Номер провадження: 33/813/1034/20
Номер справи місцевого суду: 946/2270/20
Головуючий у першій інстанції Жигулін С.М.
Доповідач Грідіна Н. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2020 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Грідіна Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10.07.2020 року,-

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Зазначеною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.

В постанові суду встановлено, що ОСОБА_1 20 червня 2020 року, о 00:43 год., в м. Ізмаїл по вул. Фанагорійська кут Кутузова передала право керування транспортним засобом Audi А3, р/н НОМЕР_1 , водію ОСОБА_2 , який перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.9 г Правил дорожнього руху.

Зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із зазначеною постановою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову суду скасувати та провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

В постанові суду безпідставно встановлено, що ОСОБА_1 передала керування транспортним засобом ОСОБА_2 , який перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Однак, суд не врахував, що постановою суду закрито провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , в якій останньому інкримінувалося порушення вимог п. 2.9г Правил дорожнього руху, а саме відмова від огляду на стан алкогольного сп`яніння при керуванні транспортним засобом Audi А3, р/н НОМЕР_1 , по вул. Фанагорійська кут Кутузова в м. Ізмаїл, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Обставини щодо розгляду апеляційної скарги без участі учасників справи та без фіксації процесу технічними засобами.

ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про час та місце розгляду апеляційної скарги, однак в судове засідання не з`явилася, про причини неявки апеляційний суд не повідомила.

Згідно положень ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ч. 6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 , яка подала скаргу була належним чином повідомлена про час та місце розгляду апеляційної скарги, однак в судове засідання не з`явилася, заяви про відкладення розгляду апеляційної скарги не надавала, вважаю, що розгляд апеляційної скарги має бути проведений без участі апелянта та без фіксації процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних обставин.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Згідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно до положень ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягає з`ясуванню, зокрема чи було вчинено адміністративне правопорушення та винність особи в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, в постанові суду зазначено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, була встановлена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №445211 від 20.04.2020 року, письмових пояснень ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та рапорту поліцейського Добровольського О.

Разом з тим, апеляційний суд приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та судом не правильно встановлені обставини події адміністративного правопорушення з наступних обставин.

Так, при розгляді апеляційної скарги, для повного та всебічного розгляду справи апеляційним судом, згідно вимог ст. 251 КУпАП, були досліджені докази, покладені в обґрунтування постанови суду, зокрема протокол про адміністративне правопорушення, на підставі якого була встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення,, .

Так, в протоколі серії БД №445211 від 20.04.2020 року зазначено, що 20 червня 2020 року, о 00:43 год., ОСОБА_1 в м. Ізмаїл по вул. Фанагорійська кут Кутузова, передала право керування транспортним засобом Audi А3, р/н НОМЕР_1 , водію ОСОБА_2 , який перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушила вимоги п. 2.9г Правил дорожнього руху України.

Крім того, з мотивувальної частини постанови вбачається, що суд прийшов до висновку про те, що ОСОБА_1 є винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не за складом, інкримінованим в протоколі про адміністративне правопорушення, а за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, яке останній не інкримінувалося.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП, особу можливо притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення відповідного адміністративного правопорушення тільки на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, в якому встановлені фактичні обставини події та кваліфікуючи ознаки правопорушення.

Відповідно до ст.254 КУпАП найважливішим джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення є протокол про вчинення адміністративного правопорушення.

Встановлена апеляційним судом необґрунтована кваліфікація судом першої інстанції дій ОСОБА_1 у постанові суду, є безумовною обставиною для скасування постанови суду.

Таким чином, суд першої інстанції безпідставно визнав ОСОБА_1 виною у тому, що вона керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, так як зазначені дії їй не інкримінувалися у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, до апеляційної скарги була надана постанова Ізмаїльської міскрайонного суду Одеської області від 14.07.2020 року, якою було закрито провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , в якій останньому інкримінувалося порушення вимог п. 2.9г Правил дорожнього руху, а саме відмова від огляду на стан алкогольного сп`яніння при керуванні транспортним засобом Audi А3, р/н НОМЕР_1 , по вул. Фанагорійська кут Кутузова в м. Ізмаїл, після передачі права керування ОСОБА_1 , за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування відсутності в діях ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в постанові суду зазначено, зокрема, що матеріали справи не містять доказів про керування останнім транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

З врахуванням того, що в постанові суду відносно ОСОБА_2 встановлено про відсутність доказів керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, апеляційний суд вважає, що, відповідно, зазначені обставини свідчать також про відсутність в діях ОСОБА_1 інкримінованих їй в протоколі про адміністративне правопорушення ознак правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, зокрема передачу права керування транспортним засобом ОСОБА_2 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння.

На думку апеляційного суду зазначеними доказами навпаки підтверджується доводи ОСОБА_1 про те, що вона передала право керування транспортним засобом ОСОБА_2 , який не перебував в стані алкогольного сп`яніння.

На підставі наведеного вважаю, що доводи апеляційної скарги про недоведеність в діях ОСОБА_1 складу ст. 130 ч. 1 КУпАП знайшли підтвердження, оскільки об`єктивно підтверджуються вищезазначеними обставинами та доказами, встановленими при дослідженні матеріалів справи та, зокрема, протоколу про адміністративне правопорушення.

При таких обставинах, згідно вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, так як доводи апеляційної скарги знайшли підтвердження, при розгляді справи та винесенні постанови судом першої інстанції не були в повному обсязі дотримані вимоги ст.245,280 КУпАП, а саме судом не правильно були кваліфіковані дії ОСОБА_1 , не були перевірені обставини щодо наявності або відсутності в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого правопорушення, в зв`язку з чим суд допустив неповноту судового розгляду справи, неправильно встановив фактичні обставини інкримінованого правопорушення та вину ОСОБА_1 у його вчиненні.

З урахуванням наведених обставин, встановлених при розгляді апеляційної скарги, відповідно до вимог ст.ст. 247 ч. 1 п. 1, 294 ч. 8 п. 2 КУпАП, постанова суду має бути скасована, провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 має бути закрито, в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10.07.2020 року, якою ОСОБА_1 , визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік, - скасувати.

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 закрити, на підставі ст.247 ч. 1 п. 1 КУпАП, в зв`язку відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду: Н.В. Грідіна