Код суду 233 № 233/893/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 року м. Костянтинівка

Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Леміщенко О.О., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Березова Рудка Пирятинського району Полтавської області, РНОКПП НОМЕР_2 , громадянина України, військовослужбовця військової служби за контрактом, військове звання молодший сержант, обіймає посаду командира відділення управління батареї протитанкових керованих ракет протитанкового артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, якому роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Визначення засад оборони України та підготовки держави до оборони, порядок та підстави призову на військову службу, умови її проходження, правове регулювання соціального і правового статусу військовослужбовців визначаються Законом України «Про оборону України», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу». Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Указами Президента України та іншими підзаконними актами.

За змістом статті 3 Закону України «Про оборону України» підготовка держави до оборони в мирний час включає, зокрема, забезпечення Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та правоохоронних органів підготовленими кадрами, озброєнням, військовою та іншою технікою, продовольством, речовим майном, іншими матеріальними та фінансовими ресурсами; розвиток військово-технічного співробітництва з іншими державами з метою забезпечення Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та правоохоронних органів озброєнням, військовою технікою і майном, які не виробляються в Україні; підготовку національної економіки, території, органів державної влади, органів військового управління, органів місцевого самоврядування, а також населення до дій в особливий період.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування. Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань. Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано. Демобілізація - комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу (стаття 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).

Таким чином, особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу.

Рішень про закінчення такого періоду на час розгляду справи Президент України не приймав, тобто, особливий період діє в Україні від 17.03.2014, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» і до теперішнього часу.

10.02.2020 року о 09-00 год., в умовах особливого періоду, військовослужбовець військової служби за контрактом командир відділення управління батареї протитанкових керованих ракет протитанкового артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_1 знаходився на території місця розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , у нетверезому стані, згідно з висновком від 10.02.2020 року № 51, виданого фельдшером військової частини НОМЕР_1 (щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції).

Таким чином, ОСОБА_1 перебував на території військової частини НОМЕР_1 у нетверезому стані, в умовах особливого періоду, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даного правопорушення визнав у повному обсязі, пояснив, що він дійсно 10.02.2020 року приблизно о 09-00 год. перебував на території свого підрозділу військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 у нетверезому стані, щиро каявся. У разі призначення йому адміністративного стягнення у вигляді штрафу, просив розстрочити йому сплату штрафу.

Крім повного визнання вини ОСОБА_1 , його вина підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду, складеного 10.02.2020 року о 09 год. 40 хв., відповідно до якого солдат ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (0,9 проміле) та іншими матеріалами справи.

Враховуючи викладене, вважаю, що обставини, викладені в протоколі про військове адміністративне правопорушення серії ПТАДн№57 від 10.02.2020 року, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, є доведеною.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, ставлення до скоєного, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Згідно зі ст. 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову.

Відповідно до ч. 2 ст. 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом. Статтею 33 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Крім того, вважаю за можливе розстрочити виконання постанови про накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу строком на 4 місяці.

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, його необхідно звільнити від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 24, 25, 27, 30, 33, 130, 172-20, 283, 301, 304 КУпАП, ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 215 (двісті п`ятнадцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 3655 (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп.

Розстрочити ОСОБА_1 сплату штрафу на 4 (чотири) місяці, зобов`язавши його сплачувати по 913 (дев`ятсот тринадцять) грн. 75 коп., щомісячно до повного погашення всієї суми.

Штраф слід перерахувати на рахунок (IBAN) UA0005238, отримувач Костянтин.УК/Костянтин р-н/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37890775, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), ККДБ 21081100.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП. Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців після набрання нею законної сили.

Суддя О.О. Леміщенко