Справа №489/6147/19
Провадження №3/489/55/20
ПОСТАНОВА
іменем України
05 березня 2020 року м.Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду м.Миколаєва Кирильчук О.І., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області Державної служби України з безпеки на транспорті про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
встановив:
Відповідно до протоколу №0000062 від 10.04.2019 року, ОСОБА_1 10.04.2019 року о 12 год. 35 хв. в м.Миколаєві, по вул. Чигрина,230, проводив господарську діяльність, а саме: здійснення перевезення пасажира транспортним засобом марки «SKODA FABIA» державний номерний знак НОМЕР_1 облаштованим, як таксі служби 994 без державної реєстрації суб`єкта господарювання та без оформлення ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до п.24 ст.7 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» та ст.3 Закону України «Про автомобільний транспорт», чим порушив ч.1 ст. 164 КУпАП.
Відповідно до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. ст.245, 252 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне дослідження всіх обставин справи.
За змістом ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1 ст.164 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Згідно частини 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення, окрім іншого зазначається: суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.
Оскільки диспозиція ч.1 ст.164 КУпАП щодо провадження господарської діяльності без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, є бланкетною нормою, так як визначає, що одержання такого дозволу, іншого документу дозвільного характеру для провадження господарської діяльності передбачено законом, то посадова особа, яка визначена статтею 255 КУпАП, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення зобов`язана зазначити в ньому закон, який передбачає одержання дозволу, іншого документу дозвільного характеру для провадження певного виду господарської діяльності, вид цього дозволу або іншого документу дозвільного характеру.
За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Враховуючи порушення порядку оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, а саме: посилання у протоколі на п.24 ст.7 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», який втратив чинність ще 28.06.2015р., як на норму закону, яку порушив ОСОБА_1 , свідчить про те, що протокол є недопустимим доказом по справі. При цьому роздруковані та долучені до протоколу фотознімки транспортного засобу «SKODA FABIA» державний номерний знак НОМЕР_1 облаштованим, як таксі служби 994, також не підтверджують факту керування та здійснення господарської діяльності ОСОБА_1 .
Окрім того, відповідно ч.1 ст.3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.
За змістом ст.42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
Пленум Верховного Суду України у постанові від 25.04.2003 року №3 зазначив, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.
За таких обставин, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, оскільки факт систематичного здійснення господарської діяльності ОСОБА_1 не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні та є недоведеним, протокол №0000062 від 10.04.2019 року складено з порушенням вимог ст.256 КУпАП, а тому він не є належним та допустимим доказом по справі.
Керуючись ст. ст. 221, 247 п.1 ч.1, 278, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:
Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передбачене ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва.

Суддя