ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер судової справи: 657/860/20
Номер провадження № 33/819/351/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2020 року м. Херсон

Суддя Херсонського апеляційного суду Заіченко В.Л., розглянувши за участю адвоката Сальник Н.А. справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за апеляційною скаргою адвоката Сальник Н.А., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на постановуКаланчацького районного суду Херсонської області від 13.08.2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Каланчацького районного Херсонської області від 13 серпня 2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. (600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн.

Не погоджуючись з постановою, адвокат Сальник Н.А., яка діє в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій вважає постанову судді від 13.08.2020 року незаконною через неправильне застосування норм матеріального права, вважає, що суддею першої інстанції суттєво порушено норми матеріального права, не з`ясовано фактичних обставин справи обмежившись лише поясненнями свідка ОСОБА_2 , не досліджено всього процесу, не витребувано запису з нагрудної камери чи запису з відеореєстратора з метою дослідження, які вплинули б на правильне вирішення справи, не вжито заходів до повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх доказів В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт вказує, що вина водія ОСОБА_1 відсутня, докази в справі не свідчать про наявність вини в його діях, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відомості не підтверджуються. Також адвокат посилається на те, що складений працівниками поліції у відношенні ОСОБА_1 протокол за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не можна визнати доказом вини ОСОБА_1 в розумінні ст. 251 КУпАП. Крім того апелянт зазначає, що висновки судді першої інстанції про те, що громадянин ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив та від нього не надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності не відповідають дійсності, оскільки 10.08.2020 року громадянин ОСОБА_1 через канцелярію суду першої інстанції подав клопотання про відкладення розгляду вказаної справи, оскільки 13.08.2020 року йому необхідно було терміново відбути до міста Херсон, з метою проходження МРТ головного мозку, оскільки зазначені документи необхідно було терміново подати до МСЕК з метою її повторного проходження. Вказує, що ОСОБА_1 є інвалідом III групи через отриману у 2015 році важкої черепно-мозкової травми, наразі пройшов МСЕК та йому продовжена III група інвалідності. Також апелянт вказує, що висновки судді про те, що ОСОБА_1 не працюючий суперечить дійсності, оскільки ОСОБА_1 більш як п`ять років офіційно працевлаштований до Гаврилівської сільради (Каланчацька ОТГ) на посаду робітника з благоустрою та отримує мінімальну заробітну плату, на утриманні має двох малолітніх дітей та за своїм майновим станом не має можливості сплачувати штраф у розмірі, який визначений судом першої інстанції. Вимоги апелянт мотивує тим, що визнаючи винним ОСОБА_1 та призначаючи йому покарання, суддя першої інстанції в основу судового рішення поклав лише покази одного свідка ОСОБА_2 яка є посадовою особою цього ж суду першої інстанції, а тому є зацікавленою особою, інший свідок в суді першої інстанції жодних пояснень з вищезазначеного приводу взагалі не надав, нестійка хода та запах алкоголю з порожнини рота є припущеннями та в судовому засіданні жодними доказами не підтверджена, жодних нагрудних камер, записів з них у судовому засіданні не було досліджено, як і те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду або від застосування алкотестеру. Просить суд постанову Каланчацького районного суду Херсонської області від 13.08.2020 року скасувати та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення адвоката Сальник Н.А., суддя вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 7 КУпАП - провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП - суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суддею апеляційної інстанції встановлено, що відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 468351 від 08.06.2020 року, згідно якого 08 червня 2020 року о 00:45 годині в с. Гаврилівка-2 по вул. Першотравневій, Каланчацького району Херсонської області керував автомобілем марки «Мерседес Бенз», б/н, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода та запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху (п.1.3 ПДР України - учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, п. 1.9 ПДР України - особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством).

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Отже, на поліцейського покладається обов`язок зазначення відповідних ознак алкогольного сп`яніння в першу чергу в протоколі, який і є єдиним належним та допустимим підтвердженням таких ознак.

Дії поліцейських регламентовані нормами Наказу МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», відповідно до п. 2 розділу І якого огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст.130 КУпАП. Тобто, об`єктивна сторона правопорушення полягає не тільки в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само і в ухиленні осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст.279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до 245, 251, 252 КУпАП, постанова суду відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 є законним та обґрунтованим, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп 'яніння знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та підтверджена зібраними по справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 468351 від 08.06.2020 року, який відповідно до ст. 251 КУпАП є доказом по справі; поясненнями свідка ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до яких ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Твердження апелянта, що складений працівниками поліції у відношенні ОСОБА_1 протокол за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не можна визнати доказом вини ОСОБА_1 в розумінні ст. 251 КУпАП, суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, оскільки відповідно ст. 256 КУпАП - у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що засвідчує факт вчинення правопорушення та є одним з основних джерел доказів, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Водій ОСОБА_1 від огляду ухилився, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, а тому відповідні його дії та ознаки сп`яніння, зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 468351 від 08.06.2020 року, складеному у присутності двох свідків - є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Доводи апелянта про те, що розгляд справи відбувся у відсутності ОСОБА_1 суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, оскільки відповідно до ст. 268 КУпАП стаття 130 КУпАП не підпадає під перелік статей де присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Твердження апелянта, що під час розгляду справи не було з`ясовано всіх фактичних обставин справи, що відсутні допустимі та належні докази скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.1ст. 130 КУпАП та в судовому засідання не доведено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду або від застосування алкотестеру - суддя апеляційної інстанції до уваги не приймає та враховує роз`яснення чинного законодавства, що апеляційні суди під час розгляду апеляції на рішення суду першої інстанції про притягнення особи до адміністративної відповідальності звертають увагу чи надані апелянтом до суду апеляційної інстанції будь-які інші докази на підтвердження апеляційних доводів. Якщо ж особа не доводить ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, то суди доходять висновку, що сама собою незгода апелянта з даними адміністративного провадження, на підставі яких було ухвалено оскаржувану постанову суду, не є правовою підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції.

Апелянтом до суду апеляційної інстанції не надано доказів на підтвердження апеляційних доводів щодо відсутності вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, належних та допустимих доказів щодо закриття справи у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення також до суду не надано.

Крім того, суддя апеляційної інстанції не бере до уваги, що посилання апелянта, що 10.08.2020 року громадянин ОСОБА_1 через канцелярію суду першої інстанції подав клопотання про відкладення розгляду вказаної справи, саме з метою проходження МРТ головного мозку 13.08.2020 року в м. Херсон, оскільки матеріали справи таких відомостей не містять, докази щодо відкладення справи у зв`язку з проходженням МРТ в матеріалах справи відсутні.

При цьому, твердження апелянта, що ОСОБА_1 є інвалідом III групи через отриману у 2015 році важкої черепно-мозкової травми, наразі пройшов МСЕК та йому продовжена III група інвалідності на цій стадії судом не перевіряється, оскільки ОСОБА_1 знав, що відносно складено протокол рпро адміністративне правопорушення, про судові засідання повідомлявся належним чином, мав змогу надати заперечення, зауваження та інші докази щодо майнового стану, здоров`я, обставин, які б пом`якшили його адміністративну відповідальність, а адвокат Сальник Н.А. є фахівцем в галузі права, отже достовірно обізнана про порядок надання доказів до суду апеляційної інстанції.

Вважаю, що суд першої інстанції належним чином врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 34 КУпАП, обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, передбаченні ст. 35 КУпАП та обґрунтовано обрав вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що відповідає обставинам справи, вимогам ст. ст. 23, 33 КУпАП та вимогам Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зважаючи на те, що «будь яка особа яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».

Доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду та спростовуються матеріалами адміністративної справи, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції або закриття провадження у справі, підстав для задоволення апеляційної скарги адвоката Сальник Н.А. не має.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП - за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст.ст. 294, 295 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Сальник Наталії Анатоліївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 ,залишити без задоволення, а постанову Каланчацького районного суду Херсонської області від 13 серпня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено штраф в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - без змін.

Постанова Херсонського апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Л.Заіченко