печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2020 року суддя Печерського районного суду м. Києва Шапутько С. В., розглянувши матеріали, які надійшли з Печерського УП ГУНП у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

- за ст. 44-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

06.04.2020 о 07 годині 40 хвилин ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: м. Київ, пров. Арсенальний, 5, знаходився в громадському місці без документів та засобів індивідуального захисту, чим порушив постанову КМУ № 255.

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала. Так, обґрунтовуючи своє заперечення, ОСОБА_1 зазначив, що 06.04.2020, займаючи спортом, до нього підійшло декілька поліцейських. Один із них, за твердженням ОСОБА_1 , звернувся до нього в некоректній формі та недержавною мовою. Після чого, зупинившись, ОСОБА_1 звернувся до поліцейських, однак останні не представились та не надалидокументи, які б посвідчували їх повноваження. ОСОБА_1 зазначив, що на вимогу працівника поліції надав фотокопію паспорту та ідентифікаційного кодув електронному вигляді за допомогою яких працівники поліції мали змогу його ідентифікувати. Крім того, ОСОБА_1 зауважив, що працівник поліції не хотів надавати йому копію протоколу, однак зрештою все-таки виконав його вимогу. Вказане, на думку ОСОБА_1 , вказує на особисту зацікавленість працівника поліції.

У судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зазначив, що протокол стосовно ОСОБА_1 був складений 06.04.2020, однак роз`яснення МОЗ, яким висвітлено поняття «громадське місце», з`явилось лише 13.04.2020. Водночас вказав, що в матеріалах справи немає доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 відповідно до закону за власні кошти зобов`язаний придбати чи виготовити засіб індивідуального захисту, зокрема респіратор або захисну маску, або йому були профінансовані витрати на придбання чи виготовлення засобів індивідуального захисту за рахунок коштів державного бюджету України та місцевих бюджетів і за таких умов він порушив заборону перебувати в громадських місцях без надягнутих засобів індивідуального захисту, а саме респіратора або захисної маски, зокрема виготовлених самостійно.

Вислухавши позицію особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

У ст. 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» № 1645-ІІІ від 06.04.2000 визначено, що карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Згідно з ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06.04.2000 карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.

Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

До відміни карантину його територію можуть залишити особи, які пред`явили довідку, що дає право на виїзд за межі території карантину.

Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2» з подальшими змінами, на всій території України з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року встановлено карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2020 № 255 внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211. Назву і текст постанови викладено в такій редакції: "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Відповідно до п. 1 ч. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 02.04.2020 № 255 заборонено з 6 квітня 2020 року перебування в громадських місцях без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, у тому числі виготовлених самостійно.

Згідно з п. 16 ч. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 02.04.2020 № 255 заборонено до 24 квітня 2020 року перебувати на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус.

Законом України №530-1Х від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню короновірусної хвороби (COVID-19)» внесені зміни до КУпАП, який доповнено ст. 44-3 наступного змісту: «стаття 44-3. Порушення правил щодо карантину людей. Порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян".

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 140941, фотографіями, що долучені до протоколу, на яких ОСОБА_1 знаходиться на території стадіону без вдягнутого засобу індивідуального захисту. До того ж з наданих в судовому засіданні пояснень ОСОБА_1 вбачається, що останній надав фотокопію паспорту та ідентифікаційного коду в електронному вигляді, однак суд критично ставиться до таких доводів особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки фотокопія паспорту та ідентифікаційного коду в електронному вигляді не відносяться до документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус.

Таким чином, ОСОБА_1 , перебуваючи 06.04.2020 о 07 год. 40 хв. за адресою: м. Київ, пров. Арсенальний, 5, знаходився в громадському місці без документів та засобів індивідуального захисту, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи обставини вчиненого правопорушення, взявши до уваги відсутність шкоди заподіяної інтересам окремих громадян, держави чи суспільства внаслідок вчинення правопорушення, суд дійшов висновку про застосування відносно ОСОБА_1 ст. 22 КУпАП, у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, та обмежитись усним зауваженням.

Водночас суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому, враховуючи той факт, що усне зауваження, виходячи з норм ст.ст. 24, абз. 2 ст. 284 КУпАП, не відноситься до видів адміністративних стягнень та являється однією із можливостей, визначених КУпАП, для звільнення особи від адміністративної відповідальності, суд не вбачає підстав для стягнення судового збору.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст. ст. 22, 36, 44-3, 276-280, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП, за малозначністю скоєного, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП - закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд міста Києва.

Суддя С. В. Шапутько