Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/536/20
Провадження № 3/935/368/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 березня 2020 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Щербаченко І. В., розглянувши матеріали, що надійшли від Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Житомирській, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Красилівка Овруцького району Житомирської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173? Кодексу України про адміністративні правопорушення, за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 ,

встановив:

До Коростишівського районного суду Житомирської області 02.03.2020 від Коростишівського відділу поліції ГУНП у Житомирській області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173? Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №187280 від 01.03.2020 ОСОБА_1 21.02.2020 близько 17:20 години за місцем проживання вчинив домашнє насильство в сім`ї відносно дружини ОСОБА_2 , а саме: ображав брутальною та нецензурною лайкою, словесно виганяв з будинку, намагався затіяти бійку, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173? Кодексу України про адміністративні правопорушення /а.с.1/.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому не визнав, пояснив, що дружини не було вдома більше тижня, вона була у дітей в м. Києві, приїхала тільки 29.02.2020, не заперечував той факт, що вживав алкогольні напої, 29.02.2020 він не вчиняв домашнього насильства, він тримав в руках лопату, однак дружина подумала, що він замахується на неї, були словесні суперечки й раніше.

Потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що насильницькі дії чоловіка розпочалися ще 19.02.2020, цілий день він висловлювався нецензурно до неї, 21.02 вранці близько дев`ятої години її чоловік також вчиняв відносно неї насильницькі дії, після чого потерпіла не витримала цього й близько 11:00 поїхала до матері до села Віленька, вже 21.02 не поверталася додому, повернулася 23.02 вранці додому.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173? Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративна відповідальність настає у разі вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно положень ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

До протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №187280 не долучено жодних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173? Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Більше того, у судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила, що вранці 21.02.2020 близько 11:00 години поїхала до матері у селі Віленька, а повернулася додому тільки 23.02.2020.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення "поза розумним сумнівом".

Приймаючи до уваги встановлені під час розгляду обставини, керуючись у тому числі ст. 62 Конституції України, приходжу до переконання, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 слід закрити у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні 21.02.2020 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173? Кодексу України про адміністративні правопорушення, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження.

Керуючись статтями 7, 9, 173?, 245-247, 251-252, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення 21.02.2020 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173? Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. В. Щербаченко