Справа № 405/4064/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Безсмолий Є.Б., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Кропивницького відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку Азербайджан, громадянина Азербайджану, який має посвідку на проживання в Україні, який є ФОП, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

до Ленінського районного суду м.Кіровограда надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 657689 від 25.06.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.44-3 КУпАП, з якого вбачається, що 25.06.2020 о 17:45 год. в м. Кропивницький по вул. Преображенська на території ринку «Центральний», ОСОБА_3 здійснював торгівлю продуктами харчування без засобів індивідуального захисту, а саме захисної маски та перчаток, чим порушив вимоги Постанови КМУ № 392 від 20.05.2020.

В суді ОСОБА_4 свою вину у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП не визнав, пояснив, що він є ФОП, працює за межами території «Центрального ринку». 25.06.2020 на нього був складений протокол про адміністративне правопорушення з яким він не згоден, так як в момент фіксування працівниками поліції на відео його перебування без захисної маски, він обслуговуванням людей не займався, знімав маску зважаючи на те, що на вулиці була спека і необхідно було пити воду. Просив закрити провадження в справі, оскільки адмінпротокол складений відносно нього безпідставно, правил норм карантину він не порушував, відсутні будь - які докази, зокрема пояснення свідків, які б могли підтвердити, що він здійснював обслуговування без захисної маски.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 ЄКПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст.6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Таким чином, доступ до суду є аспектом права на справедливий суд, порушення якого (права на доступ) неодноразово визнавалось ЄСПЛ, зокрема в справах «Кутіч проти Хорватії», заява № 487778/99 п.25. ЄСПЛ 2002-11, «Меньшакова проти України», заява № 377/02 від 08.04.2010 р.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 44-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб" іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

В суді був переглянутий відеозапис, який долучений працівниками поліції до матеріалів справи, з якого вбачається, що він складає лише шість секунд, швидкоплинно зображені на відео невстановлені люди та прилавки з продуктами харчування.

Згідно «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх

справ України 18 грудня 2018 року № 1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Враховуючи вищевикладене, суддя не може визнати дане відео належним та допустим доказом, так як відеозапис є занадто швидкоплинний. В матеріалах справи відсутня інформація щодо технічного приладу на який було здійснено відеозапис.

Також в матеріалах справи є рапорт працівника поліції, який не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Будь-яких інших належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_5 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, працівниками поліції не надано.

Крім цього, ОСОБА_4 здійснює торгівельну діяльність не на території «Центрального ринку», як вказано в протоколі, а за його межами.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Аналізуючи зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази у їх сукупності, приходжу до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_6 підлягає закриттю через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 657689 від 25.06.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.44-3 КУпАП не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, оскільки суду не надано належних доказів щодо порушення правил карантину ОСОБА_5 , а суд не має права самостійно збирати докази по справі, які по суті, підтверджують виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, а тому провадження у справі слід закрити відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. п.1 ч.1 ст.247, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягненні до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП - закритина підставі п.1.ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Кіровограда протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда Євгеній Борисович Безсмолий