Номер провадження: 33/813/1041/20
Головуючий у першій інстанції Гаєва Л.В.
Доповідач Грідіна Н. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2020 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Грідіна Н.В., за участю секретаря судового засідання Гасанової Л.Я.к, особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Морозова В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника Морозова В.Ю. на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 04.08.2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Зазначеною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1

визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, а саме в тому, що він 27.05.2020 року, о 05:29 год., у м. Одесі по вул. Велика Арнаутська, 85 керував транспортним засобом Dacia Logan, р/н НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння, згідно висновку медичного закладу №000541. Медичний огляд проводився у встановленому законом порядку.

На ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та стягнуто судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив постанову суду скасувати, як незаконну та необґрунтовану, та ухвалити нову постанову, якою справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, з наступних підстав.

Так, апелянт зазначив, що з інкримінованим адміністративним правопорушенням він не згоден, свою провину не визнавав, адміністративні матеріали справи складенні працівниками поліції відносно нього не відповідають вимогам чинного законодавства, порушують його права на повний та неупереджений розгляд справи.

При винесенні постанови судом першої інстанції були невірно застосовані норми матеріального та процесуального права з огляду на наступні обставини.

Незважаючи на наявність в матеріалах справи суперечливих доказів суд гуртувався лише на власних переконаннях та беручи до уваги матеріали справи, складені працівниками поліції.

Справа була розглянута без присутності свідків та інспекторів поліції, які склали протокол про адміністративне правопорушення, суддя не досконало дослідив матеріали справи та не заслухав думки усіх сторін.

Матеріали справи не відповідають вимогам чинного законодавства з огляду на те, що 27.05.2020 року, о 05:29 год., транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був безпідставно зупинений працівниками поліції, після чого вони встановили, що він керує транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, доставили апелянта до КП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» для проходження огляду на стан наявності або відсутності наркотичного сп`яніння.

Після проходження огляду лікар ОСОБА_2 надав висновок №000541 від 03.06.2020 року про те, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння, в якому зазначено, що він був направлений на огляд 27.05.2020 року, о 04:55 год., однак в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №069032 від 10.06.2020 року зазначено транспортний засіб зупинений працівниками поліції 27.05.2020 року, о 05:20 год., тобто при складані висновку допущенні грубі помилки та розбіжності з протоколом.

В порушення п.9 розділу ІІ Інструкції «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735, його доставка працівниками поліції була забезпечена пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення, в зв`язку чим відповідно до п.22 розділ ІІІ Інструкції висновок лікаря, складений з порушенням вимог Інструкції, є недійсним.

В порушення п. 10 розділу ІІ Інструкції в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються результати огляду, проведеного поліцейським, а також долучається акт огляду, який в даному випадку долучений не був.

В порушення абз. 2 ст. 254 КУпАП протокол був складений з порушенням строку, передбаченого цією нормою закону.

Суддя необґрунтовано відхилила клопотання про проведення експертизи, з урахуванням недотримання лікарем ОСОБА_2 , який проводив огляд, вимог п.10 розділу ІІ Інструкції при проведенні огляду.

Відповідно до змін, передбачених законом №2617-VIII від 22.11.2018 року, а також закону України №720-ІХ від 17.06.2020 року, його дії, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, не охоплюються диспозицією ст.130 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення працівники поліції, в порушення п.2,4 розділу І Інструкції, не зазначили ознаки у нього наркотичного сп`яніння, яких не було на момент зупинки, а також під час проходження огляду у лікарні.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції у нього виникли сумніви у неупередженості судді, яка взяла на себе функцію обвинувачення та винесла постанову без урахування вищезазначених обставин справи та не взяла до уваги доводи сторони захисту, допустила спрощений підхід вирішення та прийняття рішення по справі, не вислухавши працівників поліції та свідків, не опираючись на нормативно правові акти, яким повинна обґрунтуватися вина, та практику Європейського суду.

В матеріалах справи в порушення вимог ст.ст. 7,9,251,245,278 КУпАП, відсутні довідка про відсторонення апелянта від керування транспортним засобом, телефонні номери свідків, отримання ним посвідчення водія, повний відеозапис події правопорушення з нагрудних камер працівників поліції, а також в протоколі не зазначені конкретні ознаки наркотичного сп`яніння, в зв`язку з чим.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Згідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно до положень ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягає з`ясуванню, зокрема чи було вчинено адміністративне правопорушення та винність особи в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, безпосередньо дослідив наступні докази по справі.

Зокрема, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №069332 від 10.06.2020 року, висновок КУ «ООМЦПЗ» від 03.06.2020 року та відеозапис події правопорушення, долучений до матеріалів справи.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №069332 від 10.06.2020 року встановлено, що ОСОБА_1 27.05.2020 року, о 05:29 год., у м. Одесі по вул. Велика Арнаутська, 85 керував транспортним засобом Dacia Logan, р/н НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння, згідно висновку медичного закладу №000541. Медичний огляд проводився у встановленому законом порядку.

У висновку КУ «ООМЦПЗ» від 03.06.2020 року встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння.

Таким чином, суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.245 КУпАП, забезпечив своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин інкримінованого правопорушення в точній відповідності з законом, в повному обсязі перевірив докази наявні в матеріалах справи.

З дослідженого апеляційним судом відеозапису вбачаються ознаки наявності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, в зв`язку з чим доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції безпідставно направили ОСОБА_1 до медичної установи для проходження медичного огляду є неспроможними, в тому числі з огляду на висновок лікаря, в якому був встановлений у останнього стан наркотичного сп`яніння. Працівники поліції при направленні ОСОБА_1 на медичної огляд діяли відповідно до зазначених вимог Інструкції.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП, суд в постанові дав зазначеним доказам належну оцінку, та, на підставі цих доказів, які є допустимими, так як відповідають вимогам ст. 251 КУпАП, правильно встановив фактичні обставини вчиненого правопорушення, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч. 1 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що при зупинці автомобіля ОСОБА_1 працівники поліції доставили апелянта до КП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» для проходження огляду на стан наявності або відсутності наркотичного сп`яніння, та матеріали провадження не містять доказів про керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки вони спростовуються дослідженим відеозаписом з якого вбачається, що такі ознаки у ОСОБА_1 були наявні, після складання протоколу останній був з ним згоден та намагався сплатити штраф за порушення ним ПДР.

Крім того, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 був доставлений до медичного закладу пізніше ніж дві години з моменту виявлення правопорушення апеляційний суд не приймає до уваги, так як у висновку КУ «ООМЦПЗ» від 03.06.2020 року зазначено, що ОСОБА_1 був направлений на огляд 27.05.2020 року о 04:55 год., висновок був складений о 05:15 год., після чого був складений протокол про керування останнім транспортним засобом 27.05.2020 року, о 05:29 год.

Доводи апеляційної скарги про те, що в порушення ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол був складений з порушенням строку, передбаченого цією нормою закону, апеляційний суд не приймає до уваги, так як висновок КУ «ООМЦПЗ» від 03.06.2020 року був наданий тільки 03.06.2020 року.

Суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання сторони захисту про призначення судово-медичної токсикологічної експертизи для встановлення перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння під час керування автомобілем з тих підстав, що призначення такої експертизи через декілька місяців після вчинення правопорушення не може мати значення для указаної адміністративної справи. При цьому, апеляційний суд враховує наявність в матеріалах справи висновку лікаря ОСОБА_2 №000541 від 03.06.2020 рокупро перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, який не був оскаржений стороною захисту у встановленому законом порядку.

Посилання в апеляційній скарзі на недотримання лікарем при складанні висновку порядку, передбаченого Інструкцією, будь-якими доказами не підтверджуються.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 та його захисник не заявляли клопотання про призначення судово-медичної токсикологічної експертизи

Апелянт посилається на розгляд справи без присутності свідків та інспекторів поліції, які склали протокол про адміністративне правопорушення, в зв`язку з чим, на його думку, суддя не досконало дослідив матеріали справи. Однак, суддя мотивувала відмову в задоволенні клопотання тим, що сторона захисту у клопотанні не зазначила прізвища, місце проживання та засоби зв`язку свідків, що є обґрунтованою підставою для такої відмови.

Під час перевірки доводів апеляційної скарги апеляційним судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що протокол про адміністративне правопорушення був складений з порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, які б тягнули визнання його недопустимим доказом.

Ті обставини, що в матеріалах відсутні довідка про відсторонення апелянта від керування транспортним засобом та про отримання ним посвідчення водія не ставлять під сумнів висновки у постанові суду.

Відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення телефонних номерів свідків та не зазначення конкретних ознак наркотичного сп`яніння у апелянта не впливають на визнання протоколу допустимим доказом, так як телефонні номери свідків зазначені в їх поясненнях, а ознаки сп`яніння повинні зазначатися у проколі за вчинення правопорушення про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

В апеляційній скарзі та в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисники не навели будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження доводів того, що працівники патрульної поліції під час складання адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 діяли неправомірно.

Доводи апеляційної скарги про те, що адміністративні матеріали, складені працівниками поліції, не відповідають вимогам чинного законодавства, порушують права апелянта на повний та неупереджений розгляд справи, не можуть бути взяті до уваги, так як будь-якими доказами не підтверджені. ОСОБА_1 та його захисник не оскаржували дії працівників поліції, які вважали незаконними, у встановленому законом порядку.

Незгода апелянта з інкримінованим адміністративним правопорушенням та невизнання ним вини не впливають на визнання доказів по справі недопустимими, та на висновок суду про доведення цими доказами його вини.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що при винесенні постанови судом першої інстанції були невірно застосовані норми матеріального та процесуального права є неконкретними, спростовуються змістом оскаржуваної постанови, в якій зазначені норми закону, якими суд має керуватися при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Апелянт вказує, що під час розгляду справи в суді першої інстанції у нього виникли сумніви у неупередженості судді, однак з матеріалів справи вбачається, що відвід судді сторона захисту не заявляла.

Таким чином, при перевірці доказів та висновків в постанові суду першої інстанції у відповідності до приписів ст. 294 КУпАП, апеляційним судом не встановлено обставин, які б підтверджували доводи апеляційної скарги та спростовували висновок суду першої інстанції.

Апеляційний суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази узгоджуються між собою, є достовірними, належними, допустимими та повністю підтверджують вину ОСОБА_1 в порушенні вимог п.2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

При таких обставинах, відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки її доводи підтвердження не знайшли, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам законодавства, підстав для її скасування під час розгляду апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 04.08.2020 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду: Н.В. Грідіна