Справа № 456/2544/20 Головуючий у 1 інстанції: Янів Н.М.
Провадження № 33/811/1154/20 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2020 року суддя Львівського апеляційного суду Романюк М.Ф., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30 липня 2020 року,

встановив:

постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30 липня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП. і притягнено до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 420 /чотириста двадцять/ гривні 40 копійок судового збору.

Згідно постанови 26.06.2020 р. о 23 год. 45 хв. на автодорозі Київ Чоп М-06 (617 км.) ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Opel Vectra, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, не стійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці) не врахував дорожньої обстановки, належно не відреагував на її зміну, не впорався з керуванням, здійснив виїзд на зустрічний бік дороги де відбулось зіткнення з автомобілем Renault Megane д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . В результаті ДТП обидва авто отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 2.5, 2.3б, 10.1,11.4 ПДР.

Не погоджуючись з даною постановою особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати вищенаведену постанову та закрити провадження у справі.

В обґрунтування покликається на те, що дана постанова підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Вказує, що така є безпідставною, незаконною та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції не виконані вимоги ст. 268 КУпАП, що призвели до порушення ним права на захист, оскільки 30 липня 2020 року суд безпідставно відмовив йому в клопотанні про залучення адвоката для захисту його інтересів.

Крім того, ОСОБА_1 вказує, що судом першої інстанції проігноровано його клопотання про виклик свідків та працівників поліції для допиту в судовому засіданні, що позбавило суд можливості об`єктивно розглянути справу.

Також, висновок суду про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є необґрунтованим і не відповідає дійсності, оскільки ґрунтується лише на даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №318547 від 26 червня 2020 року, який не доводить його вини. Більше того, в даному протоколі не зазначено, що до протоколу додається відеозапис з нагрудних камер працівників поліції й жодного посилання на технічний засіб немає. Звертає увагу, що пояснював працівникам поліції про те, що не керував транспортним засобом, а перебував на пасажирському сидінні.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_1 пояснив, що 26.06.2020 він дійсно перебував у стані алкогольного сп`яніння, однак не керував автомобілем Opel Vectra, д.н.з. НОМЕР_1 . Вказав, що після вчинення дорожньо-транспортної пригоди справжній водій втік.

Потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що погоджується із висновками суду першої інстанції, так як ОСОБА_1 не впорався з керуванням, здійснив виїзд на зустрічний бік дороги де відбулось зіткнення з автомобілем Renault Megane д.н.з. НОМЕР_2 під його керуванням.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підтримку доводів апеляційної скарги, потерпілого ОСОБА_2 на заперечення доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, зобов`язаний був з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, що відповідає фактичним обставинам справи.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №318547; протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18№ 318548; схемою місця ДТП від 26.06.2020 р. о 23 год. 45 хв.; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 27.06.2020; письмовими поясненнями водія автомобіля Renault Megane д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 а також письмовими поясненнями пасажирів вказаного автомобіля ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ; відеозаписом з місця події; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не у автоматичному режимі серії ДП18№446080 від 27.06.2020 та копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не у автоматичному режимі серії ЕАМ№2745366 від 27.06.2020, яким суд дав належну оцінку.

Щодо доводів апелянта про те, що суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, то такі на думку суду є безпідставними, так як згідно постанови суду першої інстанції вбачається, що суд першої інстанції врахував докази, яка містяться в матеріалах справи та інші обставини, які мали місце в даній справі.

Наведеними письмовими доказами, достовірність яких в судді апеляційного суду не викликає сумнівів, в повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, на підставі яких суддею відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП всебічно і повно з`ясовано всі обставини справи.

Посилання апелянта про те, що він керував транспортним засобом, а після вчинення дорожньо-транспортної пригоди справжній водій втік, не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час розгляду в суді апеляційної інстанції.

Більше того, щодо доводів особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про те, що судом першої інстанції проігноровано його клопотання про виклик свідків для допиту в судовому засіданні, що позбавило суд можливості об`єктивно розглянути справу, то це порушення усунуте судом апеляційної інстанції. Так, під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 судом апеляційної інстанції допитано свідка ОСОБА_5 , який пояснив, що 26 червня 2020 року близько 23:50 години був пасажиром Renault Megane д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та бачив, як після ДТП з місця водія транспортного засобу Opel Vectra, д.н.з. НОМЕР_1 вийшов саме ОСОБА_1 , який на його думку перебував в стані алкогольного сп`яніння. Також, свідок вказав, що ОСОБА_1 після ДТП намагався домовитись з потерпілим та свідками не викликати працівників поліції.

Таким чином, докази здобуті працівниками поліції згідно встановленого законом порядку і перевірені під час розгляду в суді апеляційної інстанції в своїй сукупності дають належні підстави вважати, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, сумніву у їх достовірності, законності та належності у суду апеляційної інстанції не має.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції ч.1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При розгляді справи суддею місцевого суду не було допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, а отже підстав для скасування або зміни постанови судді не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30 липня 2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф. Романюк