Справа № 308/8679/19
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
26.02.2020 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І.В., за участю представника Закарпатської митниці ДФС України Селеша О.Я., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 ,
постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 листопада 2019 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , гр. України, непрацюючий,
визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить - 1700 (одна тисяча сімсот) гривень з конфіскацією безпосередніх предметів порушення митних правил, а саме: набоїв до травматичної зброї, виробник ТОВ «ІБІС» 9 мм P.A., калібр 9 мм., у кількості 86 шт., загальною вартістю 774 (сімсот сімдесят чотири) гривні.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн.
Згідно постанови, 08.07.2019 о 22 год. у зону митного контролю на ділянку «Виїзд» (ЗМК пасажирська) митного посту «Тиса» Закарпатської митниці ДФС заїхав легковий автомобіль марки «VW» модель «PASSAT», реєстраційний номерний знак України НОМЕР_1 , під керуванням громадянина України ОСОБА_1 , який прямував із України в Хорватію у приватних справах. Формою проходження митного контролю громадянин України ОСОБА_1 обрав порядок проходження митного контролю по смузі руху «зелений коридор». У ході митного контролю транспортного засобу та речей громадянина України ОСОБА_1 , у речовому ящику (бардачку), який знаходиться на передній панелі автомобіля справа від водія, без ознак приховування, було виявлено 86 (вісімдесят шість) штук набоїв до травматичної зброї калібру 9 мм, виробник ТОВ «ІБІС». Виявлені набої до травматичної зброї, виробник ТОВ «ІБІС» 9 мм P.A., калібр 9 мм., у кількості 86 шт., громадянин України ОСОБА_1 визнав своєю власністю, пояснивши, що не заявив працівникам митниці про патрони тому, що забув. Також, зазначив, що вартість набоїв, становить 774,00 (сімсот сімдесят чотири) грн.. На момент переміщення через митний кордон України у громадянина України ОСОБА_1 відсутні будь-які дозвільні документи до травматичної зброї, виробник ТОВ «ІБІС» 9 мм P.A., калібр 9 мм., у кількості 86 шт.. Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 порушив встановлений порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, а саме, під час проведення митного контролю не заявив за встановленою формою точні відомості про переміщувані ним через митний кордон України предмети, які підлягають обов`язковому письмовому декларуванню та є обмеженими до переміщення через митний кордон України.
Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого статтею 471 Митного кодексу України.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам закону. Вказує на те, що умислу на перевезення та приховування набоїв у нього не було. Стверджує, що в нього наявний зареєстрований пістолет травматичної дії калібру 9 мм, і набої були придбані на передодні поїздки в магазині, а він забув залишити їх вдома. Зазначає, що суд безпідставно не закрив провадження у справі за спливом строків накладення адміністративного стягнення, оскільки на момент розгляду справи сплив передбачений ст. 38 КУпАП трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення. Разом із тим, посилається на те, що копію оскаржуваної постанови отримав лише 30.11.2019, а тому, строк на апеляційне оскарження ним пропущено з поважних причин. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати, а провадження в справі закрити на підставі ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Заслухавши пояснення представника Закарпатської митниці ДФС Селеша О.Я., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд приходить до висновку про те, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Справа про порушення митних правил розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , неявка якого з урахуванням положень ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає її розгляду. При цьому, враховується те, що: ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи; розгляд справи вже відкладався; даних про поважність причин його неявки до апеляційного суду на 16:00 26.02.2020 та заяви про відкладення розгляду справи на інший термін від нього не надходило.
З оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 не приймав участі у розгляді справи судом першої інстанції. Матеріали справи також не містять і даних про те, що копія постанови була вручена або надіслана ОСОБА_1 у передбачений ч. 1 ст. 285 КУпАП трьохденний строк. З наявного в матеріалах справи супровідного листа вбачається, що копія оскаржуваної постанови від 06.11.2019 направлена на адресу ОСОБА_1 лише 19.11.2019 і, при цьому, в матеріалах справи відсутні дані про отримання ним копії постанови, що у свою чергу дає обґрунтовані підстави вважати, що доводи клопотання ОСОБА_1 про те, що копія постанови отримана ним лише 30.11.2019, не спростовані й заслуговують на увагу.
Зазначені обставини, на переконання апеляційного суду, перешкодили ОСОБА_1 своєчасно подати апеляційну скаргу на постанову, а тому, з метою недопущення порушення права ОСОБА_1 на доступ до правосуддя та захист, причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження, визнаються поважними, у зв`язку із чим, клопотання про поновлення строку визнається обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, - строк поновлюється.
Відповідно до положень ст. 486 МК України, завданнями провадження в справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з точним дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
За змістом ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 458 МК України порушення митних правил визначається, як адміністративне правопорушення, котре являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій із товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Відповідно до ст. 471 МК України порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також конфіскацію цих товарів.
Апеляційний суд вважає, що обставини, за яких ОСОБА_1 порушив митні правила, у постанові судді місцевого суду зазначені правильно, кваліфікація його дій за ст. 471 відповідає зібраним у справі, дослідженим суддею місцевого суду, наведеним у постанові й перевіреним в апеляційному суді доказам.
Факт переміщення ОСОБА_1 через митний кордон 86 (вісімдесят шість) штук набоїв до травматичної зброї калібру 9 мм, виробник ТОВ «ІБІС» та відсутність у нього будь-яких дозвільних документів, а також факт перетинання ним кордону по смузі руху «зелений коридор», підтверджується й письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а. с. 5).
Викладені в протоколі відомості підтверджуються і копією акту про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (а. с. 7), фотоматеріалами (а. с. 8), доповідною запискою інспектора Андруся Ю. І. (а. с. 9), описом предметів (а. с. 11), письмовими поясненнями ОСОБА_2 (а. с. 12), довідкою про витрати митниці ДФС (а. с. 13).
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що державний інспектор відділу митного оформлення № 4 м/п «Тиса» Закарпатської митниці ДФС Андрусь Ю. І. був упереджений при проведенні митного контролю та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу, що в нього були підстави для фальсифікації протоколу та обмови ОСОБА_1 у порушенні митних правил, і що він зацікавлений у результатах розгляду справи, на такі дані не вказується і в апеляційній скарзі, у зв`язку з чим, апеляційний суд приходить до висновку, що вищевказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.
З урахуванням наведеного вище, доводи апеляційної скарги про те, що умислу на перевезення та приховування набоїв у ОСОБА_1 не було, що нього наявний зареєстрований пістолет травматичної дії калібру 9 мм, і набої були придбані на передодні поїздки в магазині, а він забув залишити їх вдома, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують факту порушення ОСОБА_1 митних правил і не свідчать про відсутність у його діях складу передбаченого ст. 471 МК України порушення митних правил.
Вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд першої інстанції врахував обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, пом`якшуючі та обтяжуючі відповідальність обставини й застосував щодо ОСОБА_1 вид та розмір стягнення у межах санкції ст. 471 МК України. Тому, накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення апеляційний суд визнає таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, справедливим і таким, що відповідає передбаченій ст. 23 МК України меті адміністративного стягнення.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд безпідставно не закрив провадження у справі за спливом строків накладення адміністративного стягнення, оскільки на момент розгляду справи сплив передбачений ст. 38 КУпАП трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення, - апеляційний суд визнає безпідставними, такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного митного законодавства.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує те, що строки накладення адміністративного стягнення регулюються положеннями ст. 467 МК України, частиною 1 якої передбачено, що якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення, і строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.
Як убачається з матеріалів справи правопорушення вчинено ОСОБА_1 та відповідно виявлено митним органом 08.07.2019, а справа надійшла до суду 26.07.2019 й адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_1 06.11.2019, тобто в межах передбачених ст. 467 МК України строків накладення адміністративного стягнення.
За таких обставин, постанова суду першої інстанції як законна та обґрунтована підлягає залишенню без зміни, а подана ОСОБА_1 апеляційна скарга без задоволення.
При прийнятті рішення також враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, призначати експертизи тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що стороною захисту не додано до апеляційної скарги будь-яких належних доказів у підтвердження її доводів та спростування висновків суду першої інстанції, і не з`явившись на апеляційний розгляд справи, будучи належним чином повідомленим про час та місце такого розгляду, ОСОБА_1 позбавив себе можливості надати такі докази чи заявити клопотання в ході розгляду апеляційної скарги.
Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження судового рішення.
Апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 листопада 2019 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя І. В. Стан