Справа № 362/2481/20
Провадження № 3/362/976/20
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

28.08.2020 року

суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Марчук О.Л., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Овруч Житомирської області, громадянина України, оперативного чергового відділення оперативних чергових командного пункту в/ч НОМЕР_1 , що дислокується в місті Василькові Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 3 ст. 172-11, ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно із протоколом № 3 про військове адміністративне правопорушення від 15 травня 2020 року, оперативний черговий відділення оперативних чергових командного пункту в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 нез`явлення вчасно без поважних причин на військову службу з лікувального закладу тривалістю до 3-х діб, чим порушив ч. 3 ст. 172-11 КУпАП.

Вчинив грубе порушення військової дисципліни, а саме: «Невихід військовослужбовця (крім строкової військової служби) на службу та самовільне залишення місця служби без поважних причин більше 3 годин протягом робочого дня».

ОСОБА_1 до суду не прибув; судові виклики, що було надіслано йому за місцем проживання повернуто до суду з відміткою листоноші «адресат відсутній за вказаною адресою»; судовий виклик, що було йому надіслано за адресою місця реєстрації також повернуто до суду без вручення.

Натомість, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення в повному обсязі, прихожу до таких висновків.

Зокрема, суд об`єктивно позбавлений можливості вирішити питання про винність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, через невідповідність вказаного протоколу вимогам Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються також і протоколом про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення також зазначаються місце і час вчинення та суть адміністративного правопорушення.

В порушення наведених вимог КУпАП, у складеному відносно ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено місце і час вчинення адміністративного правопорушення.

Окремо, слід звернути увагу на викладену у протоколі суть адміністративного правопорушення.

В порушення наведених вимог законодавства, у складеному відносно особи протоколі про адміністративне правопорушення, викладено об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, що не відображає складу зазначеного адміністративного правопорушення.

За змістом статей 7, 254, 279 і 280 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, а тому, вирішуючи питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, слід виходити з наступного.

Натомість, суд не має повноважень самостійно і на власний розсуд вирішувати питання що саме вчинила особа та й чому конкретно полягали її дії чи бездіяльність.

Одночасно, суд зважає на ту обставину, що в протоколі № 3 про військове адміністративне правопорушення від 15 травня 2020 року не викладено і не конкретизовано у чому саме полягали дії ОСОБА_1 та у чому саме полягало вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП і суд не має права самостійно встановлювати і/або визначати вказаних обставин.

Одночасно, суд зважає на ту обставину, що в протоколі не зазначено чітко і конкретно, що саме, де і коли вчинив ОСОБА_1 , шляхом відображення формулювання конкретного адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною частиною статті КУпАП.

Тобто, існує невизначеність конкретних обставин вчиненого діяння.

Зокрема, особа не може порушити частину статті КУпАП, оскільки вказаний кодекс України лише встановлює відповідальність за порушення певних, конкретних нормативно-правових актів, наприклад, Статутів Збройних Сил України та інше.

Проте у протоколі не вказано суть адміністративного правопорушення особи та у чому саме воно полягало.

Так, за змістом протоколу невідомо коли саме (у яку дату) ОСОБА_1 повинен був з`явитись на військову службу з лікувального закладу; не зазначено строк (період часу) протягом якого ОСОБА_1 перебував у лікувальному закладі та відповідно коли він повинен був прибути на військову службу.

Також, суперечливими є дані про особу військовослужбовця оскільки незрозуміло, чи проходить він службу за контрактом, чи є військовослужбовцем строкової служби; так, у протоколі цитовано ч. 3 ст. 172-11 КУпАП яка стосується усіх військовослужбовців крім строкової військової служби; однак перед цим абзацом у протоколі вказано, що ОСОБА_1 нез`явився до 3-х діб, за що встановлено відповідальність за ч. 1 ст. 172-11 КУпАП; разом з цим, наведено норма КУпАП застосовується лише для військовослужбовців строкової служби.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП за якою на ОСОБА_1 складено даний протокол, полягає у самовільному залишенні військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

Натомість, вирішуючи питання щодо підстав відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, слід обов`язково врахувати, що у протоколі не викладено і не конкретизовано у чому саме полягали дії ОСОБА_1 , де і коли вони були вчинені та у чому саме полягало вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП.

Крім того, згідно з протоколом № 4 про військове адміністративне правопорушення від 15 травня 2020 року, оперативний черговий відділення оперативних чергових командного пункту в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 не вийшов на службу без поважних причин більше 3-х годин робочого дня, чим вчинив грубе порушення військової дисципліни, а саме: «Невихід військовослужбовця (крім строкової військової служби) на службу та самовільне залишення місця служби без поважних причин більше 3 годин протягом робочого дня».

Враховуючи, що оперативний черговий відділення оперативних чергових командного пункту в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 неодноразово порушував вимоги Статутів Збройних Сил України, наказів та розпоряджень командира в/ч НОМЕР_1 , недбало ставиться до виконання службових обов`язків, чим вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Проте, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення в повному обсязі, прихожу до таких висновків.

Зокрема, суд об`єктивно позбавлений можливості вирішити питання про винність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, через невідповідність вказаного протоколу вимогам Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються також і протоколом про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення також зазначається місце і час вчинення та суть адміністративного правопорушення.

В порушення наведених вимог КУпАП, у складеному відносно ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено місце і час вчинення адміністративного правопорушення.

Також, в порушення наведених вимог законодавства, у складеному відносно особи протоколі про адміністративне правопорушення, викладено об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, що не містить посилання на конкретну норму (пункт, частину, статтю) відповідного нормативно-правового акту, який порушив солдат.

За змістом статей 7, 254, 279 і 280 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, а тому, вирішуючи питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, слід виходити з наступного.

Натомість, суд не має повноважень самостійно і на власний розсуд вирішувати питання щодо порушення особою будь-якого конкретного пункту того чи іншого нормативно-правового акту.

Одночасно, суд зважає на ту обставину, що в протоколі № 4 про військове адміністративне правопорушення від 15 травня 2020 року не вказано яку саме норму (пункт, частину, статтю) та якого саме нормативно-правового акту, на думку командира в/ч НОМЕР_1 порушив ОСОБА_1 і суд не має права самостійно встановлювати і/або визначати положення (норми) підзаконних нормативно-правових актів, які порушено особою відносно якої складено протокол.

Одночасно, суд зважає на ту обставину, що в протоколі не зазначено конкретну норму (пункт, частину, статтю) та назву нормативно-правового акту, яку порушив ОСОБА_1 із викладенням його об`єктивної сторони та зазначенням конкретних обставин справи щодо порушення наведених конкретних пунктів законодавства.

Тобто, існує невизначеність конкретних обставин вчиненого діяння.

Гіпотеза ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, за якою на ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, має банкетно-відсильний характер та закріплює лише загальні ознаки правила поведінки, а тому для встановлення ознак, яких бракує, слід звертатися до норм іншого нормативного акта.

Натомість, вирішуючи питання щодо підстав відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, слід обов`язково врахувати, що у протоколі не зазначено конкретні пункти нормативно-правових актів, які на думку особи, яка склала протокол, порушив ОСОБА_1 із викладенням його об`єктивної сторони та зазначенням конкретних обставин справи щодо порушення наведених у протоколі конкретних пунктів законодавства.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (стаття 9 КУпАП).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки, протокол не містить викладення конкретно у чому саме полягали дії ОСОБА_1 та у чому саме полягало вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП із викладенням його об`єктивної сторони, приходжу до висновку, що в діях особи відсутній склад вказаного адміністративного правопорушення, а тому провадження у справі слід закрити.

Оскільки, протокол не містить конкретну норму (пункт, частину, статтю) та назву нормативно-правового акту, яку порушив ОСОБА_1 із викладенням його об`єктивної сторони, приходжу до висновку, що в діях особи відсутній склад вказаного адміністративного правопорушення, а тому провадження у справі слід закрити.

Пункт 3 частини 1 статті 284 КУпАП передбачає, що по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) може винести постанову про закриття справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-11 і ч. 2 ст. 172-15 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративних правопорушень.

Постанову може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя