Житомирський апеляційний суд
Справа №935/1375/20 Головуючий у 1-й інст. Щербаченко І. В.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2020 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Бережна С.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Василевської Ольги Анатоліївни розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Коростишівського районного суду Житомирської області від 09.07.2020 року за ч.1 ст.130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

в с т а н о в и в:

Постановою Коростишівського районного суду Житомирської області від 09.07.2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 420 грн. 40 коп. на користь держави.

Згідно постанови суду відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №517814 від 15.06.2020 року в м. Коростишів по вул. Київська, 102 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2106», номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, зі згоди водія огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, результат склав 0,35‰, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП (у редакції закону, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення).

В поданій апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 просить зазначену постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.6 ст.247 КУпАП у зв`язку із скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність. Стверджує, що Коростишівським районним судом Житомирської області було повідомлено його про судове засідання по вказаній адміністративній справі безпосередньо на передодні засідання, а тому не зміг відлучитися із роботи у зв 'язку із чим подав заяву до суду про перенесення засідання на іншу дату вказавши, що зайнятий на роботі. Проте не дивлячись на його заяву про неможливість прибуття вказаного дня на судове засідання, без його участі, суд виніс оскаржувану постанову, чим порушив право бути присутнім на засіданні, надавати свої пояснення. В судовому засідання 09.07.2020 року присутнім не був, проте копію постанови йому було надіслано лише 14.07.2020 року, тобто протягом 5-й днів, що також свідчить про процесуальні порушення, допущені судом першої інстанції.

Також апелянт зазначає, що з 01.07.2020 року набув чинності Закон України №2617-VІІІ від 22.11.2018 року, згідно якого адміністративно-правова норма ст. 130 КУпАП, а саме гіпотеза та диспозиція викладена в іншій редакції. Так ст.130 КУпАП (гіпотеза) прописана - керування суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Ч. 1 ст. 130 КУпАП (диспозиція) прописана - керування річковими, морськими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими, морськими або маломірними суднами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. З огляду на викладене законодавцем була скасована норма за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного. Тобто законодавцем скасована адміністративно-правова відповідальність, якою раніше в часі до набрання законної сили зазначеним законом визнавалися дії (керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння) адміністративним правопорушення та підпадала під ознаки ст.130 КУпАП. Разом з тим законодавцем вчинене діяння (керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння) з 01.07.2020 року було віднесено до кримінальних проступків ст.286-1 КК України. Подальше скасування такого віднесення дій до кримінальних проступків і повернення такого складу про адмінправопорушення до КУпАП з 04.07.2020 року не змінює той факт, що саме адмінвідповідальність була скасована в той час, поки тривало провадження відносно ного ОСОБА_1 . Тобто, станом на 01.07.2020 року адміністративна відповідальність за відмову особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння була скасована у зв`язку з введенням в дію за ці діяння кримінальної відповідальності, і з 01.07.2020 року до 03.07.2020 року діяв порядок настання кримінальної відповідальності за дії, які викладені у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення.

Проте судом першої інстанції провадження за ч.1 ст. 130 КУпАП закрито не було, а навпаки його було притягнено до адміністративної відповідальності. 03.07.2020 року адміністративна відповідальність за відмову особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння була повернута, а кримінальна відповідальність за ці діяння була скасована.

З огляду на положення ст. 58 Конституції України та ст. 8 КУпАП Закон №2617-VІІІ, який скасував адміністративну відповідальність за вказане адміністративне правопорушення, має зворотну силу, тобто поширюється на правопорушення, вчинені до видання цього Закону. Натомість, Закон №720-ІХ, яким знову вводиться адміністративна відповідальність за вказане адміністративне правопорушення за КУпАП, зворотної сили не має у зв`язку з погіршенням становища особи, щодо якої у період з 01.07.2020 до 03.07.2020 адміністративна відповідальність була скасована Законом №2617-VІІІ. Нечіткі, непередбачувані та швидкоплинні зміни у національному законодавстві, які не відповідають принципу правової визначеності, призвели до закінчення перебігу строку застосування норми закону, за якою були кваліфіковані дії особи на момент їхнього фіксування органом поліції, що унеможливлює притягнення особи до адміністративної відповідальності, оскільки діюча на момент розгляду справи адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП передбачена вже іншим, відмінним від первісного, законом.

Звертає увагу на суперечності, які містить вказана постанова та адміністративні матеріали, а саме, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився із застосуванням приладу «Драгер» і його результат склав 0,35 %0, а відповідно до результату тестування до протоколу серії ДПР 18 №517814 та акту огляду результат тестування становив 0,34%.

Також апелянт зазначає про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №517814 ні свідків, ні їх адрес зазначено не було, проте пояснення свідків були долучені до адміністративних матеріалів, що відповідно свідчить про його складання з порушеннями.

Допитана в судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_2 пояснила, що є цивільною дружиною ОСОБА_1 . В ту ніч була з ним. Їздили автомобілем в своїх справах, припаркували автомобіль біля її будинку пприблизно в 24-00год., а близько 02-00год. пішли з ОСОБА_1 пити каву. ОСОБА_3 сидів за кермом, вона на пасажирському сидінні. В цей час під`їхали працівники поліції. Вони з ОСОБА_4 розгубилися. Працівники поліції стали вимагати пройти огляд на стан сп`яніння, не дивлячись на те, що автомобіль стояв. ОСОБА_4 пройшов такий огляд, чому показало позитивний результат, вона не знає. Алколгоь вони не вживали, ОСОБА_3 був впевнений в своїй тверезості, однак тест показав 0,35 %0. В той день ОСОБА_5 взагалі не вживав алкоголь, оскільки їздили на автомобілі в своїх справах, постійно були разом. Працівники поліції запросили двох свідків, які не бачили керування автомобілем. Пройти огляд в медичному закладі ОСОБА_5 не просив, бо розгубився.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 та його захисник Василевська О.А. підтримали апеляційну скаргу з викладених в ній мотивів просили задовольнити. При цьому, ОСОБА_5 пояснив, що не вживав спиртні напої до керування автомобілем, але після паркування автомобіля каву вживав можливо з алкоголем. Не заперечував результати огляду, оскільки розгубився.

Заслухавши доводи та пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Василевської О.А., пояснення свідка ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. При цьому обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 517814 від 15.06.2020 року (а.с.1), який не містить жодних зауважень з боку ОСОБА_1 , а в графі «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності» останнім вказано, що пояснення надасть в суді, не зазначивши будь-яких зеперечень проти обставин, зазначених в протоколі. Протокол підписаний ОСОБА_1 та вказаними в ньому свідками ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Також вина ОСОБА_1 підтверджується і чеком тестування на алкоголь приладу «Драгер» (а.с.2), долученого до протоколу, з результатом 0,35 проміле, а також актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3), згідно якого у ОСОБА_1 мали місце ознаки алкогольного сп`яніння: почервоніння обличчя, запах алкоголю з ротової порожнини, виражене тремтіння пальців рук, за результатами проведення огляду за допомогою приладу «Драгер 6810» проба позитивна - 0,35 %0. При цьому, вказаний акт підписано як самим ОСОБА_1 , так і вказаними в протоколі свідками, ОСОБА_1 зазначено про погодження з результатами такого огляду.

Також вина ОСОБА_1 , підтверджується долученими до адміністративного протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП відносно останнього письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (а.с.5-6), згідно яких, вони були запрошенні працівниками поліції в якості свідків та в їх присутності ОСОБА_5 пройшов тест на визначення стану алкогольного сп`яніння. «Драгер» тест позитивний - 0,35 %0.

Крім того, в матеріалах справи відносно ОСОБА_1 міститься копія постанови від 15.06.2020 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП (а.с.4), згідно якої ОСОБА_1 15.06.2020 року о 2год. 28хв. по вул. Київській, 102 в м.Коростишеві керував транспортним засобом без освітлення номерного знаку, без чинного страхового полісу.

Аналізуючи вказані докази в їх сукупності, вважаю, що є доведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що становить склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 про те, що судом першої інстанції справу в порушення вимог ст. 268 КУпАП було розглянуто у його відсутність, чим грубо порушено його процесуальні права, також не можуть бути безумовною підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Так згідно матеріалів справи ОСОБА_8 був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду 09.07.2020 р., при цьому його заява про відкладання розгляду справи у зв`язку із зайнятістю на роботі не підтверджена доказами цієї обставини. Тому суд цілком обгрунтовано прийшов до висновку про можливість розгляду справи за його відсутністю. Надання такої довідки під час апеляційного розгляду справи не спростовують ненадання такого документу на час розгляду справи в суді першої інстанції.

Крім того апеляційний суд звертає увагу на те, що враховуючи відсутність правопорушника при розгляді справи в суді першої інстанції, апеляційним судом його процесуальні права, передбачені ст. 268 КУпАП фактично поновлено шляхом прийняття його апеляційної скарги та проведення судового розгляду в присутності як правопорушника, так і його захисника, надання можливості давати пояснення, заявляти клопотання, знайомитися з матеріалами справи, приймати участь в дослідженні доказів та надавати додаткові докази, тощо. Зазначеними правами ОСОБА_5 скористався у повному обсязі без обмежень, справу переглянуто апеляційним судом в межах строків, передбачених ст. 38 КУпАП, і враховуючи висновки апеляційного суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, підстав для скасування постанови суду першої інстанції у зв`язку з розглядом справи за його відсутності апеляційний суд не вбачає.

Разом з тим в ході апеляційного розгляд справи ОСОБА_1 та його захисником після повторного дослідження апеляційним судом за їх участі наявних в матеріалах справи доказів, які були предметом дослідження суду першої інстанції, доказів, крім пояснень свідка ОСОБА_2 , інших доказів в спростування обставин, зазначених в протоколі чи доданих до протоколу доказів надано не було.

При цьому, з пояснень самого ж ОСОБА_1 в апеляційному суді, наведених вище в даній постанові, вбачається, що він не вживав спиртні напої до керування автомобілем, але каву з коньяком вживав. При цьому, свідок ОСОБА_2 в апеляційному суді пояснила, що вони з ОСОБА_1 поставили машину десь в 24-00год. на вулиці, а близько 02-00год. пішли з ОСОБА_1 пити каву. Сиділи в машині, пили каву. ОСОБА_3 був впевнений в тверезості, а тому пройшов тест, але він показав 0,35 %0. При чьому, остання не змогла пояснити суду, які дії останніх були в проміжок часу в дві години. Враховуючи такі покази в їх сукупності, а також час складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 , відідбрання працівниками поліції пояснень свідків після 02год. 15.06.2020 року, апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 все ж керував автомобілем в стані сп`яніння.

Такі суперечливі пояснення як ОСОБА_1 , так і свідка ОСОБА_2 , яка до речі є особою, заінтересованою в результатах розгляду справи на користь ОСОБА_1 , щодо вживання чи невживання алкогольних напоїв ОСОБА_1 перед керуванням автомобілем за умови відсутності з його боку інших доказів в заперечення проти обставин, зазначених в протоколі та постанові суду, а також враховуючи наявність доказів на керування ним автомобілем, відсутності будь-яких його заперечень проти обставин, зазначених в протоколі, акті огляду на стан сп`яніння автомобілем, свідчать про безпідставність його доводів про недоведеність вини у вчиненні правопорушення та необхідності скасування постанови суду першої інстанції.

При цьому посилання апелянта на те, що працівники поліції його не зупиняли, а підійшли до припаркованого автомобіля, коли він з дружиною пили в автомобілі каву, також спростовуються наведеними вище доказами та обставинами, а також наявністю постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за керування автомобілем в той же час з неосвітленим номерним знаком та без страхового полісу. Зазначена постанова ОСОБА_1 оскаржена в законному порядку не була.

Посилання ж апелянта на те, що з 01.07.2020 року набув чинності Закон України №2617-VІІІ від 22.11.2018 року, згідно якого адміністративно-правова норма ст. 130 КУпАП, а саме гіпотеза та диспозиція викладена в іншій редакції і фактично скасована адміністративно-правова відповідальність, якою раніше в часі до набрання законної сили зазначеним законом визнавалися дії - керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, адміністративним правопорушенням є необгрунтованими, оскільки, ОСОБА_1 адміністративне правопорушення вчинено 15.06.2020 року, тобто до набрання чинності Закон України №2617-VІІІ від 22.11.2018 року. Як вірно в своїй постанові послався суд першої інстанції, відповідно до ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд. При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що Закон України №2617-VІІІ від 22.11.2018 року фактично скасував адміністративну відповідальність за інкриміновані ОСОБА_1 дії та при цьому посилив таку відповідальність до кримінальної. Таким чином вважати що такими змінами зазначені дії законодавцем визнані законними, не можна, а тому вважати, що вказаним Законом пом`якшується стан особи, підстави відсутні. Тому положення п.6 ч.1 ст. 247 КУпАП в даному випадку застосовані бути не можуть.

Щодо апеляційних доводів ОСОБА_1 в частині того, що оскаржувана постанова суду містить суперечності, оскільки в останній щодо результату освідування вказується 0,34 %0, а в матеріалах справи - 0,35 %0, то вони не можуть бути підставою для закриття провадження, оскільки вказана неточність у зазначені ступеню алкогольного сп`янінння не впливає на правильність встановлених обставин, беручи до уваги дані, вказані в самому протоколі про адміністративне правопорушення, в чеку приладу «Драгер», письмових пояснень свідків, акті огляду, тощо.

З огляду на викладене, підстав для скасування постанови суду, з мотивів, наведених в апеляційній скарзі ОСОБА_1 та для закриття провадження на підставі п.1 або п.6 ст. 247 КУпАП апеляційний суд не вбачає, постанова суду є законною та обгрунтованою.

Керуючись ст. ст.285, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Коростишівського районного суду Житомирської області від 09.07.2020 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладання на нього адміністративного стягнення і стягнення судового збору - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: