Справа № 747/295/20 Головуючий у 1 інстанції Тіщенко Л.В.
Провадження № 33/4823/319/20
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2020 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Демченка О.В.,

з участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

адвоката Менька Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції в місті Чернігові апеляційну скаргу адвоката Менька Д.Д. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Талалаївського районного суду Чернігівської області від 13 серпня 2020 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , працюючого майстром лісу ДП «Прилуцьке лісове господарство», раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Судом ОСОБА_1 було визнано винуватим в тому, що він 09 липня 2020 року, о 01 год. 25 хв. в смт. Срібне по вул. Миру керував автомобілем ВАЗ-2108, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказує, що вміст алкоголю, встановлений у ОСОБА_1 за допомогою приладу Алкофор 505, є дозволеним та не перевищує максимальний дозволений вміст парів етилового спирту у повітрі, що видихає людина, так як результат тесту показав 0,232 %0, що є меншим від мінімальної межі вмісту алкоголю для визначення стану алкогольного сп`яніння згідно норм міжнародного права та виключає склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. На думку захисника, провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Судом задоволено клопотання адвоката Менька Д.Д. і призначено відео конференцію з Роменським міськрайонним судом Сумської області

В засіданні апеляційного суду в режимі відео конференції Федосов В.В. та його захисник підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити з підстав, наведених в ній.

Дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Як вбачається із матеріалів справи, ці вимоги закону судом було дотримано.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при обставинах, зазначених у постанові, відповідає фактичним даним справи, ґрунтується на досліджених судом першої інстанції доказах, які також були предметом перевірки апеляційного суду.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 043661 від 09 липня 2020 року (а.с.2), ОСОБА_1 09 липня 2020 року, о 01 год. 25 хв. в смт. Срібне по вул. Миру керував автомобілем ВАЗ-2108, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу Алкофор-505 в присутності двох свідків, покази становили 0,232%0, чим порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, з яким гр. ОСОБА_1 погодився, власноруч підписав, пояснивши, що о 20 годині випив склянку пива 300-400 г.

Відповідно до вимог пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

З наявних у матеріалах справи пояснень, які громадяни ОСОБА_2 (а.с.5) та ОСОБА_3 (а.с. 6), надали інспектору патрульної поліції в якості свідків при складанні адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно водія ОСОБА_1 вбачається, що їх було запрошено в якості свідків при освідування на стан алкогольного сп`яніння гр. ОСОБА_1 , останньому роз`яснено норми чинного законодавства, ним власноручно відкрито мундштук та пройдено тест на газоаналізаторі Алкофор-505, результат якого був 0,232 %0.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Оцінивши зазначені докази в їх сукупності, суд обґрунтовано прийшов до висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, що забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, всі обставини, на які посилається апелянт, судом першої інстанції досліджені, їм надана правильна оцінка.

Пунктом 7 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735 Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачено, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Твердження апелянта про те, що вміст алкоголю, встановлений у ОСОБА_1 за допомогою приладу Алкофор 505, є дозволеним та не перевищує максимальний дозволений вміст парів етилового спирту у повітрі, що видихає людина, так як результат тесту показав 0,232 %0, що є меншим від мінімальної межі вмісту алкоголю для визначення стану алкогольного сп`яніння, є неправильним і на думку апеляційного суду, являється довільним та хибним тлумаченням норм міжнародного законодавства.

Так, у відповідності до п.5 ст. 8 Віденської конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 р., в ньому міститься норма про те, що в національних законодавствах країн учасників Конвенції повинно бути передбачено положення, які стосуються керування транспортними засобами під впливом алкоголю, а також максимально допустимий рівень алкоголю в крові чи у видихаємому повітрі. Зокрема, максимально допустимий рівень алкоголю у видихаємому повіті не повинен бути більшим за 0,25 мг на літр видихаємого повітря.

В даному випадку вказана норма Конвенції не встановлює мінімального рівеня алкоголю в крові або у видихаємому повітрі водієм, а навпаки, встановлює його максимальний рівень, за яким, на думку авторів конвенції, настає алкогольне сп`яніння. Проте, Конвенція про дорожній рух не забороняє національним органам влади встановлювати інші показники рівня алкоголю, менші за 0,25%о у видихаємому повітрі, що й має місце в Україні, де встановлено мінімальний показник рівня алкоголю у видихаємому водієм повітрі 0,2%о. Порушень норм національного та міжнародного законодавства при розгляді справи в суді першої інстанції апеляційний суд не вбачає, оскільки поліцейськими за допомогою газоаналізатора встановлено рівень алкоголю у видихаємому Федосовим повітрі в 0,232%о.

З інших підстав судове рішення стосовно ОСОБА_1 не оскаржується.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Менька Д.Д. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Талалаївського районного суду Чернігівської області від 13 серпня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяО. В. Демченко