Провадження № 33/811/190/20 Доповідач: Ревер В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ревера В.В., з участю ОСОБА_1 та представника Галицької митниці Держмитслужби Дунаса М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу на постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 14 січня 2020 року,

встановив:

цією постановою,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, та на підставі ст.22 КУпАП звільнено від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 закрито.

Вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №4543/20900/19 від 28.11.2019 року товар, а саме сир Stary OLeder вагою 20 кг, сир Serenada Salami вагою 10 кг повернуто ОСОБА_1 після здійснення їх митного оформлення зі сплатою відповідних митних платежів, якщо таке оформлення не було попередньо здійснено, а митні платежі не сплачувалися або для повернення на митну територію держави, з якої його було ввезено (на його розсуд).

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 28.11.2019 року, близько 18 год. 30 хв., повертаючись з приватної поїздки з Республіки Польща в Україну через м/п «Краковець» Львівської митниці ДФС транспортним засобом марки «FORD FOCUS C-MAX», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якості водія, обрав для слідування смугу спрощеного митного контролю позначену символами «зелений коридор», чим своїми діями заявив про відсутність в нього будь-яких товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню або які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони чи обмеження. Автомобіль було скеровано в місце поглибленого огляду транспортних засобів, де під час проведення огляду в багажному відділенні автомобіля без ознак приховування було виявлено товари, які, відповідно до ст.378 МК України та Постанови Кабінету Міністрів України № 434 від 21.05.2012 року, обмежені до переміщення через митний кордон України, а саме: сир в асортименті загальною вагою 30 кг.

Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями порушив встановлений відповідно до Митного кодексу України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.

Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбачених ст.471 Митного кодексу України.

На дану постанову представник Галицької митниці Держмитслужби Лубоцький Б.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку та винести нову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст.471 України та накласти стягнення, передбачене санкцією даної статті в повному обсязі.

Вважає висновок Галицького районного суду м.Львова помилковим та необґрунтованим, а саму постанову необ`єктивною, невмотивованою, безпідставною, зважаючи на наступне.

Згідно з ст.22 КУпАП, можливість звільнення від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення передбачає, що посадова особа зобов`язана розглянути всі сторони адміністративного правопорушення, оцінити його наслідки, переконатися, що внаслідок його вчинення не завдана значна шкода окремим громадянам або суспільству, дослідити обстановку, у якій вчинене правопорушення, особистість порушника, обставини, що зм`якшують або обтяжують відповідальність тощо.

Економічно-правовим наслідком прийняття такого рішення судом першої інстанції є можливе ненадходження до Державного бюджету України коштів у розмірі 1700.00 грн. штрафу та конфіскації товару.

Згідно з ч.8 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», мінімальна заробітна плата становить 4173.00 грн., а відтак митниця вважає, що правопорушення вчинене ОСОБА_1 за яке передбачено стягнення в розмірі 1700.00 грн. штрафу та конфіскації товару, а саме сиру в асортименті загальною вагою 30 кг, вартість якого згідно службової записки, наданої фахівцями відділу контролю митної вартості товарів управління адміністрування митних платежів Галицької митниці Держмитслужби від 13.12.2019 року №К-022/7.4-15/45, становить 7050,00 гривень, не може розцінювався як малозначне.

У своїй постанові суд посилається на документи надані в судовому засіданні ОСОБА_1 , які засвідчують необхідність стороннього догляду за його сином ОСОБА_2 , інвалідом першої групи (довідка МСЕК Серія 10 НОМЕР_2 № НОМЕР_3 ).

Розумність покладено в основу інтелектуального моменту дієздатності, тобто розумність полягає у зовнішньому прояві поведінки особи з точки зору правомірності, обґрунтованості та доцільності, а також можливості передбачення такою особою обставин, які можуть вплинути на її права та обов`язки.

Категорія розумності набуває безпосереднього регулюючого значення при виникненні необхідності визначення правомірності або неправомірності поведінки особи.

На думку митниці, винесена судом постанова не гарантує спричинення

юридичних наслідків для правопорушника, тобто усвідомлення ним

протиправності своєї поведінки для того, щоб не допускати подібного у

майбутньому.

Тому, посилання суду на принцип розумності призначення покарання,

а саме звільнення особи-правопорушника від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП за малозначністю є безпідставними та законодавчо необґрунтованими.

Заслухавши виступ представника Галицької митниці Держмитслужби Дунаса М.О. на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_1 , який просив залишити постанову суду без зміни, вивчивши матеріали адміністративної справи №461/10368/19, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно до вимог ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Згідно з ст.489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На переконання апеляційної суду, при розгляді справи відносно ОСОБА_1 , судом першої інстанції дані вимоги законодавства в повній мірі дотримано, а висновок суду про наявність у його діях адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, є обґрунтованим, такий зроблено на підставі аналізу як обставин вчинення правопорушення, так і особи правопорушника.

Відповідно до положень ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ст.471 МК України, за малозначністю, суд врахував дані які характеризують особу правопорушника, який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, має на утриманні сина ОСОБА_2 , який є особою з інвалідністю 1 групи з дитинства та потребує лікування, а також на даний час не працює, його стан здоров`я, матеріальне становище, вартість та незначну кількість предметів порушення митних правил, спосіб їх перевезення.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що наслідки цього правопорушення не представляють великої суспільної небезпеки, таким не завдано значної шкоди державним чи суспільним інтересам, а тому правомірно визнано його малозначним та оголошено ОСОБА_1 усне зауваження.

Доводи апеляційної скарги про помилковість і необґрунтованість судового рішення, порушенням норм матеріального та процесуального права при розгляді справи, є безпідставними та не приймаються до уваги.

Справа вирішена у відповідності до вимог законодавства, жодних порушень матеріального чи процесуального права не встановлено. Покликання ж на втрати надходжень до Державного бюджету України, у зв`язку із звільненням правопорушника від сплати штрафу правопорушника, апеляційний суд вважає недоречними у даному випадку.

Не заслуговують на увагу також доводи апеляційної скарги щодо конфіскації вилученого, згідно протоколу про порушення митних правил №4543/20900/19 від 28.11.2019 року товару, оскільки конфіскація товару не застосовується при закритті провадження у справі про порушення митних правил.

Покликання на те, що винесена постанова не спрямована на попередження подібних правопорушень, а навпаки - сприяє їх вчиненню в майбутньому та породжує почуття безвідповідальності за вчинене, є надуманими. Кожна справа вирішується щодо певної особи з врахуванням обставин вчиненого нею правопорушення.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції про звільнення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, за малозначністю, оголошення усного зауваження та закриття провадження, є законним і обґрунтованим.

Підстав для його скасування, про що порушується питання в апеляційній скарзі, немає.

Виходячи з наведеного, апеляційна скарга представника Галицької митниці Держмитслужби Лубоцького Б.І. не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

постановив:

Постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 14 січня 2020 року, якою звільнено ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст.471 Митного кодексу України за малозначністю, оголошення усного зауваження та закриття провадження у справі, залишити без зміни, а апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби - без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду В.В.Ревер