Справа №449/85/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2020 м.Перемишляни

суддя Перемишлянського районного суду Львівської області Савчак А.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Перемишлянського ВП золочівського ВП ГУНП у Львівській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого секретарем Бібрської міської ради, за ч. 1 ст. 185-8 КУпАП,

за участю:

першого заступника керівника Золочівської місцевої прокуратури Львівської області Гавришківа Р.П., прокурора Золочівської місцевої прокуратури Львівської області Курдини З.І.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представників ОСОБА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшли матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.185-8 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення серія АПР18 №523378 від 28 січня 2020 року зазначається, що ОСОБА_1 , працюючи секретарем Бібрської міської ради 24.01.2020 р. біля 12 год 30 хв. Перебуваючи за місцем роботи по АДРЕСА_2 у м. АДРЕСА_1 в порушення вимог ст.13 Конституції України, п.4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" (далі Закон) не виконав законні вимоги прокурора, а саме: не надав інформації та документів зазначених в запиті №14.33/05-47-92 вих -20 від 14.01.2020р. Такими діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.185-8 КУпАП.

В графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» ОСОБА_1 зазначив, що 24.01.2020 року ним була надана відповідь на запит прокуратури в тому обсязі посилаючись на законодавство.

До протоколу були додані такі документи:

- Лист першого заступника керівника Золочівської місцевої прокуратури від 27.01.2020 р. на ім`я Начальника Перемишлянського ВП Золочівського ВП ГУНП у Львівській області відповідно до якого, автор листа доводить до відома про невиконання ОСОБА_1 вимог запиту прокурора та просить вжити заходів, передбачених КУпАП, для належного оформлення даного правопорушення;

- Інформація про реєстрацію такого листа;

- Копія запиту прокурора №14.33/05-47-92 вих -20 від 14.01.2020р. на ім`я Бібрського міського голови , відповідно до якого для вирішення наявності підстав для здійснення представництва в суді законних інтересів держави, Перемишлянським відділом Золочівської місцевої прокуратури вивчається стан законності у сфері дотримання вимог земельного законодавства на території Перемишлянського району. З огляду на це, Голові Бібрської міської ради надано час до 20.01.2020 року для скерування інформації в прокуратуру належним чином завірених копій документів (рішення Бібрської міської ради №580 від 17 травня 2019 року, звернення ТзОВ «Вінал Агро» із додатками на підставі яких приймалось вказане рішення, договір оренди земельної ділянки укладений Бібрською міською радою із ТзОВ «Вінал Агро» із відповідними додатками).

- Копія рішення Бібрської міської ради №580 від 17 травня 2019 року про передачу в оренду земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ТзОВ «Вінал Агро» (передано «Вінал Агро» в оренду на один рік земельні ділянки площею 23,7074 га.);

- Лист-відповідь від 24.01.2020 року № 02-13/76 за підписом секретаря Бібрської міської ради Стаха І.Я., відповідно до якого, він вважав, що оскільки в запиті не наведено жодних обставин, які б свідчили на порушення прав та інтересів держави, - відтак відсутні підстави для надання інформації у відповідності до ст.23 Закону;

- Рапорт Начальника Перемишлянського відділу Золочівської місцевої прокуратури Салій М.І.;

- Доповідна ст.ДОП СППП Кузьми Б.В. про відсутність компрометуючих матеріалів по інформаціно-телекомунікаційній системі «ІПНП» щодо громадянина ОСОБА_1 .

Представники прокуратури Гавришків Р.П. та ОСОБА_4 пояснили суду, що підставою направлення запиту була інформація розміщена на офіційному сайті Бібрської міської ради, зокрема, розміщене на сайті рішення №580 від 17 травня 2019 року. Згідно даного рішення ТзОВ « ОСОБА_5 Агро» передано в оренду понад 23 гектери с/г угідь, в той час, як Закон України «Про оренду землі» передбачає мінімальний строк оренди таких земель 7 років (ч.3 ст.19). Оскільки, розміщене на сайті міської ради, рішення не є офіційним документом, в порядку ч.4 ст.23 Закону з метою вивчення наявності підстав для представництва (можливого невиконання чи неналежного виконання Бібрською міською радою своїх повноважень) і був направлений такий запит (абз.4 ч.4 ст.23 Закону).

ОСОБА_1 підтвердив суду, що на момент підписання відповіді на запит він виконував повноваження Бібрського міського голови. Вважав запит прокурора незаконним, - а тому не бачив підстав надавати прокурору документи, зазначені в запиті. Крім того, 02.03.2020 року ОСОБА_1 подав до суду свої письмові пояснення та додаткові пояснення щодо обставин даної справи про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 вважає, що: протокол про адміністративне правопорушення був складений працівником поліції з перевищенням своїх повноважень (протокол мав бути складений прокурором); строки складання протоколу дотримані не були (24 години з моменту виявлення особи, що вчинила адміністративне правопорушення); вимоги прокурора зазначені в запиті були незаконними, оскільки, прокурор не заначив який орган не здійснює чи неналежно здійснює свої повноваження або що такий орган взагалі відсутній (як цього вимагає абзац 4,5 частини 4 ст.23 Закону) і тим самим прокурор фактично прагне скористатися повноваженнями, якими він наділявся ще Законом України "Про прокуратуру" 1991 року (прокурорський нагляд за додержанням і застосуванням законів). Також ОСОБА_1 вважає, що українське законодавство недостатньо чітке і передбачуване в частині визначення повноважень прокурора, - а тому не відповідає концепції «якості закону» яка міститься в практиці ЄСПЛ (зокрема, справі «Щокін проти України»).

Представники ОСОБА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вважали, що їх підзахисний мав всі підстави не виконувати запит прокурора, оскільки такий запит є незаконним, а тому в його діях (ненадання запитуваної інформації) відсутній склад адміністративного правопорушення. На їх думку, в запиті прокурора мало б бути чітко зазначено який орган не виконує чи неналежним чином виконує свої повноваження (в т.ч. якщо таким органом на думку прокурора є Бібрська міська рада). В іншому випадку прокуратура перетвориться в той орган, яким вона була до реформування, коли вона здійснювала нагляд за додержанням та застосуванням законів. А тому, ОСОБА_1 , вважаючи вимоги прокурора незаконними, не зобов`язаний був надавати документи на прокурорський запит.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників, аналізуючи зібрані по справі докази, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Так, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Щодо складення протоколу не уповноваженою на те особою.

У відповідності до п.1 та п.11 частини першої ст.255 КУпАП повноваженнями на складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст.185-8 КУпАП наділені як прокурори так і органи внутрішніх справ. Тому, складання в даному випадку протоколу працівникам поліції відповідає згаданим вище положенням КУпАП.

Щодо складання протоколу у строки передбачені ч.2 ст. 254 КУпАП.

Інформація про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення надійшла до Перемишлянського ВП Золочівського ВП ГУНП у Львівській області 27.01.2020 р. о 21 год. 05 хв. 28 січня 2020 року був складений протокол про адміністративне правопорушення. Таким чином, вимоги ч.2 ст.254 КУпАП про складання протоколу протягом не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, - суд вважає дотримані.

Щодо законності вимог прокурора.

Частина друга статті 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 131-1 Конституцією України передбачено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема: представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.

Згідно з частиною третьою статті 23 Закону прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

2) у разі відсутності такого органу.

В першому випадку відповідно до абзацу 4 частини четвертої ст.23 Закону виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді - прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.3 Закону прокуратура наділена вільним доступом до інформації довідкового характеру, наданням на запити інформації, якщо законом не встановлено обмежень щодо її надання. А жодних обмежень в доступі до документів, які витребовував прокурор у Бібрської міської ради, судом не встановлено.

Саме у відповідності до даних положень закону прокурором був направлений запит, який міститься в матеріалах справи (про що, до речі, зазначено в назві запиту).

Відмовляючи прокурору у наданні інформації на його запит ОСОБА_1 вважав, що прокурор мав навести в запиті: обставини, які б вказували на порушення прав та інтересів держави; факти нездійснення чи неналежного здійснення захисту законних інтересів держави Бібрською міською радою. Не зазначення таких обставин, є підставою, на думку ОСОБА_1 , не надавати витребовувану інформацію.

З такими аргументами суд не може погодитись, оскільки, у відповідності до положень абзацу першого частини четвертої ст.23 Закону, наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді, а не повинна обґрунтовуватись прокурором перед будь-яким суб`єктом здійснення владних повноважень чи перед адресатом прокурорського запиту. Окрім цього, суд вважає, що в протилежному випадку суб`єкт владних повноважень (особливо той, що не виконує чи не належним чином виконує свої повноваження, або й відверто зловживає ними) ніколи не визнаватиме цього, а відповідно не надаватиме прокурору жодної інформації та документів, що в перспективі унеможливить здійснення прокуратурою повноважень по представництву інтересів держави в суді.

Зважаючи на те, що з розміщеного на сайті Бібрської міської ради рішення №580 від 17.05.2019 року явно вбачається його невідповідність ч.3 ст.19 Закону України «Про оренду землі», суд вважає, що в прокурора були підстави сумніватись в належному здійсненні Бібрською міською радою своїх повноважень, а відповідно були підстави направити відповідний запит для з`ясування цих обставин.

Щодо позиції Європейського суду з прав людини.

В поданих суд письмових поясненнях ОСОБА_1 посилається на практику Європейського суду з прав людини. Зокрема, на рішення по справі «Щокін проти України», в якому «визначено концепцію якості закону» відповідно до якої національні органи зобов`язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід у випадках, «коли законодавство передбачає неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків…».

На думку суду, посилання на дане рішення є не доречним. По-перше, з огляду на те, що воно стосується зовсім інших правовідносин: податкових, які пов`язані з захистом права власності за статтею першою Протоколу Першого Конвенції. По-друге, в даній справі національне законодавство чітко передбачало правило як слід приймати рішення, якщо має місце неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків (п.32 Рішення). По-третє, причиною встановлення порушення ст.1 Протоколу Першого Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод була не лише якість закону (наявність суперечливих норм), а й не застосування найбільш сприятливих для платника податків норм всупереч прямих вимог закону.

На думку суду, норми Закону України "Про прокуратуру" відповідають критерію якості, як його розуміє ЄСПЛ, зокрема: вони є чіткими і передбачуваними (чітко передбачають випадки і умови за наявності яких прокурор може витребовувати інформацію та документи, а також суб`єктів які зобов`язані надавати таку інформацію і суб`єктів, які не pобов`язані її надавати); містять визначені межі та спосіб здійснення прокурором відповідного дискреційного права (зокрема, містять перелік суб`єктів та відносин у яких прокурори не можуть здійснювати представництво - абз. 3-4 ч.3 ст.23 Закону);

наявні процесуальні засоби захисту від свавілля (можливість оскаржити громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень підстави для представництва, перевірка підставності представництва незалежним органомм - судом).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги прокурора були законними, а їх безпідставне невиконання ОСОБА_1 (який в цей час тимчасово виконував повноваження голови) є підставою для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст.185-8 КУпАП.

Призначаючи стягнення враховуються дані про особу правопорушника (до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався), характер вчиненого правопорушення (умисно не надав відповідь на запит прокурора), обставини його скоєння (тимчасово виконував обов`язки голови Бібрської міської ради), обставини, що обтяжують і пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення (таких суддею не встановлено).

Суддя вважає, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-8 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі - двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 185-8 КУпАП, ст.ст. 173, 221, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-8 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Перемишлянський районний суд Львівської області.

Суддя: Савчак Андрій Володимирович