. Вінниці по вул. Немирівське шосе водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом HONDA д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (неприродна блідість обличчя, тремтіння пальців рук), від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.2).

У пункті 2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Під час розгляду справи суд першої інстанції у відповідності до вимог ст. 280 КУпАП з`ясував всі обставини, що підлягають доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 167748 від 24.11.2019, в якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння підписами двох свідків (а.с.2); рапортом працівника поліції від 24.11.2019 (а.с.4); письмовими поясненнями свідків (а.с.3).

Доводи ОСОБА_1 про те, що постанову винесеного у його відсутність, що свідчить про порушення норм КУпАП, якими передбачено обов`язкову присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та без належного повідомлення його про розгляд справи відхиляються апеляційним судом з огляду на наступне.

З матеріалів справи слідує, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено 24.11.2019. У протоколі зазначено, що ОСОБА_1 повідомлено про те, що розгляд справи відбудеться за викликом у Вінницькому міському суді, із чим ОСОБА_1 був ознайомлений, про що свідчить його підпис у графі «особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи» (а.с.2).

У судове засідання, призначене на 23.12.2019 ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення із відміткою пошти «вручено особисто 09.12.2019» і підписом в графі «розписка в одержані» (а.с.9).

У зв`язку з неявкою ОСОБА_1 в судове засідання, розгляд справи відкладено на 09.01.2020. Однак, поштовий конверт повернувся на адресу суду із відміткою пошти: причини повернення «відсутність адресата» (а.с.12-13).

При цьому, апеляційний суд враховує, що адреса, на яку направлялися судові повістки, зазначена ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, і першу повістку про виклик до суду він отримав особисто.

Вказане свідчить про обізнаність ОСОБА_1 про те, що на розгляді в суді знаходиться справа про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вимоги статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка поряд з практикою Європейського Суду з прав людини, є джерелом права в Україні, розумність тривалості провадження повинна оцінюватися у світлі обставин справи та з огляду на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади та важливість предмета спору для заявника.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

На думку апеляційного суду дії ОСОБА_1 свідчать про його свідоме ухилення від участі в розгляді справи з метою уникнення від адміністративної відповідальності шляхом закриття в подальшому справи у зв`язку із закінченням строків притягнення до відповідальності.

Безпідставними є твердження апелянта про те, у зв`язку з розглядом справи у його відсутність він був позбавлений можливості заявити клопотання про виклик свідків, заявляти інші клопотання, надавати докази та пояснення, користуватися правовою допомогою, ознайомлюватися з матеріалами справи, виходячи з наступного.

Так, у ст. 268 КУпАП зазначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Встановлено, що ОСОБА_1 з 24.11.2019 був обізнаний про те, що розгляд адміністративної справи буде відбуватися у Вінницькому міському суді Вінницької області.

Судову повістку про виклик до суду, із якої він дізнався, що справа знаходиться на розгляді в суді, ним отримано 09.12.2019.

Постанову судом першої інстанції винесено 09.01.2020, тобто через місяць після отримання ОСОБА_1 першої судової повістки.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не зазначив, які існували об`єктивні перешкоди протягом вказаного часу звертися до суду з клопотанням про виклик та допит свідків, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Зазначаючи про те, що він був позбавлений можливості заявляти інші клопотання, апелянт не зазначив, які саме клопотання він мав намір заявляти. Крім того, в апеляційній інстанції ОСОБА_1 жодних клопотань не заявляв.

Також ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не зазначив, що перешкоджало йому скористатися юридичною допомогою адвоката при наявності такого бажання.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_1 не позбавлений можливості під час апеляційного перегляду справи захищатись та доводити свою невинуватість. Однак, ОСОБА_1 не виявив бажання брати участь в суді апеляційної інстанції ні особисто, ні через захисника.

Апеляційним судом відхиляються також твердження апелянта про те, що в постанові суду відсутнє посилання на будь-які медичні висновки, які б підтверджували його наркотичне сп`яніння, оскільки відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, що є самостійною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Документи, про які стверджує апелянт, необхідні у разі притягнення особи, яка керує транспортним засобом до відповідальності саме за керування транспортними засобами особами у стані сп`яніння.

Клопотань про витребування відеозапису з нагрудної камери працівника поліції ОСОБА_1 не заявляв.

Також безпідставними є твердження апелянта про те, що письмові пояснення свідків, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть братися до уваги, так як клопотань про виклик і допит цих свідків ОСОБА_1 в суді першої інстанції та в апеляційній скарзі не заявляв.

Із змісту апеляційної скарги слідує, що ОСОБА_1 не заперечує сам факт відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у присутності двох свідків, а зазначає недоліки, які на думку апеляційного суду не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції повно та об`єктивно з`ясовано фактичні обставини справи, вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 09 січня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 09 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало