Номер провадження 3/243/589/2020
Номер справи 243/879/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«04» березня 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі

Головуючого судді Хаустової Т.А.,

за участю:

- секретаря судового засідання Кобець О.М.,

- прокурора Борисова А.А.,

- особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

- захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Поляцько О.Ю.,

розглянувши матеріали, які поступили від Управління стратегічних розслідувань в Донецькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України у відношенні:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Слов`янська Донецької області, українки, громадянки України, працює головним бухгалтером в Комунальному підприємстві «Обласний дитячо-молодіжний санаторно-оздоровчий комплекс «Перлина Донеччини», РНОКПП: НОМЕР_1 , Паспорт громадянина України з безконтактним електронним насієм НОМЕР_2 , орган видачі 1455, дата оформлення 13 березня 2017 року, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 172-5 ч.1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно Протоколу № 39 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ст. 172-5 ч.1 Кодексу про адміністративні правопорушення від 27 січня 2020 року ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ст. 172-5 ч.1 КУпАП, а саме в тому, що порушуючи вимоги ч.2 ст. 23 Закону України «Про запобігання корупції», займаючи посаду головного бухгалтера Комунального підприємства «Обласний дитячо молодіжний санаторно оздоровчий комплекс «Перлина Донеччини» відповідно до пп. «а» п.2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», будучи суб`єктом, на яку поширюється обмеження вказаного Закону, перебуваючи у приватного нотаріуса ОСОБА_3 , що здійснює свою діяльність за адресою : АДРЕСА_3 , 25 вересня 2018 року ( точний час не встановлено) одержала у подарунок трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_4 вартістю 182300 гривень 00 коп від Дарувальника ОСОБА_4 , чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ст. 172-5 ч.1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 роз`яснені права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності передбачені ст.ст. 55,56,59,63 Конституції України, ст. 268 КУпАП ( а.с.5).

З урахуванням того, що однією з основних засад судочинства відповідно до статті 129 Конституції України є гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, розгляд справи проводиться із застосуванням технічних засобів фіксування судового процесу.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбаченні цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган ( посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст. 279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, яка розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчинені адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ст. 172-5 ч.1 КУпАП не визнала та пояснила, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-5 ч.1 КУпАП. 27 січня 2020 року у приміщенні її робочого кабінету КП «ОДМСОК «Перлина Донеччини» наприкінці робочого часу їй був вручений Протокол № 39, в якому зазначено, що нею вчинене адміністративне правопорушення за частиною 1 ст. 172-5 КУпАП. З протоколу вбачається, що вона, займаючи посаду головного бухгалтера, будучи посадовою особою публічного права, 25 вересня 2018року отримала подарунок від ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме трикімнатну квартиру у м. Слов`янськ, вартістю 182300 грн, чим порушила обмеження встановлені ч.2.ст.23 ЗУ «Про запобігання корупції» та вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ст.172-5 ч.1 КУпАП.

Вона працює на даному підприємстві з 2008 року, з 2009року її наказом директора було призначено на посаду головного бухгалтера. За весь період роботи вона жодного разу не була притягнена до відповідальності за зловживання, використання свого службового положення чи інших подібних порушень. Ніякої мети отримати неправомірну вигоду або прийняття такої вигоди, чи прийняття обіцянки/пропозиції щодо якоїсь вигоди для себе у неї не було. Ніяких вирішення питань у власних інтересах з приводу дарування квартири не було.

ОСОБА_4 ніколи не була зацікавлена в певних офіційних діях комплексу, де вона працює на посаді головного бухгалтера, ніяких інтересів між ними стосовно виконання нею її посадових обов`язків також не було.

Також, приймаючи даровану квартиру, жодного умислу на вчинення протиправних дій у неї не було, вона чітко усвідомлює, що ніяких противоправних характерних діянь нею не було зроблено. ОСОБА_4 була другою дружиною її біологічного батька - ОСОБА_5 , який у 1995 році помер. Вони не дуже часто спілкувалися, але підтримували і продовжують підтримувати спілкування на рівні родичів. Ця квартира стояла порожньою, потребувала ремонту, ОСОБА_4 не використовувала її, тому коли вона запропонувала їй допомогу у вигляді дарування квартири вона погодилася, тому що одна на протязі 14 років виховує двох своїх неповнолітніх дітей та є одинокою матір`ю.

25 березня 2019 року вона подала щорічну декларацію, в якій зазначила про зміну майнового стану та про отримання подарунку, не маючи жодного корисного мотиву при укладанні договору дарування та отримуючи квартиру в подарунок. Сплатила ж у цьому році всі податки з приводу дарування квартири, зробила невеликий косметичний ремонт .

Ніяких мотивів та мети задовольнити свої потреби чи інтереси внаслідок отримання подарунку у зв`язку з виконанням своїх посадових обов`язків у неї не було.

Просить суд закрити провадження у справі, оскільки в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-5 ч.1 КУпАП.

Свідок ОСОБА_4 пояснила, що приблизно два тижні тому до неї в вечірній час за місцем мешкання прийшли два працівники поліції та почали задавати питання. Вона того вечора себе погано почувала, вже було пізно і у неї боліла голова, оскільки вона є людиною похилого віку і хвилювалася. Працівники поліції почали задавати їй питання стосовно продажу квартири. Протягом двадцяти років вона перебувала в шлюбі з ОСОБА_5 і перед його смертю від нього дізналася, що ОСОБА_1 його рідна донька. ОСОБА_5 попросив її, щоб вона та її донька від першого шлюбу допомагали його доньці АДРЕСА_5 ) є трикімнатною, належала їй, поряд знаходиться школа. Вона та її донька вирішили подарувати цю квартиру ОСОБА_1 , але та спочатку не погоджувалася прийняти подарунок. Квартира трикімнатна, стара, без ремонту і вони вирішили її подарувати ОСОБА_1 , оскільки та виховує двох дітей одна. Потім ОСОБА_1 погодилася отримати квартиру в дар для своїх дітей. Про те, що ОСОБА_1 працює саме головним бухгалтером, їй стало відомо недавно від самої ОСОБА_1 . Договір дарування не уклала з дітьми ОСОБА_1 , оскільки не знала, що це можливо і діти ще малі. Як вона обіцяла своєму чоловіку, не могла допомогти ОСОБА_1 грошима, тому вирішили подарувати квартиру для її сім`ї і дітей. Вона сама, її донька та ОСОБА_1 тривалий час підтримують дружні, родинні стосунки.

Захисник ОСОБА_1 , адвокат Поляцько О.Ю., яка діє на підставі Ордеру серія НОМЕР_3 від 03 лютого 2020 року ( а.с. 91-92), просила суд закрити провадження у справі у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності та у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-5 ч.1 КУпАП.

Прокурор у судовому засіданні наполягав, що зібраними доказами по справі підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-5 ч.1 КУпАП, просив визнати винуватою ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 172-5 ч.1 КУпАП та притягнути її до адміністративної відповідальності.

Судом також дослідженні наступні письмові документи (докази):

- Протокол про адміністративне правопорушення № 39 від 27 січня 2020 року (а.с.6-15);

- Рішення № 75 від 02 березня 2017 року «Про затвердження Типової антикорупційної програми юридичної особи» (а.с.26-46);

- Положення про уповноважену особу з питань та виявлення корупції КП «ОДМСОК «Перлина Донеччини» (а.с.47-48);

- Наказ КП «ОДМСОК «Перлина Донеччини» № 30/а від 25 лютого 2009 року з якого вбачається, що ОСОБА_1 переведено з її згоди головним бухгалтером КП «ОДМСОК «Перлина Донеччини» з 25 лютого 2009 року ( а.с. 49). Відповідно до п.п «а» п.2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб`єктом на якого поширюється дія цього Закону як посадову особу юридичної особи публічного права головний бухгалтер КП «ОДМСОК «Перлина Донеччини» та є відповідальною за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією.

- Посадова інструкція головного бухгалтера № 9 від 02 січня 2019 року (а.с.50-51);

- Пояснення свідка ОСОБА_4 (а.с.59);

- Звіт «Про незалежну експертну оцінку вартості нерухомого майна» від 20 вересня 2018 року (а.с.60-63);

- Договір дарування квартири від 25 вересня 2018 року (а.с.64);

- Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 23 січня 2020 року (а.с.65-70);

- Протокол огляду від 23 січня 2020 року (а.с.71-78).

-З Витягу ID декларації: http:/.nazk.gov.ua/declaration/5454edde-02e7-4bc0-a5b5-46ee41 ec76bf від 23 січня 2020 року вбачається, що головний бухгалтер Комунального підприємства «Обласний дитячо-молодіжний санітарно-оздоровчий комплекс «Перлина Донеччини» ОСОБА_1 , подала декларацію 25 березня 2019 року о 18 годині 10 хвилин, в якій зазначила у розділі 3 «Об`єкти нерухомості» задекларувала квартиру загальною площею 58.8 кв.м., яка розташована в м. Слов`янськ Донецької області, дата набуття права власності на квартиру 25 вересня 2018 року, вартість квартири 182300 (сто вісімдесят дві тисячі триста) гривень 00 коп., а також у розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» зазначила інше подарунок у не грошовій формі вартістю 182300 (сто вісімдесят дві тисячі триста) гривень 00 коп. (а.с.79-83).

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Також, необхідно зазначити, що ст. 245 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , її захисника, прокурора, який приймав участь у судових засіданнях, свідка, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено в судовому засіданні, у січні 2020 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з Управління стратегічних розслідувань у Донецькій області ДСР Національної поліції України, надійшов Протокол про адміністративне правопорушення № 39 від 27.01.2020 року, відносно ОСОБА_1 про порушення нею вимоги ч. 2 ст. 23 Закону України «Про запобігання корупції» та вчиненні нею адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 172-5 КУпАП.

З Протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 , обвинувачується в тому, що займаючи посаду головного бухгалтера комунального підприємства «Обласний дитячо-молодіжний санаторно-оздоровчий комплекс «Перлина Донеччини», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права та відповідно до п.п. «а» п.2 ч.1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції» , будучи суб`єктом на якого поширюється обмеження встановлені цим законом, 25 вересня 2018 року отримала у подарунок від своєї знайомої, ОСОБА_4 , трикімнатну квартиру у м. Слов`янську, Донецької області вартістю 182300,00 грн., чим порушила обмеження встановлені ч. 2 ст. 23 ЗУ «Про запобігання корупції» та вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 172-5 КУпАП.

Відповідальність за ч. 1 ст. 172-5 КУпАП настає у випадку порушення встановлених законом обмежень щодо одержання подарунків.

З відомостей, зазначених в Протоколі вбачається, що датою вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією є 25 вересня 2018 року.

Місце вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією є місце провадження діяльності приватного нотаріуса Таранушенко В.М., а саме: Донецька обл., м АДРЕСА_3 . 52.

Фактичним моментом виявлення правопорушення, пов`язаного з корупцією є факт встановлення складу правопорушення, пов`язаного з корупцією згідно Протоколу № 39 від 27 січня 2020 року, а саме дата складання зазначеного протоколу 27 січня 2020 року.

Однак, суд вважає, що відомості, викладені в протоколі не відповідають дійсності, протокол складений з порушенням вимог чинного законодавства, докази долучені до матеріалів справи отримані з порушенням вимог чинного законодавства з наступних підстав.

Диспозиція статті 172-5 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за порушення встановлених законом обмежень щодо одержання подарунків.

В примітці до статті зазначено, що суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції".

Адміністративним правопорушенням (проступком) відповідно до статті 9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно абзацу 5 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання корупції", корупція - це використання особою, зазначеною у ч.1 ст. 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей.

Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчинення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється наявними у справі доказами, оцінка яких здійснюється відповідно до ст. 252 КУпАП.

Відповідальність за скоєння адміністративного правопорушення за ч.1 ст.172-5 КУпАП передбачена Главою 13-А «Адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією» цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції»: правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Обов`язковою ознакою, за якою будь-яка неправомірна поведінка державних службовців або інших осіб, уповноважених на виконання функцій держави, чи осіб, які є такими, на яких поширюється дія Закону, може визнаватися корупційною, якщо є корисливий або інший особистий інтерес таких осіб або інтерес третіх осіб.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЗУ «Про запобігання корупції» особам, зазначеним у пунктах 1, 2 ч.1 ст. 3 цього Закону, забороняється безпосередньо або через інших осіб вимагати, просити, одержувати подарунки для себе чи близьких їм осіб від юридичних або фізичних осіб: 1) у зв`язку із здійсненням такими особами діяльності, пов`язаної із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування; 2) якщо особа, яка дарує, перебуває в підпорядкуванні такої особи. Особи, зазначені у пунктах 1, 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, можуть приймати подарунки, які відповідають загальновизнаним уявленням про гостинність, крім випадків, передбачених частиною першою цієї статті, якщо вартість таких подарунків не перевищує один прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на день прийняття подарунка, одноразово, а сукупна вартість таких подарунків, отриманих від однієї особи (групи осіб) протягом року, не перевищує двох прожиткових мінімумів, встановлених для працездатної особи на 1 січня того року, в якому прийнято подарунки.

Отже, з об`єктивної сторони правопорушення за ч. 1 ст. 172-5 КУпАП становлять діяння у вигляді одержання у власність речей або майнових прав з порушенням вимог вищезазначеного Закону. Зокрема, таке порушення, матиме місце у разі одержання подарунку в зв`язку з виконанням особою функцій держави або органів місцевого самоврядування, тобто обумовлюється службовим становищем одержувача, посадою, яку він обіймає. Пов`язаними із виконанням службових обов`язків є подарунки, що надаються як подяка за раніше вчинені службовцем дії (бездіяльність) або прийняті ним рішення на користь дарувальника або третіх осіб; або даруються в очікуванні заздалегідь необіцяного вчинення публічним службовцем дій (бездіяльності) або прийняття ним рішень на користь дарувальника чи третіх осіб. Таким чином, для наявності корупційного правопорушення має бути встановлений зв`язок між виконанням особою функцій держави або органів місцевого самоврядування та одержанням подарунка.

Якщо такий зв`язок у конкретному випадку не встановлено, відповідальність за ст. 172-5 КУпАП виключається.

З матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 подарована квартира з метою вирішення питань у власних інтересах; що дарувальник Кузнецова Г.І. є зацікавлена в певних офіційних діях установи, в якій працює ОСОБА_1 ; що ОСОБА_4 здійснює певні види діяльності, що регулюються відповідною установою; що ОСОБА_6 є особою на інтереси якої може вплинути виконання чи невиконання посадовою особою ОСОБА_1 своїх посадових обов`язків та інше, тобто відсутній зв`язок між виконанням особою функцій держави або органів місцевого самоврядування та одержанням подарунка.

Зазначене свідчить, що поліція, складаючи даний протокол не здобула доказів, що ОСОБА_1 отримала подарунок від ОСОБА_4 у зв`язку із зайняттям нею посади головного бухгалтера Комунального підприємства «Обласний дитячо молодіжний санаторно оздоровчий комплекс» Перлина Донеччини», тобто відсутній наслідковий зв`язок між виконанням нею функцій посадовця та одержанням подарунка.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-5 ч.1 КУпАП характеризується прямим умислом.

Адміністративні правопорушення, пов`язані із корупцією, характеризуються формальним складом, тобто вони можуть бути вчинені тільки у вигляді активних дій або бездіяльності.

З суб`єктивної сторони вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією характеризується тим, що вони вчиняються умисно. Це означає, що особа усвідомлює протиправний характер свого діяння, передбачає його наслідки, бажає або свідомо допускає настання цих наслідків. Протиправні діяння цього виду вчиняються умисно, можуть полегшувати (спрощувати, прикривати) скоєння корупційних правопорушень, а також мати суміжні склади з корупційними правопорушеннями. Згідно зі ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склад правопорушення за ч.1 ч. 1 ст. 172-5 КУпАП є формальним, обов`язковим елементом об`єктивної сторони складу правопорушення за ч.1 ст. 172-5 КУпАП є умисна дія чи бездіяльність, а тому, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прокурор, що приймає участь в розгляді таких протоколів судом, зобов`язані довести суду наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу.

В рішенні Конституційного Суду України від 06.10.2010 року (справа №1-27/2010 про корупційні правопорушення та введення в дію антикорупційних законів) суд зазначив, що термін "корупція" означає "використання особою наданих їй службових повноважень та пов`язаних з цим можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб". В цьому ж рішенні Конституційний Суд України зазначив, що відповідно до частини першої статті 3 Конституції України людина визнається в Україні найвищою соціальною цінністю. В частині другій цієї статті вказується, що держава відповідає перед людиною за свою діяльність, зміст і спрямованість якої визначаються правами і свободами людини та їх гарантіями. Отже, слід виходити з того, що будь-яке обмеження прав людини і громадянина повинно бути не тільки юридично обґрунтованим, а й соціально виправданим і адекватним.

Отже, корупційна діяльність безпосередньо пов`язується з корисливими діями (бездіяльністю) посадової особи при виконанні покладених на неї службових повноважень.

Таким чином, при розгляді справ пов`язаних з корупцією, обов`язково має встановлюватись умисний характер вчиненого. З суб`єктивної сторони дане корупційне правопорушення характеризується умисною формою вини, а саме, прямим умислом, а також наявністю відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи чи інтересу третіх осіб, яким суб`єкт правопорушення мав керуватись при його вчиненні.

Як вбачається з договору ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_1 квартиру. Зокрема, свідок ОСОБА_4 повідомила, що подарунок здійснила з власної волі, ОСОБА_7 є донькою її померлого чоловіка, а отже і її. Крім того, ОСОБА_1 є матір`ю, що виховує сама двох неповнолітніх дітей, їй самій важко забезпечувати дітей, тому враховуючи інтереси своїх дітей не відмовлялася від допомоги рідні.

Отже, при укладенні договору дарування у ОСОБА_1 був відсутній умисел використовувати свою діяльність в корисливих цілях.

Відповідно до п. 7 ст. 46 Закону України "Про запобігання корупції" у декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яку зобов`язані щороку подавати суб`єкти декларування, зазначаються відомості, зокрема, про благодійну допомогу і подарунки. При цьому відомості про благодійну допомогу зазначаються завжди, а відомості про подарунки лише якщо їхня вартість перевищує п`ять прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року. Принципи прозорості та доступу до інформації вимагають також, що не може бути віднесена до інформації з обмеженим доступом інформація про подарунки, які регулюються цим Законом (п. 2 ч. 2 ст. 60 Закону). Крім того, дарунки підлягають декларуванню відповідно до правил, визначених ПК (статті 164.2.10, 165.1.39, 170.9.1, 172.10, 173.7, 174.6).

Відповідно до вимог чинного законодавства, ОСОБА_1 оприлюднила 25 березня 2019 року щорічну декларацію, в якій зазначила в тому числі, про зміну майнового стану, та зазначила про отриманий нею подарунок, отже вона не мала жодного корисливого мотиву при укладенні договору дарування та отримання в подарунок квартири, яку їй з власної волі подарувала ОСОБА_4 , дружина її померлого родича.

Відсутність прямого умислу свідчить про недоведеність суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, а як наслідок відсутність складу зазначеного правопорушення.

З метою уникнення неоднозначного тлумачення норм Закону «Про запобігання корупції» та положень Кодексу України про адміністративні правопорушення в судовій практиці та запобігання помилкам при розгляді справ про окремі адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією ВССУ підготував інформаційний лист від 22.05.2017 №223-943/0/4-17.

Зокрема, в п. 7 Листа ВССУ констатував, що при розгляді справ цієї категорії суди повинні забезпечувати своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин, передбачених ст. ст. 247 і 280 КпАП, звертаючи особливу увагу на з`ясування таких питань:

- чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності;

- чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого КУпАП;

- чи є особа винною у його вчиненні;

- чи належить вона до суб`єктів цього правопорушення;

- чи не містить правопорушення ознак злочину;

- чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені ст.38 КпАП;

- чи немає інших обставин, що виключають провадження у справі.

Суди мають також з`ясовувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв`язку між діянням і виконанням особою повноважень.

Мотив це обумовлене певними потребами чи інтересами, усвідомлене особою внутрішнє спонукання, яке викликає в неї намір вчинити правопорушення. Будь-яка усвідомлена вольова діяльність людини завжди мотивована, тобто в її основі лежить певна потреба, які ініціює, спонукає, інколи провокує особу на вчинення того чи іншого діяння. Мотив є обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони умисного складу правопорушення.

Мета це певне уявлення особи про бажаний наслідок його суспільно-небезпечного діяння. Змістом мети є бажання особи досягти таким шляхом визначеного і бажаного для неї наслідку. Мета тісно пов`язана з мотивом вчинення протиправного діяння. Потреба особи є початковим етапом у будь-якій свідомій психічній діяльності, у тому числі і протиправній. Вони не тільки спонукають особу до вчинення умисного протиправного діяння, але і обумовлюють, викликають у її свідомості бажання досягти таким шляхом певного наслідку, задовольнити свою потребу чи інтерес.

Отже, жодними наданими доказами не підтверджено наявності у ОСОБА_1 мотиву та мети задовольнити свої потреби чи інтереси внаслідок отримання подарунку у зв`язку із здійсненням нею діяльності, пов`язаної із виконанням адміністративно-управлінських функцій на посаді головного бухгалтера, тобто відсутній наслідковий зв`язок між виконанням нею функцій головного бухгалтера та одержанням подарунка, що свідчить про відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Системний аналіз наведених правових норм при застосуванні до правовідносин, що є предметом судового дослідження, вказує на те, що при прийнятті подарунку у ОСОБА_1 був відсутній будь-який корисливий мотив, вона діяла з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямована ця дія.

У відповідності до Рішення Конституційного Суду України від 22.10.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до неї базується на конституційних принципах і правової презумпції, в тому числі і закріпленої в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості. Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини, практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується, як джерело права у відповідності зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Окрім цього, Європейський суд з прав людини підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доказувати свою непричетність до скоєння порушення.

Також, у рішенні від 21.07.2011 року у справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини висловив позицію, що суд має право обгрунтовувати свої висновки лише доказами, які витікають із співіснування достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою висновків або схожих неспростованих презумпцій факту. Тобто, таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Отже, всі сумніви щодо винуватості особи трактуються на її користь і тягар доказування, є обов`язком адміністративного органу, цей обов`язок в даному адміністративному провадженні орган, на який він був покладений виконав не належним чином, він не навів доказів «поза розумним сумнівом» винуватості особи, відносно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень.

Таким чином, зібрані поліцією докази не свідчать про винуватість ОСОБА_1 , а тому адміністративне провадження підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-5 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, Законом України «Про запобігання корупції», ст.ст. 34, 35, 36,частина 1 ст.172-5 , п.1 частини 1 статті 247,ст.ст. 255, 276, 278, 279, 280, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в притягненні до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Слов`янська Донецької області, українки, громадянки України, працює головним бухгалтером в Комунальному підприємстві «Обласний дитячо-молодіжний санаторно-оздоровчий комплекс «Перлина Донеччини», РНОКПП: НОМЕР_1 , Паспорт громадянина України з безконтактним електронним насієм НОМЕР_2 , орган видачі 1455, дата оформлення 13 березня 2017 року, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 за частиною 1 ст. 172-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Слов`янська Донецької області, українки, громадянки України, працює головним бухгалтером в Комунальному підприємстві «Обласний дитячо-молодіжний санаторно-оздоровчий комплекс «Перлина Донеччини», РНОКПП: НОМЕР_1 , Паспорт громадянина України з безконтактним електронним насієм НОМЕР_2 , орган видачі 1455, дата оформлення 13 березня 2017 року, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 за частиною 1 ст. 172-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Постанова може бути оскаржена до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів, з дня її проголошення.

Постанову прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області Т.А. Хаустова