ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/135/20 Головуючий в 1-й інстанції - Носик М.А.
Єдиний унікальний № 311/4571/19
Категорія - ст. 130 ч.1 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції - Білоконев В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Білоконев В.М., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Василівського районного суду Запорізької області від 29 січня 2020 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Василівського районного суду Запорізької областівід 29 січня 2020 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , із застосуванням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень та позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Як зазначено в постанові, 28 листопада 2019 року, о 1400 годині, на авто дорозі Дніпрорудне-Василівка поворот на с Маячка Василівського району Запорізької області, ОСОБА_1 керував автомобілем Ауді А6, р/н НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, винесеною без всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин події, яку визнано правопорушенням, а тому вважає, що вказана постанова суду підлягає скасуванню в зв`язку з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зауважує, що 28 листопада 2019 року його незаконно зупинили працівники поліції, пославшись на порушення Правил дорожнього руху, але яке саме порушення не вказали і протоколу не складали. При складенні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП взагалі не задіяли свідків правопорушення, незважаючи на його незгоду з його вчиненням.

Незважаючи на його виправдання про те, що він не вживає наркотичних засобів і не перебуває на обліку, працівники поліції голослівно заявили , що у нього почервоніння очей та неадекватна поведінка і повезли його на медичний огляд до КУ «Дніпрорудненська МЛ ДМР ВР ЗО» . Проба на встановлення стану наркотичного сп`яніння, проведена лікарем - наркологом ОСОБА_2 за допомогою приладу «Snaiper» виявилась позитивною, але він пояснював це тим, що підвозив на своєму автомобілі ОСОБА_3 і дозволив йому палити в салоні автомобіля. Пізніше він сам знайшов ОСОБА_4 і він визнав, що палив сигарету з маріхуаною в його автомобілі і він надихався цим димом. Він заявляв клопотання про виклик в судове засідання ОСОБА_5 та співробітників поліції, що його затримали і лікаря - нарколога, яка проводила огляд. Всі зазначені особи в судове засідання не з`явились, але суд, незважаючи на його численні звернення про порушення права на захист - не відреагував і дійшов до висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Таким чином, він вважає, що суд першої інстанції при винесенні постанови, підійшов не об`єктивно, незаконно та формально до розгляду адміністративного матеріалу і порушив його право на захист. Просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі.

В доповненні до апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує на порушення, які були допущені при проведенні медичного огляду, а саме при складанні висновку щодо результатів медичного огляду його на стан наркотичного сп`яніння, його було зроблено виключно на підставі застосування експрес-тесту «SNIPER -5», який наддав лише попередній результат і потребує обов`язкового підтвердження іншими методами, чого зроблено не було. Отже, вважає, що медичне обстеження на стан наркотичного сп`яніння проведено з порушеннями, а отже вважається недійсним. Просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі.

Заслухавши в судовому засіданні ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу з доповненнями, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Всупереч твердженням апелянта, вважаю, що суд першої інстанції досить повно, всебічно, об`єктивно та неупереджено дослідив докази, які наявні в матеріалах справи, повно та правильно виклав їх у постанові, оцінив у плані відносності, допустимості, достовірності і на цих підставах прийшов до правильного висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Як вбачається з матеріалів справи, в судовому засіданні першої інстанції, ОСОБА_1 свою провину не визнав та суду пояснив, що в користуванні має автомобіль Ауді А6 на іноземній реєстрації. Не працює, іноді займається пасажирськими перевезеннями щоб заробити кошти. 28 листопада 2019 року він перевозив пасажирів. Приблизно о 14.00 год. його зупинили працівники поліції та в ході спілкування обвинуватили, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння. Однак він не вживає наркотичні речовини. Погодився пройти огляд на стан сп`яніння в Дніпрорудненській міській лікарні. Лікар прийшла до висновку про наявність наркотичного сп`яніння. Вважає відповідний висновок невірним, оскільки він не вживав наркотичні речовини. В салоні автомобіля пасажири, яких він перевозив, вживали марихуану шляхом паління. Тому, можливо, він вдихав наркотик і тест був позитивний. Однак самостійне та умисне вживання марихуани заперечує.

Але, незважаючи на невизнання своєї провини у вчиненні адміністративного правопорушення, йоги вина підтверджується дослідженими судом доказами: протоколом про адміністративне правопорушення ОБ №060965 від 28 листопада 2020 року, відповідно до якого 28 листопада 2019 року, о 1400 годині, на автодорозі Дніпрорудне-Василівка поворот на с Маячка, ОСОБА_1 керував автомобілем Ауді А6, р/н НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд проводився у Комунальній установі «Дніпрорудненська МЛ ДМР ВР ЗО», проба на встановлення стану наркотичного сп`яніння позитивна.

Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №189 від 28 листопада 2020 року, складений лікарем-наркологом КУ «Дніпрорудненська МЛ ДМР ВР ЗО» ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на час огляду о 16 год. 10 хв. 28 листопада 2019 року перебував у стані наркотичного сп`яніння.

За клопотанням ОСОБА_1 з КУ «Дніпрорудненська МЛ ДМР ВР ЗО» було витребувано документацію пов`язану з проведенням освідування ОСОБА_1 .

Таким чином, суд першої інстанції при вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 належним чином врахував та достатньо вмотивував обставини цього адміністративного правопорушення.

Судом першої інстанції не встановлені порушення «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 №1452/735, що мають наслідком недійсність зазначеного Висновку №189 від 28.11.2019 року. Так, як вбачається з рапорту поліцейського ОСОБА_6 (а.с.2), 28.11.2019 року о 14.00 годині в Запорізькій області Василівському районі, на автодорозі Дніпрорудне - Василівка, за порушення ПДР України був зупинений автомобіль АУДІ А6 д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає АДРЕСА_1 та при перевірці документів було встановлено, що ОСОБА_1 керує автомобілем з явними ознаками наркотичного сп`яніння, водієві було запропоновано пройти тест в Дніпрорудненській міській лікарні, тест в ДМЛ виявився позитивним. На ОСОБА_1 було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП України. Відповідно до Висновку №189 від 28.11.2019 року, Акту №189 від 28.11.2019 року, Акту медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №189 від 28.11.2019 року, огляд водія ОСОБА_1 проведений лікарем - наркологом ОСОБА_2 за направленням поліцейського ОСОБА_7 . ОСОБА_1 був блідий, виявлено почервоніння очей. В результаті огляду лікарем та проведеного медичного дослідження і було встановлено наркотичне сп`яніння (виявлено марихуану) водія ОСОБА_1 .

Доводи апелянта з приводу того, що він не вживав наркотичні речовини, а лише надихався від іншої людини, яка палила в його автомобілі, суд апеляційної інстанції, розцінює як бажання уникнути відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення, яке повністю спростовується іншими доказами, які містяться в матеріалах справи.

Доводи апелянта про те, що його незаконно зупинили працівники поліції, пославшись на порушення Правил дорожнього руху, але яке саме порушення не вказали і протоколу не складали, не заслуговують на увагу, бо поважними чи не поважними були причини зупинки автомобіля поліцейськими, це не є істотними порушеннями КУпАП, які є підставою для скасування постанови суду та не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Доводи апелянта про те, що він заявляв клопотання про виклик в судове засідання ОСОБА_5 та співробітників поліції, що його затримали і лікаря - нарколога, яка проводила огляд, на що суд не відреагував,чим порушив його право на захист, є також необґрунтованими, оскільки спростовується матеріалами справи, і крім того, при наявності інших доказів в справі, це не може свідчити про неповноту з`ясування всіх обставин справи, оскільки, відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, інші докази були досліджені в судовому засіданні та обґрунтовано взяті до уваги, як такі, що узгоджуються з іншими доказами у справі та підтверджують обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Доводи ОСОБА_1 про те, що при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП взагалі не задіяли свідків правопорушення, також є необґрунтованими, з огляду на наступне.

Так, необхідною умовою законності проведення огляду поліцейським на місці зупинки транспортного засобу є присутність при ньому двох свідків (ч.2 ст.266 КУпАП).

Свідок (в розумінні ст.266 КУпАП) це не заінтересована в результаті огляду на стан сп`яніння особа, яка притягається поліцейським для посвідчення факту виконання зазначеного заходу забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП, а також змісту, ходу і результатів зазначеного огляду.

Свідки в даному випадку залучаються до участі у справі з метою забезпечення об`єктивності проведених огляду.

Аналіз законодавства, що передбачає порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу вказує на те, що поліцейський вправі вчинити наступні дії без присутності свідків:

-зупинити транспортний засіб, у відповідності до підстав визначених ст.35

Закону України «Про Національну поліцію»;

-виявити у водія транспортного засобу ознаки алкогольного сп`яніння;

-надати пропозицію водієві пройти огляд на стан сп`яніння на місці його

зупинки;

-у разі відмови від проведення поліцейським огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, направити водія для проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я, при наявності згоди останнього.

Присутність свідків є обов`язковою у випадках:

- проведення поліцейським огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за згодою водія;

- відмови від медичного огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, незалежно від того, де водій відмовився від такого огляду: на місці зупинки транспортного засобу чи в приміщенні закладу охорони здоров`я.

В даному випадку, водій ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння і відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №189 від 28 листопада 2020 року, складений лікарем-наркологом КУ «Дніпрорудненська МЛ ДМР ВР ЗО» ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на час огляду о 16 год. 10 хв. 28 листопада 2019 року перебував у стані наркотичного сп`яніння.

Таким чином, доводи апелянта про те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення були відсутні свідки, є безпідставними, оскільки чинним законодавством про адміністративні правопорушення не передбачено обов`язкової участі свідків, як під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, так і під час проведення в медичному закладі огляду на стан сп`яніння і оформлення його результатів.

Доводи апелянта в доповненні до апеляційної скарги, про те, що медичне обстеження його в лікарні було проведене з порушенням діючого законодавства є також необґрунтованими, оскільки аналіз акту медичного огляду (а.с. 24) та Висновок щодо результатів медичного огляду (а.с. 25) свідчать про те, що огляд на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 був проведений відповідно до вимог ІІІ розділу «Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів» згідно Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МОЗ та МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Що ж стосується інших доводів, наведених в апеляційній скарзі, зокрема про інші порушення працівниками поліції процедури огляду на стан наркотичного сп`яніння та при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, то вони також не спростовують належності та допустимості наведених вище доказів та не містять в собі достатніх даних для висновку про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, в тому числі через його невідповідність нормам чинного законодавства, порушення яких призвело або могло призвести до неправильного застосування норм процесуального або матеріального права, як про це безпідставно зазначається в апеляційній скарзі.

Таким чином, апеляційні вимоги захисника щодо закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, не можуть бути задоволені, оскільки, в апеляційним порядком перевірено, що водій ОСОБА_1 дійсно перебував у стані наркотичного сп`яніння.

За таких обставин, постанова Василівського районного суду Запорізької області від 29 січня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік, винесена з дотриманням вимог закону, тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Василівського районного суду Запорізької області від 29 січня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.М. Білоконев

Дата документу Справа № 311/4571/19