Справа № 572/2346/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2020 року м. Сарни

Суддя Сарненського районного суду Рівненської області Слободянюк Б.К.., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від УПП в Рівненській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , працюючої в Торговому центрі «Норма» ,

за ч.4 ст. 122 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення БР №258171 ОСОБА_1 23.08.2020 року о 19 годині 30 хвилин в м. Сарни по вул. Вишнева,86 керуючи автомобілем марки «Хюндай Лантра», що має номерний знак НОМЕР_1 при виконанні маневру розвороту не надала перевагу в русі транспортному засобу марки «Форд Фокус», що має номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, чим змусила водія різко гальмувати та змінювати напрямок руху щоб уникнути зіткнення, чим створила аварійну обстановку, порушивши п.16.11 Правил дорожнього руху.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.4 ст.122 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 письмово зазначила, що не згодна зі складеним протоколом.

В протоколі не зазначено ні свідків ні потерпілих .

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнала та пояснила, що 23.08.2020 року близько 19 години 30 хвилин вона рухався по вул. Вишнева в м.Сарни з вулиці Суворова в напрямку Дослідної станції. Проїхавши магазин «Середній» та автобусну зупинку не створювала нікому аварійної обстановки, перед початком маневру повороту переконалася в безпечності своїх дій та тільки після увімкнення лівого показника повороту розпочала обгін, після чого почала здійснювати маневр розвороту. В той момент коли її автомобіль знаходився на середині дороги, вона помітила автомобіль який рухався на великій швидкості та здійснював обгін її автомобіля. Вона застосувала гальмування, а автомобіль «Форд Фокус» виїхав за межі проїжджої частини дороги та в`їхав в огорожу. У зв`язку із зазначеним, просила суд провадження відносно неї закрити.

До суду ОСОБА_2 подав клопотання в якому просив визнати його потерпілим у даній справі. Своє клопотання обґрунтовує тим, що він є власником автомобіля марки «Форд Фокус», що має номерний знак НОМЕР_2 та внаслідок пошкодження автомобіля йому заподіяно матеріальну шкоду.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Із змісту ч. 1 ст. 256 КУпАП вбачається, що на час складання протоколу про адміністративне правопорушення поліцейський встановлює, осіб, потерпілих внаслідок порушення Правил дорожнього руху.

Аналогічні положення містяться в Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року.

Однак, в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про потерпілих.

Разом з тим, ч. 1 ст. 269 КУпАП визначає, що потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

У поданому до суду клопотанні ОСОБА_2 просив визнати його потерпілим у даній справі, однак не зазначає, яку шкоду йому було завдано. Обставин, що свідчили б про заподіяння матеріальної шкоди внаслідок створення аварійної обстановки чи дій (бездіяльності) ОСОБА_1 та доказів, що підтверджували б такі обставини до суду не надано та судом не встановлено. З цих підстав, суд дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_2 про визнання його потерпілим в даній справі не підлягає до задоволення, та роз`яснює право ОСОБА_2 звернутися з аналогічним клопотанням під час розгляду справи за фактом вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження по справі слід закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 4 КУпАП з наступних підстав.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді, за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

До вищезазначеного протоколу про адміністративне правопорушення долучені наступні докази: копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №297962 відносно ОСОБА_3 за фактом вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП; письмові пояснення ОСОБА_1 ; копія письмових пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Так, згідно положень ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом у справі про адміністративне правопорушення, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Під час розгляду справ про адміністративне правопорушення надається оцінка саме обставинам, які були викладені в протоколі.

За змістом ст.ст. 251, 280 КУпАП доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення належними та допустимими доказами підлягає подія щодо вчинення адміністративного правопорушення, вина особи у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності на інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 122 ч.4 КУпАП відповідальність особи настає у разі допущення порушень, передбачених частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян, а згідно ст. 9 КУпАП обов`язковою умовою скоєння адміністративного правопорушення є наявність вини з боку порушника.

Кваліфікуючою ознакою ч 4ст.122КУпАП є саме аварійна обстановка, яка примусила інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Таким чином, допустимими та належними доказами у справі має бути підтверджено сам факт створення аварійної обстановки.

Дії особи, яка керує транспортним засобом, регулюються Правилами дорожнього руху, а відповідальність за їх порушення, передбачена положеннями КУпАП та відповідними законодавчими актами, що регулюють виконання КУпАП та ПДР України.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 порушила п.16.11 ПДР України.

Згідно положень п.16.11 ПДР України - на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Разом з тим поясненнями ОСОБА_1 та протоколом про адміністративне правопорушення спростовується те, що учасники рухалися на перехресті нерівнозначних доріг, оскільки в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 23.08.2020 року о 19 годині 30 хвилин в м. Сарни по вул. Вишнева,86 керуючи автомобілем марки «Хюндай Лантра», що має номерний знак НОМЕР_1 при виконанні маневру розвороту не надала перевагу в русі транспортному засобу марки «Форд Фокус», що має номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, чим змусила водія різко гальмувати та змінювати напрямок руху щоб уникнути зіткнення, чим створила аварійну обстановку.

Згідно копії протоколу ДПР18 №297962, на яку інспектор поліції посилається як на доказ встановлено, що 23.08.2020 року о 19 годині 30 хвилин ОСОБА_3 в м. Сарни по вул. Вишнева керуючи транспортним засобом марки «Форд Фокус», що має номерний знак НОМЕР_2 не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, не вибрала безпечної швидкості руху, не дотрималась дистанції в результаті чого здійснила наїзд на металевий паркан, в наслідок чого автомобіль та металевий паркан зазнали механічних пошкоджень. Таким чином, з даного протоколу не встановлено, що внаслідок дій ОСОБА_1 було створено аварійну обстановку та сталася ДТП.

До даного протоколу, як доказ надано два письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , але в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 дані особи не зазначені як свідки правопорушення, в порушення вимог положень ст.256 КУпАП (щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення), тому суд не бере до уваги як доказ зазначені пояснення, оскільки в даному випадку зазначені пояснення не ґрунтуються на законі.

Згідно ст.280 КУпАП, суд, розглядаючи справи про адміністративне правопорушення, з`ясовує: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також, суд зазначає, що згідно ст.251, КУпАП, досліджує докази, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст.252 КУпАП - Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У п.1 ст.11 Загальної декларації прав людини, у п.2 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод, у п.2 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, у принципі 36 Зводу принципів захисту всіх осіб, у ст. 62 Конституції України закріплено одне з найважливіших положень демократичної, правової держави презумпцію невинуватості, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зміст принципу «поза розумним сумнівом» сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», відповідно до якого доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає із зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення. Отже, докази повинні бути настільки переконливими, що сумнівів при розгляді справи не повинно бути, а а якщо вони є, то повинні тлумачитись тільки на користь особи, відносно якої вирішується питання щодо притягнення до відповідальності.

Зважаючи на те, що належних доказів винуватості ОСОБА_1 інспектором поліції не надано та враховуючи те, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод .

Отже прямих, безспірних і безсумнівних доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, в ході судового розгляду не здобуто, а під час судового розгляду у діях ОСОБА_1 не встановлено складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122КУпАП.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.4 ст.122 ст.ст 251, 254, 256, п.1 ст.247 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.122 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в її діях ознак адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд.

Суддя: