Провадження № 3/734/1268/20 Справа № 750/6449/20
ПОСТАНОВА

іменем України

17 вересня 2020 року смт. Козелець

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Бузунко О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Козелець справу, що надійшла від начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника Львов Р., про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця м. Вільнянськ, Запорізької області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , місце служби і посада: військова частина НОМЕР_2 , стрілець-помічник гранатометника 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 2 механізованої роти мотопіхотного батальйону, військове звання: старший солдат,
за ч. 2 ст. 172-10 КУпАП,
в с т а н о в и в:
02 липня 2020 року о 12 годині 00 хвилин, старший солдат ОСОБА_1 , який проходить військову службу на посаді стрільця-помічника гранатометника 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 2 механізованої роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_2 , тобто будучи військовою службовою особою, неналежно виконуючи свої службові обов`язки, передбачені законами, статутами Збройних Сил України, положеннями, інструкціями, наказами, через несумлінне ставлення до них, перебуваючи на території військової частини НОМЕР_3 , яка знаходиться у АДРЕСА_2 , в особливий період, відмовився від виконання законних вимог командира, що проявилось в усній відмові від виконання наказу командира військової частини НОМЕР_4 від 25.06.2020 № 2134 в частині відмови від подальшого навчання за спеціальністю навідника (ЗУ-23-2) (військово-облікова спеціальність № 156281), чим вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-10 КУпАП.

Особа, яка вчинила військове адміністративне правопорушення була виявлена 13 липня 2020 року за результатами проведеної службової перевірки призначеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 07 липня 2020 року, на підставі рапорту тимчасово виконуючого обов`язки начальника відділення запобігання, виявлення злочинів та інших правопорушень - заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 06 липня 2020 року.

Так, зa результатами проведеної перевірки встановлено, що командир військової частини НОМЕР_2 полковник ОСОБА_2 , будучи військовою службовою особою, наділеною повноваженнями реалізації своїх владних функцій відносно підлеглих військовослужбовців, видав наказ від 25 червня 2020 року № 2134 щодо направлення на навчання до центрів військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 .

Додатком 1 до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 25 червня 2020 року № 2134 було визначено список особового складу військової частини НОМЕР_2 , яких направляли до навчальних центрів до смт Десна Козелецького району Чернігівської області та до с. Старичі Яворівського району Львівської області, в якому також знаходився старший солдат ОСОБА_1 .

В свою чергу 29 червня 2020 року о 07.00 вимоги наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 25 червня 2020 № 2134 були доведені начальником відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_2 підполковником ОСОБА_3 та начальником групи сержантського складу військової частини НОМЕР_2 сержантом ОСОБА_4 , в усному порядку на ранковому шикуванні до всього особового складу, який убував на навчання на території командного пункту військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ), тобто вимоги вказаного наказу в усному порядку були доведені до старшого солдата ОСОБА_1 29 червня 2020 року о 07.00.

01 липня 2020 року старший солдат ОСОБА_1 прибув до розташування військової частини НОМЕР_3 у АДРЕСА_2 .

02 липня 2020 о 12.00 старший солдат ОСОБА_1 висловив незгоду проходити навчання у військовій частині НОМЕР_5 у АДРЕСА_2 , що підтверджується записом тимчасово виконуючого обов`язки начальника штаба - першого заступника командира військової частини НОМЕР_3 майора ОСОБА_5 на посвідченні про Відрядження від 28 червня 2020 року № 137, виданому старшому солдату ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 19, ст. 68 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб що передбачені Конституцию та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.Незнання законів не звільняєх від юридичної відповідальності.

Згідно абзаців 1, 4, 5 ст. 11 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 548-XIV (зі змінами), необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки:

свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;

беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати ОСОБА_6 своєї частини;

постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Згідно ст. 16 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 548-XIV (зі змінами) визначено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обовязки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до ст.ст. 30, 37 Закону України Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України від 24.03.1999 № 548- XIV (зі змінами). Начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Військовослужбовець після отримання наказу відповідає: «Слухаюсь», і далі виконує його. Для того, щоб переконатися, чи правильно підлеглий зрозумів відданий наказ, командир (начальник) може зажадати від нього стисло передати зміст наказу. Підлеглий має право звернутися до командира (начальника) з проханням уточнити наказ.

Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін.

Згідно ст.ст. 127, 128 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 548- XIV зі змінами), у мирний і воєнний час відповідає за точне та своєчасне виконання покладених на нього обов`язків і поставлених йому завдань.

Солдат зобов`язаний зразково виконувати свої службові обов`язки точно, ініціативно, сумлінно виконувати накази командирів (начальників).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 551 -XIV (зі змінами), військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Абзацами 1, 2 ст. 4 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 551- XIV (зі змінами) визначено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України. Військової присяги.

Таким чином, 02 липня 2020 року о 12 годині 00 хвилин, старший солдат ОСОБА_1 , який проходить військову службу на посаді стрільця-помічника гранатометника 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 2 механізованої роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_2 , тобто будучи військовою службовою особою, неналежно виконуючи свої службові обов`язки, передбачені законами, статутами Збройних Сил України, положеннями, інструкціями, наказами, через несумлінне ставлення до них, перебуваючи на території військової частини НОМЕР_3 , яка знаходиться у АДРЕСА_2 , в особливий період, в порушенні абзаців 1, 4, 5 ст. 11, ст. 16, ст.ст. 30, 37, 127, 128 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 548-XIV (зі змінами), ст. 1, абзаців 1, 2 ст. 4 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 551- XIV (зі змінами), відмовився від виконання законних вимог командира, що проявилось в усній відмові від виконання наказу командира військової частини НОМЕР_4 від 25.06.2020 № 2134 в частині відмови від подальшого навчання за спеціальністю навідника (ЗУ-23-2) (військово-облікова спеціальність № 156281), чим вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-10 КУпАП.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений. Також, до матеріалів справи додана заява ОСОБА_1 про розгляд справи у його відсутність. З протоколом та поясненнями, що додаються, згоден. Вину визнає в повному обсязі та щиро кається. Просить суд суворо не карати. В подальшому зобов`язується не вчиняти подібних правопорушень.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 172-10 КУпАП, не входять до переліку справ, розгляд яких здійснюються за обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, враховуючи, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня скоєння правопорушення, а також з метою запобігання затягування розгляду справи, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за його відсутності.

Суд дослідивши матеріали справи вважає, що дії ОСОБА_1 містять склад правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП, його вина підтверджується матеріалами справи, зокрема:

протоколом про адміністративне правопорушення № ДНС-2/620 від 13 липня 2020 року;

поясненнями ОСОБА_1 ;

іншими матеріалами справи.

Обставин, що згідно ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Враховуючи особу, що притягується до адміністративної відповідальності, суспільну небезпеку вчиненого, та з метою запобігання вчинення правопорушень в майбутньому, суд, вважає за необхідне, достатнє та доцільне накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керуючись ст.ст. 33, 172-10 КУпАП,

п о с т а н о в и в:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП, та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 2 465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень 00 коп. на користь держави.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Козелецького районного суду
Чернігівської області О.А. Бузунко