Справа № 310/5/20
3/310/237/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 рокум. Бердянськ

Суддя Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Полянчук Б.І., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в с. Андріївка Бердянського району Запорізької області, який проходить військову службу за контрактом на посаді стрілка-санітара в/ч № НОМЕР_1 Національної гвардії України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
24.12.2019 року відносно ОСОБА_1 старшим оперуповноваженим в ОВС 6-го відділу (протидії корупції) УСР в Запорізькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України капітаном поліції Богун М.П. складено протокол №7 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП в якому зазначено, що згідно наказу Міністерства юстиції України 10.05.2017 року №1519/5 «Перелік найменувань органів, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України» ДУ «Бердянська виправна колонія (№77)» (код ЄДРГІОУ № 8563518) відноситься до установ виконання покарань Державної кримінально-виконавчої служби України.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про Державну кримінально- виконавчу службу України» від 23.06.2005, підприємства установ виконання покарань є державними підприємствами, які здійснюють господарську діяльність та професійно-технічне навчання засуджених.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» до персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України належать особи рядового і начальницького складу (далі - особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби), спеціалісти, які не мають спеціальних звань, та інші працівники, які працюють за трудовими договорами в Державній кримінально-виконавчій службі України (далі - працівники кримінально-виконавчої служби).

Служба в Державній кримінально-виконавчій службі України є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України. Час проходження служби в Державній кримінально-виконавчій службі України зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби відповідно до закону.

Пунктом 6 ст. 14 Закону, установлено, що особам рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби встановлюються спеціальні звання.

Особам молодшого начальницького складу присвоюються такі спеціальні звання: молодший сержант внутрішньої служби; сержант внутрішньої служби; старший сержант внутрішньої служби; старшина внутрішньої служби; прапорщик внутрішньої служби; старший прапорщик внутрішньої служби.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про Державну кримінально- виконавчу службу України» Державна кримінально-виконавча служба України відповідно до закону здійснює правозастосовні та правоохоронні функції і складається з центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, його територіальних органів управління, кримінально-виконавчої інспекції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, воєнізованих формувань, навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ і організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України.

Відповідно до п. 1 Положення «Про Державну пенітенціарну службу України» Державна пенітенціарна служба України (ДПтС України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якої спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра юстиції України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері виконання кримінальних покарань.

Згідно з наказом № 159/ОС-17 від 15.09.2017 ОСОБА_1 18.09.2017 призначено на посаду молодшого інспектора відділу охорони ДУ «Бердянська виправна колонія (№77)». 18.09.2017 року ОСОБА_1 прийняв присягу працівника державної кримінально-виконавчої служби України.

Відповідно до примітки до ст. 172-6 КУпАП, суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Статтею 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що до осіб, які зобов`язані подавати декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, визначені ч. 1 та ч. 2 цієї статті, відносяться особи, зазначені у п. 1, п.гі. «а» і «в» п. 2, п. 5 ч. 1 ст. З цього Закону.

Згідно з п.п. «д» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи рядового і начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби.

Таким чином, ОСОБА_1 , працюючи молодшим інспектором відділу охорони ДУ «Бердянська виправна колонія (№77)», відповідно до ст. 1, п.п. «д» п. 1 ч. 1 ст. З, ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст. 172-6 КУпАП, є суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, передбачені ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Частиною 1 статтею 45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Пунктом 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припинили діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов`язані наступного року, після припинення діяльності подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік.

У відповідності до абз. 2 п. 2 Розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» про початок роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, приймається рішення Національного агентства з питань запобігання корупції.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції», Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти.

10.06.2016 Національним агентством з питань запобігання корупції прийнято рішення № 2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 року за №958/29088) «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яким передбачено, що система подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу в два етапи:

1) перший етап - з 00 год. 00 хв. 01.09.2016 для таких типів декларацій (повідомлень) та суб`єктів декларування:

- щорічні декларації за 2015 рік службових осіб, які станом на 01.09.2016 займають згідно зі ст. 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище. Зазначені у цьому абзаці декларації подаються протягом 60 календарних днів з дати, визначеної у цьому абзаці;

- декларації, передбачені абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону (декларації осіб, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування), службових осіб, які 01.09.2016 чи пізніше цієї дати припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, та станом на день такого припинення займають згідно зі ст. 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище;

- повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб`єкта декларування, передбачені ч. 2 ст. 52 Закону, службових осіб, які станом на 01.09.2016 року чи пізніше цієї дати займають згідно зі ст. 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище;

2) другий етап - з 00 годин 00 хвилин 01.01.201 7 для всіх інших суб`єктів декларування та декларацій (повідомлень), передбачених Законом.

12.04.2018 року відповідно до наказу № 78/ОС-18 ДУ «Бердянська виправна колонія (№77)» «Про звільнення» молодшого сержанта внутрішньої служби ОСОБА_1 , молодшого інспектора відділу охорони ДУ «Бердянська виправна колонія (№77)» було звільнено з займаної посади.

12.04.2018 року ОСОБА_1 під підпис було ознайомлено вимогами Закону України «Про запобігання корупції», зокрема про обов`язок подання декларації особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Таким чином, 12.04.2018 року ОСОБА_1 припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування та, відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016, був зобов`язаний до 01.04.2019 подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік.

Водночас, згідно з публічною частиною Єдиного державного реєстру осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування (гіперпосилання на Реєстр - https://public.nazk.gov.ua) ОСОБА_1 подав декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, шляхом заповнення відповідної форми на веб-ресурсі https://nazk.gov.ua (гіперпосилання на декларацію в Єдиному державному реєстрі осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування https://public.nazk.gov.ua/declaration/b511а045-50е1-4045-8d5с-b418690904е6),
02.04.2019, що є порушенням вимог п. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», рішення Національного агентства з питань запобігання корупції №2 від 10.06.2016 року, рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016, відповідальність за яке встановлена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Перешкод у доступі до Реєстру у ОСОБА_1 не встановлено.

Крім цього, обов`язок належної підготовки суб`єкта декларування для подачі декларації покладається на самого суб`єкта декларування і для цього Законом відведено належний період з 01.01.2019 року до 31.03.2019 року.

Слід зазначити, що до цього ОСОБА_1 вже подавав щорічні декларації за 2016 та 2017 роки та знав про існуючий порядок подання декларації до Реєстру.

ОСОБА_1 пояснив, що декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, він подав несвоєчасно через свою особисту необачність. Про будь-які інші обставини, які б вказували на поважні причини несвоєчасного подання декларації він не вказав.

Отже, ОСОБА_1 не виконав належні дії з метою вчасного подання декларації особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 , будучи, згідно з п.п. «д» п. 1 ч. 1 ст. З, сг. 45 Закону України «Про запобігання корупції», приміткою до ст. 172-6 КУпАП суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, достовірно знаючи про необхідність подати у період часу з 01.01.2019 року по 01.04.2019 року декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік, у порушення вимог п. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 2 подав її несвоєчасно, лише 02.04.2019, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 сг. 172-6 КУпАП несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Місцем вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є адреса реєстрації та фактичного мешкання. - АДРЕСА_1 , оскільки декларація «перед

звільненням» була подана саме з дому.

Датою вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є 02.04.2019, тобто день несвоєчасного подання декларації особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування.

Фактичним днем виявлення вказаного адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідно до ст. 251, 252 КУпАП є дата складання протоколу, тобто 24.04.2019, оскільки саме в цей день посадовою особою органу Національної поліції надається оцінка зібраним доказам у їх сукупності.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що правопорушення, пов`язане з корупцією - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. З цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Одним із основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних та пов`язаних з корупцією правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам, отже таке правопорушення не може бути визнане як малозначне.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вказане правопорушення, пов`язане з корупцією має формальний склад, тобто є таким, що не передбачає наслідків як обов`язкової ознаки об`єктивної сторони.

У той же час, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення з формальним складом завжди є діяння.

Отже, відсутність шкоди суспільним або державним інтересам від адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, так само як і відсутність шкідливих наслідків від нього, не можуть бути підставами для застосування положень ст. 22 КУпАП.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 повністю визнав себе винним у вчиненні адміністративного правопорушення і пояснив, що через неуважність запізнився з подачею декларації на два дні.

Прокурор вважав, що вина ОСОБА_1 доведена і є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Заслухавши ОСОБА_1 , прокурора, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_1 займав посаду молодшого інспектора відділу охорони ДУ «Бердянська виправна колонія (77)».

Статтею 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що до осіб, які зобов`язані подавати декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, визначені ч. 1 та ч. 2 цієї статті, відносяться особи, зазначені у п. 1, п.гі. «а» і «в» п. 2, п. 5 ч. 1 ст. З цього Закону.

Згідно з п.п. «д» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи рядового і начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби.

Частиною 1 статтею 45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Пунктом 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припинили діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов`язані наступного року, після припинення діяльності подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік.

Під час розгляду справи встановлено, що 12.04.2018 року ОСОБА_1 припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування та, відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016, був зобов`язаний до 01.04.2019 подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік.

З даних офіційного сайту Єдиного державного реєстру декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування вбачається, що ОСОБА_1 02.04.2019 року подав щорічну декларацію за період з 01.01.2019 року по 14.05.2019 року, хоча повинен був її подати до 01.04.2019 року.

Згідно ч. 1 ст. 172-6 КУпАП несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на ухилення від подання чи несвоєчасне подання декларації, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Прямий умисел - це коли особа усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає можливість або неминучість його суспільно небезпечних наслідків і бажає їх настання
Непрямий (евентуальний) умисел - це коли особа усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає можливість його суспільно небезпечних наслідків і свідомо припускає їх настання.
За ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення (самовпевненість) або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (недбалість).

Аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склад правопорушення за ч.1 ст. 172-6 КУпАП є формальним, обов`язковим елементом його об`єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне несвоєчасне подання електронної декларації, тобто коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків, а тому, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прокурор, що приймає участь в розгляді таких протоколів судом, зобов`язані довести суду наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на несвоєчасне подання електронної декларації.

Згідно з п.2 роз`яснень спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (надалі - ВССУ) «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» вих. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо; суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Крім того, на умисну форму вини, а також наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, як на обов`язкові ознаки корупційного правопорушення також звертає увагу Конституційний Суд України в рішенні від 06.10.2010 року (справа №1-27/2010).

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в сукупності, керуючись законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) установлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність цієї особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення та іншими доказами.
Наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП знайшло своє підтвердження при розгляд справи про адміністративне правопорушення, оскільки останній не заперечував ту обставину, що він був обізнаний про необхідність подачі декларації, проте своєчасно не подав її без поважних причин.
Крім того, ОСОБА_1 не надав суду докази, які би підстверджували перешкоди у своєчасному поданні декларації особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік.
Долучені до матеріалів справи докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №7; додаток з ЄДРД з якого вбачається послідовність дій ОСОБА_1 при подачі декларації 02.04.2019 року з 18:55:28 по 02.04.2019 року до 19:30:22; скрін-шот сторінки ЄДРД з якого вбачається, що ОСОБА_1 подав декларацію після звільнення 02.04.2019 року о 19:29; присягою працівника Державної кримінально-виконавчої служби України; наказом про звільнення ОСОБА_1 №78/06-18 від 12.04.2018 року; ознайомлення з порядком подання декларації, попередженням про те, що на нього поширюється дія ЗУ «Про запобігання корупції»; декларацією за 2018 рік підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, тобто несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Відповідно до ст. 34 КУпАП обставини, які пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене правопорушення, є щире каяття та перебуванян його на військовій службі в Національній гвардії України.
У частині 1 ст. 4 ЗУ «Про запобігання корупції» закріплено, що НАЗК - є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.
Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 11 зазначеного закону до повноважень НАЗК належить здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Відповідно до ч.2 та ч.3 ст. 49 ЗУ «Про запобігання корупції», державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов`язані перевіряти факт подання суб`єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу Громадської ради доброчесності, відповідних громадський рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти НАЗК про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.
Якщо за результатами контролю встановлено, що суб`єкт декларування не подав декларацію, Національне агентство письмово повідомляє такого суб`єкта про факт неподання декларації, і суб`єкт декларування повинен протягом десяти днів з дня отримання такого повідомлення подати декларацію в порядку, визначеному частиною першою статті 45 цього Закону.
Одночасно Національне агентство письмово повідомляє про факт неподання декларації спеціально уповноваженим суб`єктам у сфері протидії корупції, а також керівнику державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, вищому органу управління відповідного громадського об`єднання, іншого непідприємницького товариства про факт неподання декларації відповідним суб`єктом декларування.
На підставі рішення НАЗК від 14.08.2016 року № 1 «Про початок діяльності Національного агентства з питань запобігання корупції» розпочало свою діяльність Національне агентство.
Рішенням НАЗК «Про затвердження Порядку проведення контролю та повної перевірки декларацій особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» № 56 від 10.02.2017 року (надалі Порядок) визначається механізм проведення НАЗК контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Контроль декларацій НАЗК здійснює відповідно до п. 5 розділу 1 зазначеного Порядку через працівників структурного підрозділу його апарату, діяльність яких пов`язана зі здійсненням таких функцій, та автоматично за допомогою засобів програмного забезпечення інформаційно-телекомунікаційної системи проведення логічного та арифметичного контролю декларацій.

Відповідно до розділу 2 Порядку, НАЗК здійснює контроль щодо своєчасного подання декларацій на підставі:
1) повідомлень, що надходять від державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, а також юридичних осіб публічного права, які у встановленому Національним агентством порядку відповідно до статті 49 Закону перевіряють факт подання декларацій суб`єктами декларування, які в них працюють (працювали);

2) інформації, що надходить до Національного агентства від осіб, які надають допомогу щодо запобігання і протидії корупції (викривачів), стосовно можливого факту неподання або несвоєчасного подання декларації суб`єктом декларування;

3) інформації, що оприлюднюється у засобах масової інформації, у мережі Інтернет та вказує на можливий факт неподання або несвоєчасного подання декларації суб`єктом декларування;

4) самостійного виявлення Національним агентством факту неподання або несвоєчасного подання декларації суб`єктом декларування відповідно до даних Реєстру;

5) інформації, що надходить до Національного агентства від правоохоронних органів;

6) інформації, що надходить до Національного агентства від громадських об`єднань, їх членів або уповноважених представників.

У разі отримання інформації (повідомлень), передбаченої (их) у підпунктах 1, 2 пункту 2 цього розділу, Національне агентство перевіряє факт неподання або несвоєчасного подання декларації суб`єктом декларування шляхом пошуку даних у Реєстрі.

У випадку встановлення факту неподання декларації суб`єктом декларування відповідно до вимог Закону Національне агентство письмово повідомляє про це суб`єкта декларування, керівника державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, вищому органу управління відповідного громадського об`єднання, іншого непідприємницького товариства, в якому працює (здійснює діяльність) суб`єкт декларування, та спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції у визначеному Національним агентством порядку.

Якщо за результатами контролю встановлено, що суб`єкт декларування несвоєчасно подав декларацію, Національне агентство направляє такому суб`єкту лист з проханням надати пояснення щодо причин несвоєчасного подання декларації. За наявності ознак адміністративного правопорушення уповноважена особа Національного агентства складає протокол про адміністративне правопорушення у встановленому законодавством порядку, який за рішенням Національного агентства направляється до суду.

Контроль щодо правильності та повноти заповнення декларації проводиться автоматично засобами програмного забезпечення Реєстру під час подання декларації відповідно до форми декларації, затвердженої рішенням Національного агентства від 10 червня 2016 року№3, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 960/29090, та Технічних вимог до полів форми декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та Форми повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб`єкта декларування, затверджених рішенням Національного агентства від 10 червня 2016 року № 4.

Відповідно до п.п. 12,12-1, ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про запобігання корупції», НАЗК наділено правом ініціювати проведення службового розслідування, вжиття заходів щодо притягнення до відповідальності осіб, винних у вчиненні корупційних або пов`язаних із корупцією правопорушень, надсилати до інших спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції матеріали, що свідчать про факти таких порушень, а також складати протоколи про адміністративні правопорушення, віднесені законом до компетенції національного агентства, застосувати передбачені законом заходи забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення.
З урахуванням поняття «Суб`єкт декларування», зазначеним у частині 2 статті 52 ЗУ «Про запобігання корупції», вказаний Порядок визначає суб`єктів, що наділені правом перевірки несвоєчасного подання декларації, а також порядок перевірки та дій у разі встановлення факту неподання або несвоєчасного подання декларації суб`єктом декларування.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення встановлено, що повідомлення уповноваженої особи з питань запобігання та виявлення корупції державної установи «Бердянська виправна колонія (№77)» №18-1700 від 10.04.2019 року, яке було направлено голові Національного агентства з питань запобігання корупції та отримано останнім 26.04.2019 року, містить інформацію про встановлений факт несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме декларації після звільнення за 2018 рік (за неохоплений період) ОСОБА_1 , який працював в державній установі «Бердянська виправна колонія (№77)» на посаді молодшого інспектора відділу охорони, але протокол №7 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією відносно ОСОБА_1 було складено тільки 24.12.2019 року, тобто майже через вісім місяців.
Тобто Національне агенство з питань запобігання корупції об`єктивно мало можливість виявити ознаки правопорушення в діях ОСОБА_1 , здійснивши в розумні строки перевірку отриманої від уповноваженої особи з питань запобігання та виявлення корупції державної установи «Бердянська виправна колонія (№77)» інформації щодо ОСОБА_1 та скласти протокол про адміністративне правопорушення, який направити до суду, або надіслати матеріали до інших спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції для вжиття заходів з перевірки факту несвоєчасного подання декларації та у разі наявності підстав складання протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією.
Із листа першого заступника начальника департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про організацію розгляду надісланих до НАЗК матеріалів УЗЕ у Запорізькій області від 18.11.2019 року вбачається, що між НАЗК та Департаментаментом захисту економіки Національної поліції України велася переписка та пересилання матеріалів для вжиття заходів з перевірки факту несвоєчасного подання декларації, але яких саме та з приводу яких осіб інформація в листі відсутня.
Таким чином, при розгляді справи встановлено, що особу, уповноважену на складання протоколу про адміністаритивне правопорушення було інформовано про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , але заходів по проведення перевірки складання протоколу або надіслання матеріалів до інших спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції для проведення перевірки та складання протоколу відносно ОСОБА_1 здійснено не було, хоча про факт несвоєчасного подання декларації уповноваженому суб`єкту в сфері протидії корупції стало відомо ще 26.04.2019 року.
Виходячи з викладеного приходжу до висновку, що днем виявлення адміністративного правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 слід вважати саме 26 квітня 2019 року, оскільки саме в цей день уповноваженом органу стало відомо про факт несвоєчасного подання декларації.
Відповідно до ч. 3 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15,212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням строків на момент розгляду справи, передбачених ст. 38 КУпАП.
Беручи до уваги, що днем виявлення виявлення правопорушення є 26.04.2019 року, тому на час розгляду справи закінчився строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, що є підставою для закриття провадження у справі.
Керуючись ст.ст. 38,172-6,213,221,247,251,252,279,294 КУпАП, ЗУ «Про запобігання корупції», рішенням НАЗК «Про затвердження Порядку проведення контролю та повної перевірки декларацій особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» №56 від 10.02.2017 року,
ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 172-6 ч. 1 КУпАП.

Постанова про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя