Справа № 617/1547/20
Провадження № 3/617/712/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2020 року Вовчанський районний суд Харківської області у складі судді Глоби М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вовчанську Харківської області матеріал, що надійшов з Відділу прикордонної служби «Вовчанськ» Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, освіта середня спеціальна, не працюючого, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 206-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

07.09.2020 року до Вовчанського районного суду Харківської області надійшов матеріал, який містить протокол про адміністративне правопорушення серії СхРУ № 111243 від 28.08.2020 року, відповідно до якого, 28.08.2020 року о 11 год. 00 хв. ОСОБА_1 автодорогою Харків-Вовчанськ на автомобілі «Саманд» реєстраційний номер НОМЕР_1 здійснював перевозку трьох громадян республіки Бангладеш, які незаконно перебувають на території України. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 206-1 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд критично ставиться до матеріалів провадження про вчинення адміністративного правопорушення, оформлених помічником начальника відділу прикордонної служби «Вовчанськ» та направлених на розгляд судді, виходячи з наступного.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом; орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності; при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України). Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Відповідно до положень КУпАП, розгляд судом справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи-правопорушника та в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Зокрема, ст. 206-1 КУпАП, визначає перевезення водіями іноземців та осіб без громадянства на порушення встановлених правил перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні і транзитного проїзду їх через територію України, якщо ці дії безпосередньо не пов`язані із незаконним перетинанням осіб через державний кордон України.

Отже, норма ч. 3 ст. 206-1 КУпАП є бланкетною, що зобов`язує особу, яка складає протокол, при викладені суті правопорушення зазначити правила перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні і транзитного проїзду їх через територію України.

Однак, розкриваючи склад адміністративного правопорушення, в протоколі не наведено норму спеціального законодавства, яка була порушена ОСОБА_1 і не розкрив суть об`єктивної сторони цього правопорушення.

Зазначені правила регулюються Законами України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», «Про біженців», Правилами в`їзду іноземців та осіб без громадянства в Україну, їх виїзду з України татранзитного проїздучерез її, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.1995 року №1074.

Окрім цього, санкція частини 3 статті 206-1 КУпАП, передбачає покарання у виді накладення штрафу від ста сімдесяти до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією транспортних засобів чи без такої.

Разом з тим, у складеному матеріалі відносно ОСОБА_1 відсутні дані які необхідні для прийняття рішення стосовно конфіскації, а саме: відносно транспортного засобу на якому було здійснено перевезення громадян республіки Бангладеш, які незаконно перебувають на території України.

Згідно ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України). Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Згідно змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди зобов`язані застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерел права.

Європейський Суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25).

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 зазначено, що протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог ст. 256 КПАП, повертаються відповідному органу для належного оформлення.

Вказані недоліки заважають своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності із законом, виявленню причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративного правопорушення, запобіганню правопорушенню, вихованню громадянина у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Таким чином, адміністративний матеріал підлягає поверненню до Відділу прикордонної служби «Вовчанськ» Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України для належного оформлення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 245, 277, 278 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Матеріал про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст 206-1 КУпАП, повернути для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя -