Справа № 946/591/20
Провадження № 3/946/249/20
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 лютого 2020 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Яковенко І.І., за участю секретаря судового засідання Яковенко І.А., притягуваного ОСОБА_1 В ОСОБА_2 , розглянув справу про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, працюючого старшим електромеханіком у компанії «Коламбія», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановив:

ОСОБА_3 01 лютого 2020 року о 08:15 годині на 243 км. автодороги Одеса-Рені керував автомобілем марки «Opel Omega» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Однак, ОСОБА_3 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, порушивши вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_3 у судовому засіданні визнав те, що він дійсно відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, однак винним себе у вчиненні правопорушення не визнав, пояснюючи це тим, що у нього тремтіли руки через те, що він працює вдома на будівництві. Раніше його зупиняли співробітники поліції та проводили огляд, з результатами якого він не погодився та вважає їх не достовірними, через що діям працівників поліції не довіряє. Також притягуваний стверджує, що ніколи не дозволяє собі сідати за кермо у стані алкогольного сп`яніння.

Однак, не зважаючи на невизнання вини притягуваним ОСОБА_3 , його вина у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння повністю підтверджується дослідженими судом доказами.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Як було вище зазначено, притягуваний ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що він відмовився пройти огляд на стан сп`яніння.

Зазначені обставини підтверджуються також даними письмових пояснень двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до яких в їх присутності водій ОСОБА_3 від огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці відмовився, також він відмовився проїхати до лікарні для проведення такого огляду.

Пояснення притягуваного ОСОБА_3 , а також письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 співвідносяться не тільки між собою, а і повністю відповідають даним відеозапису, здійсненого поліцейським на технічний прилад, закріплений на форменому одязі. Так, на відеозаписі зафіксовано, що поліцейський запропонував притягуваному ОСОБА_3 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки поліцейським за допомогою технічного засобу та в медичному закладі, на що притягуваний відповів відмовою. Відповідно до зазначеного фрагменту відеозапису поліцейський звертається до свідків, запитуючи їх чи почули вони відповідь притягуваного.

Встановлені уповноваженою службовою особою органу Національної поліції обставини вчинення правопорушення зафіксовані також і у протоколі про адміністративне правопорушення, згідно з даними якого ОСОБА_3 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та у присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на місці та в медичному закладі.

Суд визнає зазначені докази допустимими, оскільки вони зібрані з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП та Закону України «Про Національну поліцію».

Сукупність досліджених судом доказів свідчить про їх достатність для встановлення обставин вчинення правопорушення та винесення судом постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Так, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення може полягати в таких діяннях:

керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;

відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Оскільки в ч. 1 ст. 130 КУпАП зазначені діяння перелічені як альтернативні, то для кваліфікації за ч. 1 ст. 130 КУпАП достатньо вчинення особою лише одного з них, в даному випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Перебування особи в стані сп`яніння або ж тверезість особи при її відмові від огляду на стан сп`яніння не має значення для кваліфікації за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, аналіз сукупності усіх досліджених у суді доказів дозволяє суду дійти висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, та про доведеність винності ОСОБА_3 в його вчиненні.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_3 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Суд враховує те, що ОСОБА_3 вчинив умисне правопорушення, характер якого вказує на те, що воно є грубим.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_3 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, беручи до уваги особу ОСОБА_3 , а також безальтернативну санкцію ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд дійшов висновку, що з метою його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень на нього необхідно накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів.

В силу ч. 1 ст. 401 КУпАП, з ОСОБА_3 має бути стягнутий судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2020 року, що складає 420,40 грн.

Керуючись ст. ст. 283 285 КУпАП, суд

постановив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у сумі 420,40 грн (чотириста двадцять гривень сорок копійок).

Повний текст постанови виготовлений 27 лютого 2020 року.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду І.І. Яковенко