Справа № 751/4777/20 Головуючий у 1 інстанції Філатова Л. Б.
Провадження № 33/4823/317/20
Категорія - ч. 1 ст. 173-2 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2020 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді - Демченка О.В.,

З участю секретаря судового засідання Аврашко Н.А.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника - адвоката Шаповалова М.С.,

потерпілої - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 серпня 2020 року,

в с т а н о в и в:

Вказано Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого менеджером з продажу «БУС-МАРКЕТ»,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок на користь держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Судом ОСОБА_1 було визнано винуватим в тому, що він 15 червня 2020 року, о 10 год. 00 хв., за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сімейну сварку з колишньою дружиною громадянкою ОСОБА_2 , при цьому виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, психологічно тиснув, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, завдавши значної шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

В апеляційній скарзі апелянт просить поновити строк на оскарження постанови, скасувати постанову місцевого суду та закрити справу у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що вину свою не визнавав, проте, в судовому рішенні та протоколі судового засідання зазначено протилежне. Вказує на відсутність доказів по справі, які б підтверджували його вину, а свідки, які були допитані працівниками поліції, не були присутніми під час тих обставин, що зазначені в протоколі. Зауважує, що судом не було викликано та допитано свідків, працівників поліції. Звертає увагу на виправлення у протоколі щодо дати події, що на думку апелянта, унеможливлює встановлення дійсної дати події. Також вказує на те, що судом не було викликано працівника поліції ОСОБА_3 , який складав форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 09.07.2020 року, та не встановлено, на підставі чого працівник поліції визначив такий ступінь ризику як "високий". Наголошує на порушенні судом вимог ст.ст. 252,268,280 КУпАП. Вважає, що строк пропущено з поважних причин, оскільки мотиви та сам текст постанови до нього доведено лише 10.08.2020 року, тому на думку апелянта, 10-й строк на оскарження її закінчується 19.08.2020 року.

В засіданні апеляційного суду захисник та особа, яка притягається до адміністративної відповідальності підтримали свою апеляційну скаргу в повному обсязі та наголошували на її задоволенні, потерпіла ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає. Таке рішення ґрунтується наступним.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів провадження вбачається, що суд при розгляді провадженні вказаних вимог закону дотримався.

Диспозиція ч. 1 статті 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, тощо.

Згідно Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям" від 01 червня 2000 року №1768-ІІІ зі змінами та доповненнями сім`я - це особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

В контексті цієї норми Закону членами сім`ї є особи, які проживають разом і (або) об`єднані законними правами чи обов`язками щодо утримання.

Відповідно до Закону України "Про попередження насильства в сім`ї" насильство в сім`ї - це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Закон України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07.12.2017 року визначає, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству.

Згідно ст. 3 Закону дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: подружжя; колишнє подружжя; мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей); батьки (мати, батько) і дитина (діти); та ін.

Нормами наведеного закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 121988 від 09 липня 2020 року (а.с.1), ОСОБА_1 15 червня 2020 року, о 10 год. 00 хв., за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сімейну сварку з колишньою дружиною громадянкою ОСОБА_2 , при цьому виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, психологічно тиснув, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, завдавши значної шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

Згідно даного протоколу, ОСОБА_1 надавати пояснення відмовився в присутності двох свідків, а також відмовився від підпису в протоколі.

Крім того, до матеріалів справи долучено заяву ОСОБА_2 від 15.06.2020 року, письмові пояснення ОСОБА_2 , терміновий заборонний припис стосовно кривдника від 09.07.2020 року.

Як вбачається з доданих до матеріалів справи, а саме з Акту мешканців житлового будинку № 18 від 23 липня 2020 року, потерпіла ОСОБА_2 дійсно проживала за адресою АДРЕСА_1 без реєстрації з 2014 року разом зі своїм сином ОСОБА_4 , 2015 року народження, тобто з їх спільною дитиною, які були зв`язані спільним побутом та мали взаємні права та обов`язки, а тому являються членами сім`ї в розумінні чинного законодавства, а тому настає відповідальність за статтею 173-2 КУпАП .

В матеріалах адміністративної справи міститься форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 09.07.2020 року, складеного ОСОБА_3 відповідно до "Порядку винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника", затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01 серпня 2018 року № 654, відносно постраждалої особи ОСОБА_2 , рівень небезпеки оцінений як "високий", зауважень та пояснень щодо подій не містить.(а.с.5-6).

Відповідно до п. 6 Розділу ІІ Порядку винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01 серпня 2018 року № 654, дві відповіді "Так" на запитання з № 1-6 та на будь-яку кількість запитань з № 7-27 форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, а також якщо поліцейський уповноваженого підрозділу поліції вважає, що постраждала особа перебуває в ситуації, яка може спричинити її смерть або інші тяжкі наслідки, оцінюється як високий рівень небезпеки.

За змістом пояснень ОСОБА_1 , наданих в судовому засіданні апеляційного суду, він не заперечує факту сварки зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_2 15 червня 2020 року, а саме відбулась сімейна сварка з приводу користування жилим приміщенням та розподілу квартири, в якій вони проживали, та яка на праві власності належала його матері.

Допитана в судовому засіданні апеляційного суду потерпіла ОСОБА_2 суду пояснила, що колишній чоловік та його мати провокують сварки, оскільки хочуть виселити її з квартири. 15 червня 2020 р. ОСОБА_5 вчинив відносно неї психологічне насильство, погрожував вигнати з квартири, нецензурно лаявся.

Свідок ОСОБА_6 показала в засіданні апеляційного суду, що була безпосереднім очевидцем сварки між її матір?ю та ОСОБА_5 , останній нецензурно лаявся та виштовхував її матір з квартири, ображав її.

Свідок ОСОБА_7 показав, що є сусідом ОСОБА_5 і неодноразово чув сімейні сварки в його квартирі між ОСОБА_5 і ОСОБА_8 .

Апеляційний суд відмічає, що місцевий суд прийшов до правильного та обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Надавши належну оцінку наявним в матеріалах справи та дослідженим судом доказам відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що 15 червня 2020 року ОСОБА_1 вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 психологічне насилля, що є домашнім насильством, за вказаних у постанові обставин є обґрунтованими, оскільки підтверджуються даними протоколу про адміністративне правопорушення та письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 15.06.2020 року.

Діяння ОСОБА_1 , вказане у протоколі про адміністративне правопорушення та у постанові суду першої інстанції, підпадає під ознаки ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та правильно кваліфіковано.

За таких обставин, суд першої інстанції приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, в повному обсязі врахував вимоги ст. ст. 245, 280 КУпАП, які встановлюють завдання у справах про адміністративні правопорушення, а саме: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 з приводу безпідставного притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, є необґрунтованими, констатуються з формальних підстав, і такими, що спростовуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, яким суд першої інстанції надав належну та об`єктивну оцінку, що також перевірено в суді апеляційної інстанції.

Доводи апелянта при розгляді судом справи не свідчать про наявність підстав для скасування постанови суду, оскільки обставини події були встановлені повно. Таким чином суд апеляційної інстанції вважає, що в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 не наводить ніяких доводів про незаконність чи необґрунтованість постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04.08.2020 року у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно нього, а тому відсутні будь-які підстави для її задоволення.

Згідно до вимог ст. ст. 23, 33 КпАП України, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність та враховується мета адміністративного стягнення, яка застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КупАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

З огляду на вказані доводи в апеляційній скарзі щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження, суд вважає їх поважними, та з метою дотримання принципу доступу громадян до правосуддя, вважає за можливе поновити пропущений процесуальний строк на оскарження судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити строк на оскарження постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 серпня 2020 року ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 серпня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

СуддяО. В. Демченко