Справа №949/857/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2020 року м. Дубровиця

Суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Отупор К.М., за участю адвоката Полейка С.П., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Зарічненського ВП Варашського ВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 28 травня 1996 року Дубровицьким РВ УМВС України в Рівненській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ,

за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Права та обов`язки, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 роз`яснені.

в с т а н о в и в :

16 липня 2020 року о 17 год. 45 хв., в с. Котира по вул. Центральна, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився у присутності двох свідків.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 відмовився від підпису в протоколі та дачі письмових пояснень.

На розгляді справи в суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненому не визнав та пояснив, що 16 липня 2020 року, він в складі бригади робив ремонт дачних будинків, що знаходяться біля озера Нобель Зарічненського району, які належать підприємцю Велінцю. Біля 17:00 год., у них закінчилися будівельні матеріали, та він разом із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вирішили поїхати до річки на рибалку. Коли він автомобілем знаходився на лузі біля річки, то приблизно через 5 хвилин після цього побачив поліцейський автомобіль, який зупинився на автодорозі, що проходить по дамбі. До них підійшли два працівника поліції, які не представились. Один із працівників поліції запитав, кому належить автомобіль, на що він відповів, що це його. Далі працівник поліції запропонував пред`явити йому посвідчення водія, на що він погодився, однак працівник поліції вирвав посвідчення водія з його рук та почав безпідставно звинувачати в тому, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Він пояснював працівнику поліції, що жодних алкогольних напоїв того дня він не вживав, але не зважаючи на це працівник поліції продовжував стверджувати, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння. В подальшому працівник поліції запропонував йому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, але яким чином не пояснив, приладу з мундштуком не показав і не пояснював порядку проходження такого огляду та наслідки відмови від нього. Така поведінка працівника поліції його обурила. а тому він відмовився проходити огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, тим більше, що свідки при цьому присутні не були. Після цього, працівники поліції поїхали. Протокол про адміністративне правопорушення та будь-які інші документи при ньому не складались і не вручались. Про те, що відносно нього було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, йому стало відомо лише із повістки про виклик до суду.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 суду пояснив, що 16 липня 2020 року, він разом із ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 працювали в складі бригади та здійснювали ремонті роботи дачних будинків. Біля 17:00 год., коли в них закінчились будівельні матеріали, вони вирішили поїхати на рибалку. Приїхавши на місце, вони дістали вудочки. Приблизно через 5 хвилин, до них під`їхали працівники поліції та запитати кому належить автомобіль, на що ОСОБА_1 відповів, що йому. Потім працівники поліції запровонували ОСОБА_1 пред`явити документи. Один із працівників поліції вирвав документи із рук ОСОБА_1 та запропонував йому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, однак ОСОБА_1 відмовився, оскільки жодних свідків при цьому не було. Приладу для проходження такого огляду працівник поліції не показав. Протоколу про адміністративне правопорушення та будь-яких інших документів, працівники поліції не складали. Після цього, працівники поліції поїхали. Також додав, що жодних алкогольних напоїв того ОСОБА_1 не вживав.

Аналогічні пояснення з даного приводу надали свідки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель с. Корчів`я, Костопільського району Рівненської області та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель с. Корчів`я, Костопільського району Рівненської області.

Для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, за клопотання предстаника ОСОБА_1 - адвоката Полейка С.П. в судове засідання двічі викликалися свідки, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №333989 від 16 дипня 2020 року, а саме: ОСОБА_6 , житель с. Вичівка, Зарічненського району Рівненської області та ОСОБА_7 , жителька смт. Зарічне, Рівненської області. Однак, вказані свідки в судове засідання двічі не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, хоча були своєчасно та належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Полейко С.П. в судовому засіданні пояснив, що протокол про адміністративне прапорушення відносно його довірителя ОСОБА_1 є завідомо неправдивим, сфальсифікованим і таким, що не відповідає вимогам та нормам Кодексу України про адміністративні правопорушення. В даному випадку, працівники поліції не бачили моменту, коли ОСОБА_1 керував трнаспортним засобом, а лише під`їхали до нього, коли той стояв. Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а це слід розуміти як виконання функцій водія під час руху транспортного засобу, про що зазначено в пункті 27 постанови Пленуму ВСУ №18 від 19 грудня 2008 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті". Факт того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, був стверджений поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . Щодо пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , то просить суд віднестить до них критично, оскільки вказані свідки при складанні протоколу про адміністративне правопорушення присутні не були, а тому їх пояснення є сфальсивікованими. Крім того, вказані свідки двічі не з`явилися на виклик до суду. Також просить суд звернути увагу на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення, не зазначено, яким саме транспортним засобом керував його довіритель ОСОБА_1 . Крім того, не відповідає дійсності і той факт, що його довіритель ОСОБА_1 керував транспортним засобом в с. Котира по вул. Центральна, оскільки коли до нього під`їхали працівники поліції, він стояв на лузі поблизу річки, що також було стверджено поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . Що стосуєтсья відеозапису, який долучений до матеріалів справи, то не зрозуміло, яким чином він був долучений та за допомогою чого він був проведений. Крім того, працівник поліції повинен був повідомити його довірителя ОСОБА_1 про те, що проводиться відеозапис, а також вказати у складеному протоколі про адміністративне правпорушення про фіксування процесульних дій з посиланням на технічний засіб, за допомогою якого він був зроблений, однак цього зроблено не було. Тому, такий доказ не можна вважати допустимим, оскільки про наявність такого доказу його довірителю стало відомо лише в судовому засіданні. Крім того, відповіднодо до вимог Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, відеозапис із нагрудної камери працівників патрульної поліції, що здійснюютьоформлення адмінітративного правопорушення, має бути безперервним. В даному випадку відеозапис не є безперервним та переривається, а тому його не можна вважати належним та допустимим доказом. Також просить суд звернути увагу на те, що однією з підстав для скасування постанови про притягнення до адміністративної відподальності може бути не повідомлення особи про проведення відеозйомки на "боді-камеру" (постанова Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17 липня 2019 року у справі №524/832/17). Із відеозапису, долученого до матеріалів справи не вбачається, що його довіритель ОСОБА_1 був попереджений про проведення зйомки, а сама зйомка проведена неповно, вибірково та в ній відсутні свідки, які зазначені в протоколі. Також на відеозаписі відсутня відмова його довірителя ОСОБА_1 про відмову від дачі письмових пояснень та отримання ним копії протоколу про адміністративне пропорушення, а також момент ознайомлення ОСОБА_1 зі складеним протоколом. Крім того, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, чого працівниками поліції зроблено не було. Також викликає сумнів той факт, що працівник поліції, який у протоколі стверджує, що ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, тимчасово не доставив автомобіль для зберігання на спеціальний майданчик до Зарічненського ВП, як це передбачено статтею 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Жодних доказів того, що ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння в матеріалах справи немає. Обставини, які були встановлені в судовому засіданні, дають змогу зробити висновок, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У зв`язку з тим, що в матеріалах справи відсутні належні, об`єктивні та обґрунтовані докази вини ОСОБА_1 , просить суд провадження у даній закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника - адвоката Полейка С.П., допитавши свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , суд приходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається статтею 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735.

Статтею 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції.

Зокрема, цією статтею визначено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №333989 від 16 липня 2020 року, в якому зазначені ознаки алкогольного сп`яніння, наявні у ОСОБА_1 та зафіксовано факт його відмови від проходження огляду для визначення стану сп`яніння, а також іншими доказами.

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що в ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та запропоновано пройти огляд для визначення стану сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, про що свідчать їх підписи в даному акті (а.с.4).

З матеріалів справи вбачається, що 16 липня 2020 року щодо ОСОБА_1 було видано направлення на огляд водія з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції виданого щодо ОСОБА_1 , встановлено що 16 липня 2020 року він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі в присутності свідків.

Водночас, з відеозапису, що наявний в матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд для визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, на що він відмовився. Окрім того, з даного відеозапису підтверджується той факт, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції не на лузі поблизу річки, а на дорозі, а тому його пояснення і показання свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом вважаються недостовірними.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Таким чином факт скоєння вказаного правопорушення за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується зібраними доказами, які повністю узгоджуються між собою. Підстав вважати їх недопустимими суд не вбачає.

З зазначених доказів вбачається, що ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, яким передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому в його діях вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 , суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме з довідки, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_3 (а.с.6).

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно вимог статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що для виправлення ОСОБА_1 , а також з метою його виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, буде доречним застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки таке стягнення повністю досягне мети його застосування.

Разом із тим, згідно статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись статтями 24, 40-1, 284, 287, 294, 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. (десять тисяч двісті гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , судовий збір у розмірі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень 40 коп.) на користь держави в особі Державної судової адміністрації України:

отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106;

код за ;

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

рахунок отримувача: UA0026001;

код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, її захисником до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 20400 грн. (двадцять тисяч чотириста гривень).

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Дубровицького

районного суду К.М. Отупор