Провадження № 3/470/54/20
Справа № 470/73/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2020 року смт. Березнегувате

Суддя Березнегуватського районного суду Миколаївської області Орлова С.Ф., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Терлецької Т.О., секретаря судового засідання Гордієнко О.Л

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу, яка надійшла від Березнегуватського відділення Снігурівського відділу ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Одеса, проживаючого в АДРЕСА_1 , розлученого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, непрацюючого, реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу серії БД № 259051/112 23.01.2020 року о 19 годині 40 хвилин по вулиці Юхименка в с.Висунськ Березнегуватського району Миколаївської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ 21104, державний реєстраційний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота. Від продуття спеціального технічного засобу "Драгер" і проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що того вечора вживав алкогольні напої, проте транспортним засобом не керував, за кермом автомобіля була його співмешканка ОСОБА_2 . Причину зупинки працівники поліції йому не пояснили, продути спеціальний технічний засіб "Драгер" не пропонували, а проходити медичний огляд для встановлення стану алкогольного сп`яніння в закладах охорони здоров`я він відмовився, так як автомобілем не керував, а огляд проводять лише особам, які керують транспортними засобами в стані сп`яніння. Також зазначив, що поліцейськими проводився відеозапис вказаного правопорушення, проте яким технічним засобом не пояснили, що є порушенням.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 показала, що 23.01.2020 року близько 20 години поверталася на автомобілі зі своїм співмешканцем ОСОБА_1 з магазину. Транспортним засобом керувала вона, а ОСОБА_1 знаходився на пасажирському сидінні, так як в той день він вживав алкогольні напої. Зазначила, що того вечора на вулиці, де їх зупинили, нікого не було, а свідки, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, прибули на місце події приблизно через 40 хвилин після того, як їм подзвонили працівники поліції.

Захисник Терлецька Т.О. посилаючись на те, що автомобілем керував не ОСОБА_1 , як зазначено в протоколі про адміністративне правопрушення, і саме тому він відмовився від проходження медичного огляду, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, просила справу закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,

його захисника та свідка, перевіривши матеріали справи та наявні у ній докази, суддя доходить наступного.

Диспозиція статті ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зі змісту п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14 слідує, що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

З відеозапису нагрудного реєстратора інспектора поліції, дослідженого в судовому засіданні убачається, що ОСОБА_1 після зупинки працівниками поліції його транспортного засобу, за кермом автомобіля не перебував, а знаходився біля автомобіля. Також вказане підтверджується показами свідка ОСОБА_2 , яка також вказала, що керувала автомобілем вона.

В судому засіданні не знайшов підтвердження факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та порушення ним п. 2.5 Правил Дорожнього руху України, а сама по собі відмова від проходження огляду на стан сп`яніння не є правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 130 КУпАП,

За такого суддя доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 252, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя С. Ф. Орлова