Провадження №3/155/1/20
Справа №155/1816/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Адамчук Г.М.,

за участю секретаря судового засідання Федонюк О.М.,

особи, що притягається до адмінвідповідальності ОСОБА_1 ,

його представника Мудрака Ю.І.,

особи, що притягається до адмінвідповідальності ОСОБА_2 ,

його представника Овсієнка С.А.,

розглянувши об`єднані матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , непрацюючого, у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Горохівського районного суду Волинської області з Горохівського ВП ГУНП у Волинській області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП.

Крім того, до Горохівського районного суду Волинської області з Горохівського ВП ГУНП у Волинській області також надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП.

Постановою голови Горохівського районного суду Волинської області від 19 листопада 2018 року справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було об`єднано в одне провадження для їх спільного розгляду.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №992627 від 28 жовтня 2017 року вбачається, що ОСОБА_2 , 28 жовтня 2017 року близько 12 годині 00 хвилин, в місті Горохів по вулиці Богдана Хмельницького Волинської області, керуючи автомобілем ВАЗ-2107, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем ЗАЗ-110207, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , що рухався попереду, чим порушив вимоги п.п.12.1, 13.1 ПДР України. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №037286 від 28 жовтня 2017 року вбачається, що ОСОБА_1 , 28 жовтня 2017 року близько 12 годині 00 хвилин, в місті Горохів по вулиці Богдана Хмельницького Волинської області, керуючи автомобілем ЗАЗ-110207, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , перед початком руху не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ-2107, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався в попутному напрямку, внаслідок зіткнення автомобіль відкинуло на зустрічну смугу руху, де здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем Ford, реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , чим порушив вимоги п.10.1 ПДР України.

ОСОБА_2 в судовому засіданні своєї вини у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнав, вважає, що вина у вчиненні ДПТ лежить саме на ОСОБА_1 оскільки саме він повинен був переконатися у безпечності свого маневру чого він не зробив. Просив провадження у справі відносно нього закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Представник ОСОБА_2 , Овсієнко С.А., в судовому засіданні також вважає винуватим у вчиненні ДТП саме ОСОБА_1 , тому, з огляду на це, просив провадження у справі відносно ОСОБА_2 закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї вини у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення також не визнав, пояснив, що ДТП сталося з вини ОСОБА_2 , який рухався з великою швидкістю, що не дало йому змоги вчасно загальмувати.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , вважає, що вина в скоєнні даного ДТП лежить як на ОСОБА_2 так і на ОСОБА_1 .

Суд, заслухавши пояснення учасників, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного висновку.

У відповідності до положень ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Незважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_2 та ОСОБА_1 їхня вина у вчиненні правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення АП1 №992627 від 28 жовтня 2017 року за ст.124 КУпАП, протоколом про адміністративне правопорушення БР №037286 від 28 жовтня 2017 року за ст.124 КУпАП, схемою місця ДТП від 28 жовтня 2017 року з фототаблицями до неї, де зафіксовано місце зіткнення, знаходження транспортних засобів на дорозі, наявні на них пошкодження, а також переглянутим в судовому засідання відеозаписом з камер спостереження, розташованих на перехресті вулиць Богдана Хмельницького та Козацької.

Даний факт також й підтвердили в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 та свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Відповідно до п.10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п.12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно з п.12.3 ПДР України, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

А згідно з п.13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до п.1.10 ПДР України, безпечна дистанція відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру; безпечний інтервал відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху; безпечна швидкість швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах;

Як вбачається з висновків інженерно-транспортної експертизи №315 від 30 жовтня 2019 року, з технічної точки зору водія автомобіля ВАЗ-2107, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності до вимог пункту 12.3 ПДР України, відповідно до якого при об`єктивному виявленні виконання автомобілем ЗАЗ-110207 маневру повороту ліворуч (розвороту) негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу.

З технічної точки зору водій автомобіля ЗАЗ-110207, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_1 повинен був діяти у відповідності до вимог пунктів 9.2 б), 9.4, 10.1 та дорожньої розмітки 1.1 ПДР України, відповідно до яких перед виконанням розвороту подавати сигнал світловими покажчиками повороту, переконатися, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху. В даному місці йому заборонялося виконувати розворот та перетинати лінію дорожньої розмітки 1.1.

З технічної точки зору у водія автомобіля ЗАЗ-110207, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_1 була технічна можливість уникнути даної пригоди шляхом виконання вимог пунктів 10.1 та дорожньої розмітки 1.1 ПДР України.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 своїми діями спрямованими на порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Суд також приходить до висновку, що й ОСОБА_1 своїми діями спрямованими на порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів також вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП

Щодо вирішення клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за закінченням строку накладення адміністративного стягнення без встановлення вини особа суд вважає за необхідне вказати наступне.

Законодавче регулювання питання закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення у зв`язку зі спливом строків накладення адміністративного стягнення здійснюється, зокрема, ст.38, п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Так, відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження на підставі ч.2 ст.38, п.7 ч.1 ст.247 КУпАП можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом строку.

Тобто, для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв`язку з його спливом необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення протиправної, винної дії чи бездіяльності.

Так, відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто закриття провадження у справі за п.7 ч.1 ст.247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення. Наявність можливого адміністративного правопорушення, не доведеного та не підтвердженого належними та допустимими доказами, не може бути достатньою підставою для закриття провадження у справі відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Водночас слід враховувати, що однією з самостійних підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення законодавець визначає відсутність події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1 ст.247 КУпАП). Тобто, у разі якщо факту вчинення адміністративного правопорушення встановлено не буде, то провадження у справі підлягатиме закриттю на підставі п.1 (відсутність події і складу адміністративного правопорушення), а не п.7 ч.1 ст.247 КУпАП (закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу).

Таким чином, початок перебігу встановленого ст.38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення законодавець пов`язує з вчиненням адміністративного правопорушення, встановлення наявності або відсутності якого повинно здійснюватися при вирішенні питання про закриття провадження у справі.

Відповідно до роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В силу вимог ст.ст.245, 251, 252 КУпАП суд повинен повно, всебічно й об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати оцінку зібраним у ній доказам і постановити правильне судове рішення.

При цьому норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п.7 ч.1 ст.247 КУпАП вказаний Кодекс не містить. Натомість, як зазначалось вище, застосування п.7 ч.1 ст.247 КУпАП можливе у разі встановлення наявності протиправної винної дії чи бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення.

З огляду на наведене та зважаючи на те, що для закриття провадження у справі у зв`язку зі спливом строків для накладення адміністративного стягнення необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення (винної дії чи бездіяльності), а також враховуючи, що повноваження суду на з`ясування обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні передбачені ст.280 КУпАП, суд вважає, що є достатні правові підстави для встановлення вини особи при закритті провадження на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що як ОСОБА_2 так і ОСОБА_1 вчинили 28 жовтня 2017 року, а тому на момент розгляду даної справи минув визначений ч.2 ст.38 КУпАП трьохмісячний строк для накладення адміністративного стягнення, у зв`язку з чим провадження у даній справі підлягає до закриття на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст.ст.9, 38, 245, 247, 251, 252, 278, 280, 283, 284 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винним в правопорушенні, передбаченому ст.124 КУпАП.

Провадження по справі відносно ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП, в зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

ОСОБА_1 визнати винним в правопорушенні, передбаченому ст.124 КУпАП.

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП, в зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в дохід держави по 1570 (одній тисячі п`ятсот сімдесят) гривень 10 копійок з кожного за проведення судової інженерно-транспортної експертизи.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Горохівський районний суд Волинської області.

Суддя Горохівського районного суду Адамчук Г.М.