Провадження № 33/4820/22/20
Справа № 670/529/19 Головуючий в 1-й інстанції Потапов О. О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Кулеша Л. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2020 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Цугель А.О., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Бабчинського В.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника Бабчинського В.К., в інтересах ОСОБА_1 на постанову Віньковецького районного суду Хмельницької області від 09 жовтня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , не працюючого, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та закрито провадження у справі у зв`язку зі спливом строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

За постановою суду, ОСОБА_1 23 червня 2019 року о 01 год. 45 хв., по вул.Проскурівській, в смт. Віньківці Хмельницької області, керував автомобілем ИЖ 27157 «Москвич» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник Бабчинський В.К., в інтересах ОСОБА_1 , просить постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу вказаного адміністративного правопорушення. Зазначає, що постанова місцевого суду постановлена на сумнівних доказах, які не були належним чином перевірені в судовому порядку. Факт керування транспортним засобом суд першої інстанції встановив на підставі відеозапису, датованого 2008 роком, хоч досліджувані події стосувались 2019 року. Сторона захисту заявляла клопотання про проведення експертизи відеофайлів, проте судом було відмовлено, а залишені сумніви щодо належності доказу поставлені судом у винуватість ОСОБА_1 . Вказує, що перший огляд на стан сп`яніння проводився не сертифікованим приладом, який показав 0,5 проміле, а контрольне повторне обстеження через 20 хвилин тим самим приладом з результатом 0,2 проміле, що не може бути станом сп`яніння, проте цього судом до уваги не було взято, межі похибки приладу судом також не встановлювались.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_1 та захисника Бабчинського В.К., на підтримку апеляційної скарги, свідка, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що її слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до положень п.2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з вимогами ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення такого огляду, або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Положеннями п. 2, 3, розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 07.11.2015 року № 1452/735 передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як убачається з матеріалів справи, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд дав вірну оцінку.

Такий висновок ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №027320 від 23.06.2019 року, з якого слідує, що 23 червня 2019 року о 01 год. 45 хв. в смт. Віньківці Хмельницької області, по вул. Проскурівській, водій ОСОБА_2 керував автомобілем ИЖ 27156 «Москвич» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 2).

Огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 , у встановленому законом порядку, проводився в Віньковецькій центральній районній лікарні, за допомогою спеціального технічного приладу газоаналізатора Алконт - 01.

Згідно з висновком лікаря Віньковецької ЦРЛ № 32 від 23.06.2019 року, ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

В суді першої інстанції, свідок ОСОБА_3 повідомила, що прилад «Алконт- 01СУ» пройшов повірку і використовується медичним закладом в її роботі як лікаря-нарколога. Вона особисто обстежувала ОСОБА_1 і згідно зафіксованих медичних ознак виявила у нього стан алкогольного сп`яніння і впевнена в цьому. Газоаналізатор показав 0,5 та 0,2 проміле. Симптоматика підтверджує, що ОСОБА_1 перебував, на момент огляду, у стані алкогольного сп`яніння, що спростовує доводи захисника та апелянта про не перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, оскільки результат проведеного огляду 0,2 % проміле.

У процесі апеляційного розгляду було досліджено запис з нагрудної камери відеоспостереження, з якого вбачається, що на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, він відповів може не потрібно, при цьому каже, що вживав бутилу пива, поводив себе не адекватно, в присутності співробітників поліції справляв природні потреби.

Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В суді апеляційної інстанції, ОСОБА_1 вину не визнав, вказував, що транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння не керував, вживав ще вранці безалкогольне пиво та квас. Зазначає, що відеозапис датований 16.03.2008 року, проте він купив даний автомобіль тільки два роки тому. Під час проведення огляду в медичному закладі перший результат був 0,5 % проміле, другий 0,2 % проміле. Свідок ОСОБА_4 , в судовому засіданні апеляційної інстанції, підтвердив, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено, оскільки у ньому не освітлювався задній номерний знак. В ході розмови з ОСОБА_1 було відчутно запах спиртного з ротової порожнини, тому йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, від чого, на місці зупинки транспортного засобу він відмовився, пройшовши його у встановленому законом порядку, в медичному закладі за допомогою приладу Алконт -01, з результатом 0,5 % проміле і 0, 2 % проміле.

Доводи апелянта про незаконність огляду та відсутність сертифікату на технічний засіб Алконт 01 НОМЕР_2 , спростовується наступним.

З відповіді Департаменту охорони здоров`я Хмельницької обласної державної адміністрації від 28.01.2020 року № 02-01/282, наданого на запит Хмельницького апеляційного суду від 24.01.2020 року слідує, що відповідно до пункту 1 розділу 3 «Інструкції про проведення виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція) Віньковецькій ЦРЛ надано право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв (наказ Департамента охорони здоров`я Хмельницької обласної державної адміністрації від 02.01.2019 р. № 4).

Крім того, відповідно до пункту 9 розділу 3 Інструкції, спеціальний технічний прилад газоаналізатор «Алконт - 01», який знаходиться на балансі Віньковецької ЦРЛ, пройшов періодичну метрологічну повірку, що підтверджується Свідоцтвом про проведену повірку № 1737 від 16.07.2019 р. та наявним Свідоцтвом про визнання затвердженого типу засобів вимірювальної техніки № ІІА-МІ/3-649-2012 від 29.08.2012 р.

Так, засоби вимірювальної техніки газоаналізатори Drager Alcotest®6510, Drager Alcotest®6810 та прилад спеціалізований визначення концентрації парів етанолу в повітрі, що видихається, «Алконт 01» (далі - ЗВТ) офіційно з заводу виробника через уповноваженого представника постачалися в Україну з 2007 по 2014 роки.

У вказаний період, на зазначені ЗВТ, поширювалися вимоги Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 11.02.1998 №113/98-ВР (далі - Закон), який втратив чинність 01.01.2016 на підставі Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05.06.2014 №1314-VII та інших нормативно-правових актів і нормативних документів з метрології.

Згідно цього Закону ввезення на територію України засобів вимірювальної техніки партіями було можливим, якщо типи цих засобів занесені до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки (п.4 ст.11 Закону).

У розумінні цього Закону тип засобу вимірювальної техніки - це сукупність засобів вимірювальної техніки одного і того ж призначення, які мають один і той же принцип дії, однакову конструкцію та виготовлені за однією і тією ж технічною документацією.

У відповідності до вимог Порядку оформлення та видачі сертифікатів затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки, затвердженого наказом Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України № 100 від 19.02.2002 (в редакції, що діяв на момент видачі сертифікатів), сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки та сертифікати відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу видавалися спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології (далі - ЦОВМ) іноземним виробникам засобів вимірювальної техніки або їхнім офіційним представникам України для: офіційного підтвердження затвердження типу засобів вимірювальної техніки і можливості їх ввезення на територію України партіями; офіційного підтвердження відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу та їх подальшого ввезення на територію України партіями.

Термін чинності сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу визначався строком дії результатів державних контрольних випробувань засобів вимірювальної техніки, який становив 3 роки.

У разі проведення з позитивними результатами наступних державних контрольних випробувань та на підставі протоколу засідання Комісії з метрології оформлявся новий сертифікат відповідності засобів вимірювальної техніки згідно з пунктами 2.2, 2.3 цього Порядку.

Таким чином, вищенаведене дає підстави для висновку, що видані виробником «Алкотест-01 СУ» виробництва Білорусь вищевказані сертифікати, зокрема, сертифікат відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, який втратив чинність 27.03.2017, надавали Компанії, як офіційному представнику цих приладів в Україні, право на ввезення такого типу ЗВТ на митну територію України у межах строку дії сертифікатів та жодним чином не створювали прав чи обов`язків для третіх осіб і не спричинювали жодних правових наслідків.

Крім того, даний тип ЗВТ був занесений до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення згідно свідоцтв про державну реєстрацію №7261/2007 від 23.11.2007 та №7261/2007 від 10.01.2010.

На той час механізм проведення державної реєстрації медичної техніки та виробів медичного призначення було визначено Порядком державної реєстрації медичної техніки та виробів медичного призначення, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 09.11.2004 №1497 (далі - Порядок), який втратив чинність 01.07.2015.

Цим Порядком було передбачено, що на підставі рішення про державну реєстрацію медичні вироби включаються до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення (далі - Реєстр), що ведеться Держлікслужбою, а заявнику видається свідоцтво про державну реєстрацію медичних виробів (п.12 Порядку). На останньому свідоцтві про держану реєстрацію НОМЕР_3 №7261/2007 від 10.01.2010 під час його оформлення у 2010 році було зазначено, що свідоцтво дійсне до 10.02.2015.

Згідно наказу Міністерства охорони здоров`я України № 533 від 16.07.2012 «Про затвердження Порядку зберігання Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення» (далі - Порядок, який втратив чинність 02.02.2018) Держлікслужба здійснювала зберігання Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення і пунктом 11 цього Порядку було визначено, що медичні вироби, які внесені до Державного реєстру в установленому порядку станом на 30.06.2015 року, перебувають у Державному реєстрі до 30.06.2020 року.

Зазначене підтверджують: лист Міністерства охорони здоров`я №992 від 11.12.2014 та лист Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» № 28-10/60 від 04.04.2017.

Відповідно до яких газоаналізатори для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі Drager Alcotest®6810 виробництва концерну Drager Safety AG & Co. KGaA, що вже перебувають в експлуатації, відповідають вимогам чинного законодавства та можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення процедур «Сервісне технічне обслуговування», «Градуювання» та «Повірка».

Відповідно до п.3 Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, який затверджений наказом МВС України від 01.03.2010 №33 «Про затвердження Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах ДАІ МВС для виявлення та фіксування порушень Правил дорожнього руху» спеціальні технічні засоби для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння: газоаналізатор «AlcoQuant 6020»; газоаналізатор «Alcotest 6510»; газоаналізатор «Alcotest 6810»; газоаналізатор «Alcotest 7410 Plus com»; прилад спеціалізований для визначення концентрації парів етанолу в повітрі, що видихається, «Алконт 01».

Таким чином, використання медичних виробів, в тому числі приладу «Алконт-01СУ» є можливим, за умов дотримання умов експлуатації, технічного обслуговування, калібрування та повірки, що спростовує доводи сторони захисту про незаконність використання вказаного приладу відповідно до отриманої відповіді з Міністерства охорони здоров`я від 05.02.2020 року.

Посилання апеляційної скарги про недопустимість відеозапису, як доказу, оскільки він датований 2008 роком, є необґрунтованими, так як з матеріалів справи слідує, що відеозапис був долучений Управлінням патрульної поліції в Хмельницькій області при оформленні матеріалів адміністративної справи у вказаний у протоколі день та час, а події відображені на відео стосувалися саме подій 2019 року.

Крім того, допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 вказав, що прилади, які видаються поліцейським можуть давати збій в частині дати, часу, відеозображення, можливості самостійно здійснювати відповідні корегування поліцейські не мають, що в процесі апеляційного розгляду підтвердив свідок ОСОБА_4 .

Події відображені на відеозаписі стосуються дня вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , виходячи із подробиць в одежі самого ОСОБА_1 (в нього висить сумочка на момент зупинки і в лікарні) також із одягу самих поліцейських. Він на початку повідомляє, що взагалі не їхав 23.06.2019 року автомобілем, що авто стояло, а він його ремонтував. В письмових поясненнях, говорить, що його зупинили. А під час розгляду у суді першої інстанції стверджував, що не писав пояснень, а після представлення їх, погоджується, що їх писав. Не вживав алкоголь, в той же час погодився з показаннями приладу Алкотест в лікарні про 0,5 та 0,2 проміле.

Доводи захисника про те, що автомобілем ОСОБА_1 не керував, не заслуговують на увагу і спростовуються, наявним в матеріалах справи доказами, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 027320 від 23.06.2019 року, в якому інспектор поліції повідомляє, що ОСОБА_1 керував автомобілем ИЖ 27156 «Москвич» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння по вул. Проскурівській в смт. Віньківці; відеофіксацією події зупинки інспектором 23.06.2019 року, а/м ИЖ 27156 «Москвич» д.н.з. НОМЕР_1 за кермом якого знаходиться ОСОБА_1 і повідомляє поліцейському, під час розмови, що вжив пляшку пива;висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 23.06.2019 року та актом обстеження водія на стан сп`яніння в якому зафіксовано стан сп`яніння з результатом 0,5 та 0,2 проміле; направленням на огляд водія від 23.06.2019 року в якому зазначено про запах алкоголю та нестійку ходу обвинуваченого; особистими письмовими поясненнями ОСОБА_1 в матеріалах справи про те, що він 23.06.2019 року був зупинений о 01.30 год. працівниками поліції на вул. Проскурівській, що на кислотність ротової порожнини його не обстежено. Він пройшов тест в ЦРЛ з результатом 0,5 та 2,0 проміле; письмовими поясненнями в матеріалах справи ОСОБА_3 та ОСОБА_6 про проходження пацієнтом тесту в ЦРЛ з використанням приладу «Алконт -01 СК» з результатом 0,5 та 2,0 проміле.

Представлені докази місцевим судом у відповідності до вимог ст. 251 КУпАП, визнано належними та допустимими, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Твердження сторони захисту про не відсторонення ОСОБА_1 від керування автомобілем, є надуманими, оскільки спростовуються записом в нижній частині протоколу, з якого слідує, що водія було відсторонено від права керування транспортним засобом та передано автомобіль ОСОБА_7 , із зазначенням його особистих даних.

Інші порушення, зазначені в апеляційній скарзі, не впливають на висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки подія та склад, вчиненого ним адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, знайшли своє підтвердження, під час розгляду справи апеляційною інстанцією.

Невизнання ОСОБА_1 своєї провини в скоєнні цього адміністративного правопорушення, є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується матеріалами справи.

Істотних порушень при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, на що є посилання в апеляційній скарзі, які б стали підставою для скасування постанови, не виявлено, а відтак, підстав для визнання недопустимими, зазначених апелянтом доказів, не вбачається.

Постанова судді місцевого суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення відповідає вимогам Закону, адміністративне стягнення за це правопорушення накладено в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для її скасування чи зміни немає.

Передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративне правопорушення не є малозначним, а відтак визначених ст. 22 КУпАП підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и ла:

Постанову Віньковецького районного суду Хмельницької області від 09 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Л.М. Кулеша