Справа № 349/1970/19
Провадження № 33/4808/44/20
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Могила Р. Г.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Повх І.Д.,

розглянувши матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 20 грудня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, який не працює, студента, громадянина України,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на один рік, а також стягнуто судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.,-

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 31 жовтня 2019 року о 21 год. 35 хв. в с. Юнашків Рогатинського району Івано-Франківської області керував транспортним засобом марки ВАЗ 2106, номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 (а) Правил дорожнього руху. Огляд на стан сп`яніння водія проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, тим самим вчинив порушення вимоги п.2.9А ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

На вказану постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу із доповненнями, в якій вважає постанову суду незаконною, необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що дії працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього були незаконними та такими, що грубо порушували його права та встановлений порядок провадження в справах про адміністративне правопорушення. Працівниками поліції не були дотримані вимоги КУпАП, складений протокол не відповідає фактичним обставинам справи, порядку направлення водія на огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Вказує, що свідком правопорушення безпідставно було вказано особу, яка безпосередньо здійснювала керування транспортним засобом перед його зупинкою працівниками поліції.

Вважає, що суд безпідставно не прийняв до уваги показання свідка ОСОБА_2 , який підтвердив в судовому засіданні, що саме він керував транспортним засобом перед тим, як був зупинений працівниками поліції.

Звертає увагу на те, що матеріали відеозапису з реєстратора, який знаходився в патрульному автомобілі та пояснення свідка ОСОБА_3 містять суперечності стосовно часу проведення вказаних дій. Зокрема, дані відеозапису свідчать про те, що його транспортний засіб було зупинене поліцейськими в 21.39. год., а в поясненнях свідка ОСОБА_3 зазначено, що його запросили бути в якості свідка в 21.40 год. Звертає увагу на те, що вказаний свідок знаходився в нетверезому стані і незважаючи на неодноразові клопотання не був допитаний у судовому засіданні.

Вважає показання свідків недопустимим доказом у справі, оскільки вони надані на заздалегідь підготовленому бланку, на якому свідки не можуть зазначити свої зауваження.

Окрім того, в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано якою моделлю приладу Драгер було проведено тест на стан алкогольного сп`яніння та в переліку зареєстрованих медичних виробів, які відносяться до Державного Реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення та у свідоцтві про державну реєстрацію від 29.12.2014 р. №14455/2014 на медичні вироби «Газоаналізатори Драгер Алкотест» відсутня інформація щодо виробів 6810.

Вважає, що матеріали справи не містять доказів його вини у вчиненні адміністративного правопорушення і стверджує, що при проведенні огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння працівником поліції йому не було роз`яснено про порядок застосування спеціального технічного засобу, не надано сертифікат відповідності даного технічного засобу вимогам закону, чим було порушено вимоги ч.5 ст.266 КУпАП.

Просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник адвокат Повх І.Д. підтримали вимоги апеляційної скарги та просили скасувати постанову суду і закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Крім того, просили закрити справу про притягнення до адміністративної відповідальності у зв`язку з тим, що на даний час закінчився встановлений ст.38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а постанову судді залишити без змін з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, приймаючи до уваги правову природу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його характер і ступінь суворості передбаченого за їх вчинення стягнень, вважає, що, особа яка обвинувачується у вчиненні, вищевказаного правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення.

Суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини адміністративного правопорушення, належним чином мотивував свої висновки щодо доведеності вини ОСОБА_1 та призначив йому справедливе стягнення, яке відповідає особі правопорушника та характеру вчиненого правопорушення.

Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідність за дане правопорушення та прийняте по справі рішення.

Суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доводиться сукупністю доказів, які були досліджені судом першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції було грубо порушено права ОСОБА_1 та встановлений порядок провадження в справах про адміністративне правопорушення.

Зокрема, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 31 жовтня 2019 року о 21 год. 35 хв. в с.Юнашків Рогатинського району Івано-Франківської області керував транспортним засобом марки ВАЗ 2106, номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, результат позитивний, 1.03 % проміле, чим порушив п.2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою начальником СРПП №1 Рогатинського ВП в Івано-Франківській області капітаном поліції Галатин В.В., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП.

ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки відповідно до ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, та повідомлено про розгляд справи у Рогатинському районному суді, про що свідчить власноручний підпис ОСОБА_1 у вказаному протоколі.

ОСОБА_1 був ознайомлений зі змістом протоколу та отримав копію протоколу про адміністративне правопорушення, а транспортний засіб передано ОСОБА_2 , який мав відповідне посвідчення водія.

Суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 власноручно надав пояснення та написав, що " випив ліки від болю в шлунку, після чого керував автомобілем."

У вказаному протоколі про адміністративне правопорушення в якості свідків вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , реальна участь яких під час складання протоколу про адміністративне правопорушення підтверджується їх власними підписами та не оспорюється ОСОБА_1 та його захисником.

Згідно з долученої до протоколу про адміністративне правопорушення роздрукованої квитанції приладу «Drager Alcotest 6810» вбачається, що огляд на стан алкогольного сп`яніння було проведено 31 жовтня 2019 року в 21 год. 49 хв. в результаті чого було отримано результат у виді 1,03 проміле алкоголю в крові та встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Останнє калібрування даного спеціального технічного засобу проведено 02 жовтня 2019 року.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи апелянта про те, що газоаналізатор Драгер Алкотест 6810 відсутній у переліку відомостей державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення до переліку дозволених для застосування на території України медичних виробів.

Пунктами першим та третім розділу ІІ відповідної Інструкції передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Наказом «Про державну реєстрацію медичних виробів» Держлікслужби України від 29.12.2014 року №1529 затверджено перелік зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення. №43 зазначеного переліку це газоаналізатори Drager Alcotest, реєстрація та строк дії свідоцтва яких необмежений.

Таким чином, газоаналізатори Drager Alcotest, внесені до Держреєстру засобів вимірювальної техніки України з необмеженим строком дії свідоцтва.

Газоаналізатор «Drager Alcotest 6810», який був застосований працівниками поліції під час огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, дозволений МОЗ, має свідоцтво про державну реєстрацію, є спеціальним технічним засобом, який пройшов відповідне калібрування та на законних підставах був застосований працівниками поліції.

Відповідно до Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння. з використанням спеціальних технічних засобів від 31.10.2019р вбачається, що на підставі виявлених у ОСОБА_1 ознак, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, не чітка мова і почервоніння обличчя, було проведено огляд на стан алкогольного за допомогою технічного засобу Драгер Алкотест 6810 ARCE 0197 тест№3785 та було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки результат огляду виявися позитивним 1,03 проміле . Огляд було проведено в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Реальна участь вказаних свідків підтверджується їх власними підписами та не оспорюється ОСОБА_1 та його захисником. Вказаний Акт огляду підписаний ОСОБА_1 у графі згоди із результатами тесту відповідного акту, що свідчить про відсутність у поліцейських правових підстав для його доставки для проведення відповідного огляду у медичному закладі. (а.с.7)

Матеріали справи про адміністративне правопорушення містять направлення на огляд ОСОБА_1 до медичного закладу Рогатинської ЦРЛ з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, від проведення якого правопорушник відмовився, що підтверджується відповідним власним підписом ОСОБА_1 (а.с.8)

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 показав, що транспортний засіб марки ВАЗ 2106, номерний знак НОМЕР_1 належить йому на праві власності і 31.10.2019р. в час зупинки транспортного засобу працівниками поліції ним керував свідок ОСОБА_2 , а він знаходився на пасажирському місці. У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 злякався поліцейських, оскільки перебував у стані алкогольного сп`яніння, то запропонував йому помінятися місцями. Стверджує, що після зупинки транспортного засобу вони мали 2-3 секунди до появи поліцейських щоб помінятися місцями, внаслідок чого поліцейські прийшли до помилкового висновку, що транспортним засобом керував саме він , а не ОСОБА_2 . Вказує, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння і підписав протокол про адміністративне правопорушення, квитанцію від спеціального приладу, Акт огляду на стан сп`яніння та направлення до медичного закладу на пропозицію поліцейських, оскільки довіряв їм і не розумів правових наслідків своїх дій.

Апеляційний суд вважає, що вищевказані показання ОСОБА_1 носять непослідовний суперечливий характер, не відповідають фактичним обставинам та не узгоджуються з сукупністю інших доказів по справі.

Так, відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з відеореєстратора патрульної машини та нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

Суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що в результаті перегляду вказаних відеозаписів було спростовано доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом в момент його зупинки поліцейськими.

Зокрема, зі змісту вищевказаних відеозаписів вбачається, що саме ОСОБА_1 знаходився за кермом транспортного засобу на момент зупинки транспортного засобу поліцейськими.

Судом першої інстанції було допитано начальника СРПП №1 Рогатинського ВП в Івано-Франківській області капітана поліції Галатина В.В., який показав, що 31 жовтня 2019 року під час несення служби на їх вимогу було зупинено транспортний засіб марки ВАЗ 2106 номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Оскільки, при спілкуванні з останнім, в нього були підстави вважати, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, то ОСОБА_1 погодився на їх пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Огляд був проведений за допомогою приладу «Драгер» у присутності двох свідків. З результатом огляду ОСОБА_1 погодився та не заперечував, що саме він керував транспортним засобом.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи ОСОБА_1 про те, що за кермом транспортного засобу знаходився ОСОБА_2 , який перелякався у зв`язку з тим, що знаходився у стані алкогольного сп`яніння. Зі змісту відеозапису з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції та протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що вказаний свідок не перебував у стані алкогольного сп`яніння, приймав участь в якості свідка при проведенні огляду ОСОБА_1 поліцейським за допомогою спеціального технічного приладу та отримав транспортний засіб в керування після відсторонення ОСОБА_1 .

Апеляційний суд також звертає увагу на те, що пояснення ОСОБА_1 про те, що належним йому транспортним засобом марки ВАЗ 2106, номерний знак НОМЕР_1 з його дозволу керував ОСОБА_2 , який знаходився у стані алкогольного сп`яніння, свідчать про ознаки вчинення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 інших правопорушень, у вчиненні яких вони не звинувачувались та не визнані винними.

Вищевказані факти можуть бути встановлені тільки у встановленому законом порядку за межами цього провадження і можуть бути підставою для перегляду рішення суду першої інстанції за нововиявленими обставинами.

Апеляційний суд також вважає безпідставними доводи ОСОБА_1 про те, що він не знаходився у стані алкогольного сп`яніння, оскільки вказані доводи спростовуються роздрукованою квитанцією приладу «Drager Alcotest 6810», відеозаписом з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції та Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Так, за змістом ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Вказана норма закону більш детально відображена у п. 6 Інструкції, де також наголошено, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів.

Апеляційний суд неодноразово наголошував на тому, що згода водія з результатами огляду, який був проведений поліцейським з використанням технічних засобів, повинна бути оформлена належним чином, оскільки саме від наявності такої згоди залежить чи можливо допускати результати такого огляду в якості доказу по справі чи він буде визнаний недійсним, оскільки огляд на стан сп`яніння повинен бути проведений в закладах охорони здоров`я.

Оскільки ОСОБА_1 повністю погодився із отриманим результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння, який було проведено поліцейським із застосуванням спеціальних технічних засобів, то у працівника поліції були відсутні правові підстави для доставки водія для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у заклад охорони здоров`я.

Наявність відповідного акту огляду на стан алкогольного сп`яніння дозволяє суду прийти до висновку про те, що ОСОБА_1 після проходження огляду за допомогою технічного засобу повністю погодився з встановленими результатами і не наполягав на проведенні огляду в закладах охорони здоров`я.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідало вимогам ст. 266 КУпАП, приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 .

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи ОСОБА_1 про те, що матеріали відеозапису з реєстратора, який знаходився в патрульному автомобілі та пояснення свідка ОСОБА_3 містять суперечності стосовно часу проведення вказаних дій, оскільки вказані суперечності не мають істотного значення.

Так, участь свідка ОСОБА_3 під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння не заперечується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 стверджує, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення письмові пояснення свідка ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не можна вважати належними та допустимими доказами, оскільки вони складені на бланках.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що зі змісту вищевказаних письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що вони були присутні під час проведення поліцейським огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_2 був допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції і його показанням суд надав відповідну оцінку, а свідок ОСОБА_3 , незважаючи на неодноразові виклики до суду першої інстанції і в суд апеляційної інстанції, в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин.

Апеляційний суд вважає, що під час розгляду справи в суді були створені всі необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків і досліджені всі докази, які були надані сторонами.

Неможливість допитати свідка ОСОБА_3 в суді позбавляє суд прийняти до уваги його письмові пояснення долучені до матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, письмові пояснення вказаного свідка не є достатньо вагомими і не мають вирішального значення для вирішення питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки сукупність інших доказів разом із відеозаписами, якими зафіксовано вчинення адміністративного правопорушення, дозволяють повно та об`єктивно встановити обставини, які мають істотне значення для розгляду справи по суті.

Зокрема, відеозапис з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у вказаному огляді.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи ОСОБА_1 про те, що він підписав протокол про адміністративне правопорушення, Акт огляду на стан сп`яніння та інші документи, оскільки довіряв поліцейським і не розумів правових наслідків своїх дій.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається , що ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки відповідно до ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що свідчить про те, що він повинен був розуміти і розумів правові наслідки своїх дій, коли добровільно погодився на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським за допомогою спеціального технічного приладу та погодився з результатами отриманими внаслідок проведення такого огляду, засвідчив їх власним підписом в Акті огляду на стан сп`яніння та повідомлено про розгляд справи у Рогатинському районному суді, про що свідчить власноручний підпис ОСОБА_1 у вказаному протоколі.

Зі змісту відеозапису з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції вбачається, що ОСОБА_1 достатньо чітко розумів ситуацію, в якій опинився та правові наслідки своїх дій, оскільки після зупинки транспортного засобу поліцейськими вимагав від них пояснень з приводу підстав для зупинки транспортного засобу, перевіряв їх повноваження, погодився з результатами огляду та не наполягав на проведенні огляду в медичному закладі.

Разом з тим, відповідно до принципу диспозитивності сторони самостійно, на власний розсуд, вільно розпоряджаються своїми матеріальними і процесуальними правами та вирішують яким чином їм діяти в кожній конкретній ситуації.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що доводи ОСОБА_1 про те, що працівники поліції, зловживаючи його довірою, змусили його підписати протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан сп`яніння та інші документи можуть бути перевірені шляхом звернення до відповідних компетентних органів, оскільки свідчать про зловживання працівниками поліції своїми повноваженнями, мають ознаки кримінального правопорушення і можуть бути перевірені тільки у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що у разі доведення вказаного факту у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 може звернутися до суду про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Відповідно до вимог п.2.9а) ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду першої інстанції, поза всяким розумним сумнівом, підтверджується сукупністю досліджених судом доказів.

Апеляційний суд вважає, що обране судом адміністративне стягнення відповідає вимогам ст.23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.

При накладенні стягнення судом першої інстанції було враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до вимог п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи закінчились строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

Суд першої інстанції встановивши, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП 31.10.2019 року, визнав останнього винним у вчиненні правопорушення та в межах встановленого законом строку наклав на нього відповідні стягнення.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про скасування постанови суду, у зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду залишити без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 20 грудня 2019 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв