Справа № 557/784/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2020 року смт. Гоща

Суддя Гощанського районного суду Рівненської області Пацко Д.В., за участю захисника адвоката Кітовського В.Л., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли від Департаменту патрульної поліції УПП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає в АДРЕСА_1 , не працює,

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ :

16 червня 2020 року о 00 год. 17 хв. на автомобільній дорозі М-06 Київ-Чоп 289 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel Vectra» НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alkotest №6810 у присутності двох свідків, що підтверджується тестом №55 від 16 червня 2020 р., результат огляду становить 1,67 ‰. Від проходження медичного огляду з метою визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків

Своїми діями, ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 А Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Кітовський В.Л. вину ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, заперечував, суду пояснив, що транспортним засобом 16 червня 2020 року ОСОБА_1 не керував, та працівники поліції не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. Подав клопотання про закриття провадження у справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Крім того, адвокат Кітовський В.Л. подав до суду клопотання від 04 вересня 2020 року про повернення протоколу про адміністративне правопорушення для належного оформлення, оскільки вказаний протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, суд вбачає у діях правопорушника ОСОБА_1 ознаки складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 підтверджується відомостями, які зазначені в протоколах про адміністративні правопорушення серії ДПР18 №265013 від 16 червня 2020 року, поясненнями свідків, направленням на огляд, та іншими доказами по справі.

Із дослідженого судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського ВК0024, вбачається, що на відео зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом «Opel Vectra» НОМЕР_1 . Також міститься відеозапис проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Alkotest 7510» в присутності двох свідків.

Із дослідженого в судовому засіданні висновку-тесту №55 від 16 червня 2020 р, газоаналізатора «Alcotest Drager №7510», результат якого позитивний 1,67 ‰, підтверджується факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Суд не приймає до уваги доводи адвоката Кітовського В.Л., оскільки суд вважає, що така поведінка учасника процесу направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП. Будь-яких фактів щодо неправильності складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_1 , порушення прав останнього, матеріали справи не містять, а з боку самого ОСОБА_1 та сторони захисту, суду не надано.

В той же час практика Європейського Суду з прав людини ( зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. За таких підстав суд першої інстанції вірно дійшов до висновку про необхідність провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відхиляє суд також твердження захисника Мельника Ю.А. про те, що останній транспортним засобом не керував та не відмовлявся від проходження на стан сп`яніння в медичному закладі, оскільки такі факти підтверджені відеозаписом з нагрудної камери поліцейського та пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» ( рішення ЄСзПЛ «Авшар проти Туреччини» ). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» ( рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» ( Ireland v.the UnitedKingdom ), п. 161, Series A заява № 25).

Таким чином, докази, які долучені працівниками поліції до матеріалів справи є достатньо переконливі, чіткі та узгоджені між собою.

Вчинення правопорушення вперше є обставиною, що пом`якшує правопорушнику відповідальність.

Обтяжуючих відповідальність обставин не виявлено.

Оцінюючи обставини справи та враховуючи особу правопорушника, який притягається до адміністративної відповідальності за вказаними статтями вперше, ступінь його вини, суд вважає за доцільне застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, в межах санкції ст.130 КУпАП.

На підставі статі 40-1 КУпАП підлягає стягненню з правопорушника на користь держави судовий збір.

Керуючись ст.38, ст. 221, 40-1,п. 7 ст.247, 280, 283, ч.1 ст.130 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять ) грн. 40 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Гощанський районний суд Рівненської області.

Повний текст постанови суду виготовлено 08.09.2020 року.

С у д д я Д.В. Пацко