Справа № 206/7048/19
Провадження № 3/206/148/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2020 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Поштаренко О.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Бубісь А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

За участю сторін адміністративного правопорушення:

правопорушника ОСОБА_1

захисника-адвоката Мерешко М.Л.

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що 13.12.2019 о 23 годині 25 хвилин в м. Дніпро, по вул. Романовського поблизу будинку 77 А, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ГАЗ 3302 державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме зіниці очей не реагують на світло, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні в інкримінованому йому правопорушенні вину не визнав та пояснив, що 13.12.2019 їхав в м. Синельникове з напарником за замовленням, а саме відвозив швидкопсувні продукти харчування. По дорозі на ж/м Ігрень був зупинений співробітниками поліції, порушення не увімкненого сигналу повороту. Під час бесіди з останніми ними був викликаний ще один екіпаж патрульної поліції, через деякий час з`явився третій екіпаж поліції. Співробітники поліції почали проводити обшук його автомобіля, не зазначивши причини обшуку та без відповідних документів на проведення обшуку. В цей час він попрохав його напарника на ім`я ОСОБА_2 щоб він стежив за співробітниками поліції під час обшуку. Співробітниками поліції не роз`яснювалось йому право на проходження медичного огляду на стан сп`яніння, останні посвітили йому ліхтариком в очі, та сказали що зіниці очей не реагують на світло, а тому в нього виявлені ознаки наркотичного сп`яніння. Від керування його не відсторонили. Від проходження огляду він відмовився, оскільки поспішав відвезти товар. Разом з тим зазначив, що в 2018 році його також було зупинено працівниками поліції, огляд на стан сп`яніння він пройшов, стану сп`яніння виявлено не було. Крім того, зазначив, що є інвалідом ІІ групи і після отриманої травми на виробництві його зіниці очей не реагують на світло, на підтвердження чого прсив долучити до матеріалів справи відповідні довідки. На підставі вказаного, просив закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Захисник Мерешко М.Л. в судовому засіданні просив закрити провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністравтиної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, в обґрунтування свого клопотання пояснив, що співробітники патрульної поліції не роз`яснили ОСОБА_1 про його право на проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду показав, що минулого року у грудні місяці в районі ж/м Ігень, він разом з ОСОБА_1 їхали по головній дорозі, їх зупинили працівники поліції, ОСОБА_1 вийшов з автівки, він вийшов через деякий, співробітники поліції сказали що водій не ввімкнули сигнал повороту. Потім з`явилося багато автівок патрульної поліції та співробітники поліції почали проводити обшук. Приблизно через годину, співробітники поліції, сказали ОСОБА_1 , що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння, право на проходження огляду останньому роз`яснено не було.

Судом неодноразово у якості свідків викликався працівник патрульної поліції, а саме: інспектор патрульної поліції роти №3 батальйону № 1 взводу №2 УПП в Дніпропетровській області лейтенант поліції Захаричева В.В. для дачі особистих пояснень. Проте на неодноразові виклики суду не з`явилась.

Суд, вислухавши пояснення особи стосовно, якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , захисника-адвоката Мерешко М.Л., допитавши свідка ОСОБА_3 , дослідивши повно та всебічно матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порушення цих вимог, та керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння містить склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП.

Диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядкуогляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до вимог ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п.3,4 Розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, зазначено, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №193730 від 13.12.2019 вбачається, що інспектор взводу №2 роти №3 батальйону №1 УПП в Дніпропетровській області ДПП лейтенант поліції Захаричева В.В. зазначила однією із ознак наявності у ОСОБА_1 наркотичного сп`яніння: зіниці ока що не реагують на світло. Але, вказана ознака, що була зазначена поліцейським у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам п.4 Розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735.

Згідно п.7 Розділу 1 Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.8 Розділу 2 Інструкції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Судом встановлено, що зазначене направлення, в порушення вказаних норм Інструкції, відсутнє у матеріалах справи та не складалося працівниками поліції, незважаючи на те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 193730 від 13.12.2019 складений, у тому числі, у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі.

Відповідно до статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, можливість керування цим транспортним засобом, надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

Водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (п.1 Розділ ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395).

Судом встановлено, що працівник патрульної поліції не відсторонив водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Відповідно до п 6 Розділу ІХ вказаної Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

В матеріалах справи містяться пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідно до яких, вони, в якості свідків, 13.12.2019, о 23 годині 25 хвилин, були присутні під час відмови водія ОСОБА_1 від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку у лікаря нарколога для визначення стану наркотичного сп`яніння.

Натомість , наявність двох свідків, у присутності яких ОСОБА_1 було запропоновано пройти відповідний огляд на стан сп`яніння у лікаря-нарколога, та в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду, належними дослідженими у судовому засіданні доказами, поза розумним сумнівом суду не доведена. Зазначені в протоколі свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідно до яких, вони, в якості свідків, 13.12.2019, о 23 годині 25 хвилин, були неодноразово викликані у судове засідання, але жодного разу не з`явилися, чинним законодавством не передбачена можливість застосування до зазначених свідків примусового приводу. Пояснення даних свідків, які були додані до протоколу не можна вважати беззастережним доказом вини ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, у судовому засідання був переглянути відеозапис на DVD-R диску «Verbatim», в якому міститься відеозапис з нагрудної камери поліцейського, з якого не вбачається, що працівниками патрульної поліції запитували у водія ОСОБА_1 чи перебуває останній у стані наркотичного сп`яніння, та не встановлювали ознак такого. Окрім того, свідки, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, та містяться письмові пояснення останніх в матеріалах справи, на записі немає. Отже, з запису не вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснювалося право проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку. Крім того на відеозапису взагалі не відображено будь-яких зауважень чи спроб складання протоколу з тих підстав, що особа відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, перебувала в стані наркотичного сп`яніння.

Дана обставина призводить до ігнорування прав особи, яку притягають до відповідальності, враховуючи викладену суть правопорушення без ідентифікації ключових деталей вчинення імовірного діяння, гарантованого підпунктом "b" п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини.

Разом з тим з матеріалів справи вбачається, що відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 , серія НОМЕР_3 , ОСОБА_1 , має трудове каліцтво, яке відноситься до другої групи інвалідності. Вказану травму він отримав 23.03.2009 на виробництві (далі російською мовою) ОАО «Угальная комнания «Шахта» Красноармейская. Западная №1». Відповідно до Акту №24 про нещасний випадок пов`язаний з виробництвом виданий на ім`я ОСОБА_1 , встановлений діагнозу: відкритий перелом лівого плеча, забій грудної клітини та поперекового відділу хребта, ЗМЧТ,струс головного мозку. Від вказаних травм, які мали місце 23.03.2009 на виробництві у ОСОБА_1 зіниці ока не реагують на світло та мається постійне почервоніння обличчя.

Так, виявлені у ОСОБА_1 співробітниками поліції ознаки наркотичного сп`яніння, а саме зіниці очей не реагують на світло, почервоніння обличчя, є наслідком травми отриманої останнім на виробництві 23.03.2009 відповідно до Акту №24 про нещасний випадок пов`язаний з виробництвом, що стало підставою для отримання пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 , серія НОМЕР_3 за ІІ групою інвалідністю.

Враховуючи викладене, суд критично оцінює протокол про адміністративне правопорушення, серії ОБ №193730 від 13.12.2019, оскільки наявні обставини в ньому, форма та зміст протоколу про адміністративне правопорушення повинні відповідати вимогам ст. 256 КУпАП, крім того, протокол про адміністративне правопорушення та докази, долучені до протоколу, містять у собі суперечливі та сумнівні відомості що не узгоджується з стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, в частині того, що докази про що небуть можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Згідно ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п.50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Крім того, у справі «Paul and Audrey Edwards v. the United Kingdom» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях,усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Крім того, в порушення вимог ст.251 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених в протоколі. Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом на доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин суд вважає, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, п. «1» ч. 1 ст. 247, ст. 1251, 252, 280, ст.ст. 283-285, 289-290 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністравне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.В. Поштаренко