Справа № 465/3476/20 Головуючий у 1 інстанції: Дзеньдзюра С.М.
Провадження № 33/811/1184/20 Доповідач: Гуцал І. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Гуцал І.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його представника - адвоката Артюшкової Олександри Олександрівни, розглянувши апеляційну скаргу адвоката Артюшкової Олександри Олександрівни на постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 6 липня 2020 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

постановою судді Франківського районного суду м. Львова від 6 липня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 420,40 грн. у дохід держави.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 8 червня 2020 року близько 11 год. 30 хв. у м. Львові на вул. Городоцькій, 135, зайшов в приміщення магазину «Ватсонс» і знаходився там без засобів індивідуального захисту, а саме: без маски, та в подальшому в присутності працівників поліції перебував за вказаною вище на вулиці без документів, що посвідчують особу. Своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

На постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 6 липня 2020 року представник ОСОБА_1 - адвокат Артюшкова О.О. подала апеляційну скаргу, відповідно до якої просить дану постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана постанова судді місцевого суду суперечить вимогам закону, є необґрунтованою та такою, що не відповідає засадам верховенства права.

Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП та п. 7 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України 6 листопада 2015 року №1376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2015 року за №1496/27941, оскільки містить закреслення і виправлення.

Крім того, суддею місцевого суду не взято до уваги той факт, що у графі «чи притягався до адміністративної відповідальності» зазначено «так», хоча вказане адміністративне правопорушення було вчинене ОСОБА_1 понад три роки тому, відтак він відповідно до вимог ст. 39 КУпАП вважається таким, що не піддавався адміністративному стягненню.

Вказує, що у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не зазначено свідків, однак матеріали справи містять пояснення свідка. А тому вважає, що матеріали справи не містять належних доказів вини її клієнта.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника - адвоката Артюшкової О.О. на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На переконання судді апеляційного суду, цих вимог закону суддя місцевого суду при розгляді справи стосовно ОСОБА_1 дотримався.

Так, статтею 44-3 КУпАП встановлено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Об`єктивна сторона даного правопорушення виражається в порушенні особою правил, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішеннями органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

При цьому згідно з вимогами Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №154694 від 8 червня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 вміняється порушення вимог підпункту 4 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211.

Підпунктом 1 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 (з відповідними змінами у редакції станом на 8 червня 2020 року) встановлено заборону перебування в громадських місцях без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, у тому числі виготовлених самостійно.

Крім того, підпунктом 16 п. 2 вказаної Постанови заборонено перебувати на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус.

Так, статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З письмових пояснень свідка ОСОБА_2 вбачається, що 8 червня 2020 року об 11:00 год. в приміщення магазину «Ватсонс» на вул. Городоцькій, 135 зайшов невідомий чоловік без одягнутої маски. На прохання припинити дане правопорушення не реагував, поводив себе зухвало. На всі надані документи реагував словами: «Це заперечується законом України». Надалі поводив себе зухвало, тому змушена була викликати охорону, оскільки невідомий погрожував фізично.

Така поведінка ОСОБА_1 підтверджується також наявним у матеріалах справи відеозаписом та протоколом про адміністративне правопорушення серії АА № 154694 від 8 червня 2020 року.

З огляду на наведене, суддя апеляційного суду погоджується із висновком судді місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Даний висновок суддя місцевого суду зробив на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, що підтверджується належними, допустимими та достатніми доказами, яким надана вірна оцінка.

При цьому доводи апелянта про те, що при складенні протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 154694 від 8 червня 2020 року порушено вимоги п. 7 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України 6 листопада 2015 року №1376, оскільки така Інструкція поширюється лише на складення протоколів лише щодо спеціальних суб`єктів працівників поліції.

Так, відповідно до вимог пунктів 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 12 березня 2016 року № 672/5 не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу, а також унесення додаткових записів після того, як протокол підписаний особою, щодо якої він складений.

Таким чином вказана вимога Інструкції № 672/5 забороняє вносити виправлення, закреслення чи доповнення до протоколу вже після того, як такий протокол підписаний особою, щодо якої він складений. Разом з тим, апелянтом не зазначено, а суддею апеляційної інстанції не встановлено, що закреслення у протоколі про адміністративне правопорушення серії АА № 154694 від 8 червня 2020 року зроблені після того, як його підписав ОСОБА_1 .

З огляду на наведене, відсутні підстави вважати, що вказаний протокол складений з порушенням вимог чинного законодавства, що унеможливлює визнання його неналежним доказом.

При цьому незазначення інспектором поліції у протоколі того, що правопорушення було вчинене у присутності свідка, не спростовує вини ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що у вказаному протоколі зазначено, що ОСОБА_1 вже притягався до адміністративної відповідальності, попри те, що в силу вимог ст. 39 КУпАП такий вважається особою, що не піддавалася адміністративному стягнення, не беруться до уваги суддею апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 35 КУпАП обставинами, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, зокрема, є: повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню; вчинення правопорушення особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення.

При цьому повторне вчинення адміністративного правопорушення може мати значення для кваліфікації дій особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, ст. 44-3 КУпАП не містить пунктів і частин, а тому вказівка інспектора поліції на те, що ОСОБА_1 раніше притягався до адміністративної відповідальності не вплинуло на кваліфікацію його дій.

Крім того, як вбачається з постанови судді місцевого суду, дана обставина не була відображена у постанові як така, що обтяжує відповідальність ОСОБА_1 .

Таким чином, відомості про те, що ОСОБА_1 раніше притягався до адміністративної відповідальності жодним чином не вплинуло ні на кваліфікацію його дій, ні на характер і розмір накладеного на нього покарання.

З огляду на наведене, доводи апелянта в цій частині носять формальний характер.

Будь-яких інших доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги та спростування висновків, викладених у постанові судді місцевого суду, ОСОБА_1 його представник - адвокат Артюшкова О.О. не надали та таких суддею апеляційної інстанції не здобуто.

Враховуючи наведене, вважаю, що суддя місцевого суду розглянув справу у відповідності до положень ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, повно та об`єктивно дослідив обставини справи і обґрунтовано дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Обираючи ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суддя місцевого суду дотримався вимог ст. 33 КУпАП, врахував характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, його особу, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, наслідки вчиненого ним правопорушення та ступінь його вини, та в межах санкції ст. 44-3 КУпАП призначив таке, яке за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а, отже, підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 6 липня 2020 року стосовно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Артюшкової Олександри Олександрівни - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Гуцал І.П.