Справа № 428/5048/20
Провадження № 33/810/128/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Луганського апеляційного суду Тополюк Є.В., при секретарів Вовчанської С.В. та Василович Г.Ю. за участю ОСОБА_1 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності, його захисника Горбатенко О.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 30 червня 2020 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 420 (чотириста двадцять).

Не погодившись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, де ставить питання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження, мотивуючи наступним.

25.06.2020 року він отримав судову повістку, де чітко було визначено йому з`явитися до Сєвєродонецького міського суду Луганської області 30.06.2020 року на 13.00 годину.

В період часу з 26.06.2020 року по 29.06.2020 року він перебував за межами Луганської області по сімейним обставинам. Повернувшись зранку 30.06.2020 року по місту проживання, він о 8 годині 30 хвилин звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із клопотанням про відкладення судового розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього , оскільки мав намір укласти договір про надання йому правової допомоги з адвокатом, чого не мав можливості зробити раніше, оскільки був відсутній. При цьому, дане клопотання було ним зареєстровано належним чином, на його копії був поставлений відповідний штамп суду та більш того, під час його реєстрації він повідомив уповноважену особу своєчасно довести до відома судді про дане клопотання, оскільки дана справа відносно нього була призначена до розгляду на 13.00 годину 30.06.2020 року.

Він не має юридичної освіти, а також будь якого досвіду у справах даної категорії, жодного разу раніше не притягувався до будь якого виду відповідальності, тому вважав, що за один день (тим паче, що це була лише перша призначена судом дата судового розгляду) дана справа щодо нього не буде розглянута, у будь якому разі буде відкладена, а в наступне судове засідання він з`явиться та буде захищати свої права та інтереси, користуючись юридичною допомогою адвоката.

Більш того, наступного дня - 01.07.2020 року йому зателефонувала секретар судді та повідомила про те, що судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно нього відкладений на 02.07.2020 року на 15.00 годин.В той же день, 01.07.2020 року він звернувся за юридичною допомогою до адвоката Горбатенко О.М., з якою уклав договір про надання йому правової допомоги в рамках даної справи про адміністративне правопорушення.

Як йому стало відомо від його адвоката, наступного дня, 02.07.2020 року о 14.00 годині остання подала до суду клопотання про відкладення судового розгляду справи відносно нього та надання їй для ознайомлення матеріалів справи та доданих до неї дисків з відеозаписом, додавши при цьому відповідні документи на підтвердження її повноважень як його представника. Між тим, їй в цьому було відмовлено на тій підставі, що нібито справа про адміністративне правопорушення відносно нього була розглянута ще 30.06.2020 року о 13.00 годині. На її питання щодо його клопотання про відкладення - їй суддею було роз`яснено, що дане клопотання було судом отримане з канцелярії вже після розгляду справи та сказали чекати постанову суду, яка буде направлена йому поштою.

10.07.2020 року поштою він дійсно отримав копію оскаржуваної постанови від 30.06.2020 року і це при тому, що 30.06.2020 року о 8 годині 30 хвилин він особисто зареєстрував клопотання про відкладення даної справи для надання йому можливості укласти договір з адвокатом.

Просить визнати причини пропуску ним строку на апеляційне оскарження постанови суду поважними та поновити його, оскільки адвокату був потрібен деякий час на ознайомлення з матеріалами справи та складення даної апеляційної скарги, він був позбавлений можливості подати апеляційну скаргу у встановлений законом десятиденний строк з дня її винесення, та пропустив його.

З матеріалів справи вбачається, що апеляційна скарга ОСОБА_1 подано поштою 15.07.2020 року, що підтверджується відбитком штемпеля Сєвєродонецького міського суду Луганської області, тобто поза строком, передбаченим ч. 2 ст. 294 КУпАП.

Постановою Луганського апеляційного суду від 16 липня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернуто особі, яка її подала, оскільки вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження за відсутності клопотання про поновлення цього строку.

18 липня 2020 року поштою ОСОБА_1 повторно подав апеляційну скаргу, в якій вже ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 30 червня 2020 року.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Горбатенко О.М., яка підтримала вимоги клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, пояснивши, що 01.07.2020 року до неї звернувся за правовою допомогою ОСОБА_2 для захисту його прав у суді у судовому засіданні , яке було призначено на 02.07.2020 року. Вона звернулася до суду з клопотанням 02.07.2020 року про відкладення судового розгляду на інший день та надати ії для ознайомлення матеріали справи. В той же день вона узнала, що 30.06.2020 року було розглянути матеріали про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП судом без участі ОСОБА_1 , за результатами якого було ухвалено рішення, яке вони бажають оскаржити, як незаконне.

Перевіривши матеріали справи щодо доводів ОСОБА_1 та його захисника Горбатенко О.М. про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк на оскарження постанови, винесеної суддею у справі про адміністративне правопорушення, може бути відновлений апелянту тільки у разі, коли він пропущений з поважних причин.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 був обізнаний про дату, час та місце проведення судового розгляду адміністративного матеріалу щодо нього, оскільки в призначений день судового засідання подав клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 23), мотивуючи його необхідністю укласти угоду з адвокатом, та згідно припису секретаря вказане клопотання було отримано з канцелярії суду о 14:00 годині, тобто вже після розгляду.

Суд першої інстанції вирішуючи питання про можливість розглянути справу без участі ОСОБА_1 , зазначив у постанові про те, що він належним чином повідомлений та від нього клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

При цьому, суд першої інстанції керувався вимогами ч.1 ст.268 КУпАП, відповідно до яких справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Також суд послався на рішення Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України», «Олександр Шевченко проти України» (Заява N 8371/02) від 26.04.2007 (п.27) «Трух проти України" (заява N 50966/99) від 14 жовтня 2003 року, у яких наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Суд апеляційної інстанції вважає , що вказане свідчить про те, що висновки суду про те, що ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд справи Сєвєродонецьким міським судом Луганської області, не дивлячись на достатність часу для того, щоб з`явитися до суду та дізнатися про рух справи, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, а тому наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП та уникнення відповідальності за вчинене правопорушення проти безпеки дорожнього руху, станом на 30.06.2020 року на 13-00 годину були цілком мотивовані.

Суд першої інстанції вірно звернув увагу на те, що згідно зі ст.268 КУпАП, яка не передбачає обов`язкової участі особи при розгляді справи за ч.1 ст.130 КУпАП, з урахуванням принципу судочинства, зазначеного в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, прийняв правильне рішення провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тобто ОСОБА_1 .

При цьому для суду першої інстанції було очевидно, що неявка особи, що притягається до адміністративної відповідальності до суду, яка повинна добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, свідчить про безпідставне умисне затягування справи, нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Так з протоколу судового засідання від 30.06.2020 року вбачається, що судове засідання було розпочато об 13-00 годині, та закінчено після допиту свідка ОСОБА_3 та дослідження всіх письмових матеріалів об 13 годині 45 хвилин.(а.с.18-19)

Клопотання ОСОБА_1 про відкладення судового розгляду було отримано секретарем судового засідання ОСОБА_4 з канцелярії суду о 14-00 годині (а.с.23)

Разом з тим, суд апеляційної інстанції приймає до уваги доводи ОСОБА_1 , що йому секретарем судді повідомлено про те, що справу відкладено на 02.07.2020 року, з огляду на те, що зазначене підтверджується поданим до канцелярії суду його клопотанням, з змісту якого вбачається, що йому було відомо про те, що судовий розгляді призначений на 30.06.2020 року на 13-00 годині, а тому він не міг подати своє клопотання після цього часу. Воно було подано раніше, але у канцелярії суду чомусь вирішили передати це клопотання після судового засідання, а тому були порушенні права ОСОБА_1 на справедливий судовий розгляд його справи, а також право на захист з підстав, які не пов`язанні були з його виною.

Також з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 уклав договір із адвокатом 01.07.2020 року, який звернувся до суду для ознайомлення з матеріалами справи 02.07.2020 року (а.с.39-42)

Копію оскаржуваної постанови отримано ним безпосередньо 10.07.2020 року ,а апеляційна скарга подана 15.07.2020 року, тобто у межах 10- денного строку на апеляційне оскарження.

Після повернення йому апеляційної скарги у зв`язку з тим, що він пропустив строк на апеляційне оскарження постанови від 30.06.2020 року, оскільки останнім днем її оскарження є 10 липня 2020 року, а він не поставив питання про поновлення йому строку, ОСОБА_1 повторно звернувся з апеляційною скаргою 18.07.2020 року, яка була зареєстрована у суді 20.07.2020 року, оскільки 18-19 липня були вихідними днями.

За правовим змістом зазначених норм, строк на оскарження постанови суду першої інстанції може бути поновлений апелянту тільки виключно у разі, коли він пропущений з поважних причин, які об`єктивно позбавляли останнього реалізувати своє законне право на оскарження судового рішення.

Суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_1 надав суду докази щодо дійсних перешкод для вчинення процесуальних дій для оскарження постанови місцевого суду в апеляційному суді.

Судочинство в Україні здійснюється на підставі змагальності, що означає самостійне обстоювання кожною стороною провадження своїх прав та інтересів.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернувся за правовою допомогою до адвоката після того, як подав клопотання про відкладення судового розгляду у суді з причин, що він має намір укласти договір з адвокатом, з зазначенням причини чому не міг це зробити раніше, тобто до ухвалення оскаржуваного судового рішення, а тому є підстава для поновлення йому процесуального строку на оскарження цього рішення.

Таким чином, за наявності поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, суд апеляційної інстанції вважає за можливим поновити ОСОБА_1 строк на подачу апеляційної скарги на постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 30 червня 2020 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області Комплєктової Т.О. від 30.06.2020 року та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. На підтвердження доводів його апеляційної скарги, дослідити у судовому засіданні долучені до матеріалів справи відеозаписи з нагрудних камер поліцейських та відповідно до ст. 6 Конвенції, ст. 268 КУпАП, допитати у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2 ).

В обґрунтування своїх доводів ОСОБА_6 зазначив, що постановою судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області Комплєктової Т.О. від 30 червня 2020 року його було визнано винним у тому, що 11.06.2020 року о 19 годині 10 хвилин у м. Сєвєродонецьку по вул. Новікова, буд. 1 він керував транспортним засобом Daewoo Nexia, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння водія, проводився у лікаря за адресою: Луганська область, вул. Єгорова, буд 2-6, що підтверджується висновком лікаря від 11.06.2020 року № 409.

Як зазначено у постанові, нібито доказами його провини є:

- протокол про адміністративне правопорушення від 11.06.2020 року серії ОБ № 201492, із якого вбачається, що 11.06.2020 року о 19 годині 10 хвилин в м.Сєвєродонецьку по вул. Новікова, буд.1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Daewoo Nexia, державний номерний знак НОМЕР_1 . в стані алкоголвного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився у лікаря за адресою: Луганська область, м.Сєвєродонецьк, вул. Єгорова, буд. 2-6. Висновок №409;

- акт медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння №409 від 11.06.2020 року, згідно з яким, огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 було проведено 11.06.2020 року о 20 годині 25 хвилин лікарем за допомогою ALCOTEST, двічі, з проміжком в 20 хвилин, для визначення наявності або вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі, результат якого показав - 0,98 % та 0,73%. В акті за результатами огляду: алкогольне сп`яніння;

-відеозаписами з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів), використання яких передбачено ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» та Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 року №100, що був досліджений у судовому засіданні, який містить фіксацію обставин зупинення 11.06.2020 року працівниками поліції транспортного засобу - Daewoo Nexia, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 та складення щодо нього протоколу про адміністративні правопорушення. Так, із відеозапису вбачається, що на пропозицію працівника поліції "пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці ОСОБА_1 відмовився та погодився пройти огляд на встановлення стану сп`яніння у медичному закладі, після чого був доставлений працівниками патрульної поліції до медичної установи, де лікарем було проведено його огляд;

- показами допитаного в судовому засіданні інспектора взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Луганській області Модулєва H.A., згідно яких свідчить, що 11.06.2020 року приблизно о 19 годині 10 хвилин під час відпрацювання вимірювання швидкості руху за адресою: м.Сєвєродонецьк, вул. Новікова, 1, ними було зафіксовано перевищення швидкості руху транспортним засобом Daewoo Nexia, державний номерний знак НОМЕР_1 , після чого вказаний транспортний засіб був зупинений. Проте водій, яким виявився ОСОБА_1 , зупинив свій транспортний засіб лише через 100 метрів, вибіг і транспортного засобу та намагався покинути місце події та сховатися в гаражному кооперативі, проте вказаного водія було доставлено до його транспортного засобу. В ході спілкування у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та йому було запропоновано пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що він відмовився, але погодився пройти огляд у медичному закладі, після чого ОСОБА_1 було доставлено до найближчого медичного закладу, де лікарем було проведено його огляд та надано висновок, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Після чого у відношенні ОСОБА_1 складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП та відсторонено від керування транспортним засобом.

Вказує, що з висновками суду щодо визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП погодитися не можна, оскільки вважає, що висновки про його винуватість є поспішними, помилковими та такими, що не ґрунтуються на доказах його провини, висновки про доведеність його винуватості не відповідають фактичним обставинам справи.

На його думку, суд, в порушення вимог ст. 268 ч.1 КУпАП, розглянув справу за його відсутністю, не дивлячись на те, що він своєчасно подав клопотання про відкладення судового розгляду даної справи про адміністративне правопорушення на іншу дату.

Посилається на положення ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, диспозицію диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП, п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику і застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005 р., а також на те, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, чи висловлених останнім доводів.Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зазначає, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення в ньому особою, яка його складала було написано, що він - ОСОБА_1 11.06.2020 року о 19 годині 10 хв. керував ТЗ у м. Сєвєродонецьку по вул. Новікова, 1 в стані алкогольного сп`яніння, категорично заперечував це, та власноруч зазначив, що не керував у зазначений день та час транспортним засобом.

Щодо обставин події, що мали місце 11.06.2020 року вказує наступне:

У цей день приблизно з 14-00 годин він знаходився у авто гаражному кооперативі «Мотор» по вул. Новикова, м.Сєвєродонецька, у якому тимчасово орендує один із гаражів під № 370 та займався там ремонтом свого велосипеду. В цей час належний його матері автомобіль, яким користуюся він - «Daewoo Nexia», державний номерний знак НОМЕР_2 , він про проханню передав в користування своєму товаришу - ОСОБА_7 , який їздив по особистих справах та повинен був увечері забрати його із гаража та привезти додому. Під час знаходження у гараж, він, розуміючи те, що сьогодні не буде керувати транспортним засобом, сам випив пляшку пива, об`ємом 2 літри. Приблизно о 19 годині він закрив свій гараж та став чекати ОСОБА_8 . В цей час до нього підійшов поліцейський та спитав, що він тут робить. Він відповів, що чекає свого товариша. На це поліцейський спитав, чи користується він транспортним засобом Daewoo Nexia бордового кольору. Він відповів, що це автомобіль його матері, яким він дійсно користується і що він сьогодні передав його своєму товаришу. На це поліцейський запропонував йому пройти до даного автомобілю, який, нібито стояв біля виїзду у гаражний кооператив. Він погодився та пішов за поліцейським. Останній став стверджувати про те, що нібито вони переслідували його зараз під час керування саме ним даним транспортним засобом, але він утік від них. Він категорично заперечував проти цього та наполягав на тому, що не він керував даним автомобілем, оскільки він знаходився у його товариша. При цьому в цей час ОСОБА_9 разом із двома дівчинами, з якими він приїхав за ним, знаходився поруч, останні підтверджували це, але поліцейські не реагували на їх пояснення. Спочатку поліцейський став вимагати від нього надати їм документ, що посвідчує його особу, коли він спитав - навіщо, він сказав, що він знаходиться у громадському місці без документів, чим порушує вимоги щодо карантинних заходів.

Коли він надав їм свій паспорт, та почав з`ясовувати, на якій саме підставі перевіряють саме його документи, у чому саме його підозрюють , та на підставі чого, поліцейські повідомили його про те, що нібито його авто причетне до порушення ПДР України - перевищенню встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів, нібито їхав зі швидкістю 86 км/год по вул. Новікова. Він заперечував це, оскільки не керував автомобілем, просив надати йому докази цього, на що один із патрульних показав йому відео. Він спростовував дане відео, оскільки воно не відповідало дійсності, між тим на його заперечення ніхто не реагував.

Втративши спокій, він спитав, що може патрульні складуть відносно нього ще й протокол за ст. 130 КУпАП? На це один із патрульних, навіть не сперечаючись з ним з даного приводу, дійсно запропонував йому пройти огляд на місці на стан нібито його алкогольного сп`яніння, на що він відмовився, погодившись пройти такий огляд у медичному закладі для того, щоб уникнути подальших ускладнень.

Після чого він був доставлений працівниками патрульної поліції до медичної установи, де лікарем було проведено його огляд.

Посилається на загальні положень, що містяться у п.1.1 ПДР України, у п.2.5 ПДР України, також на п.1,2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 p., № 1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за № 1413/27858.

Між тим, згідно термінології, визначеної п.1.10 ПДР України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Між тим, не дивлячись на те, що в оскаржуваній ним постанові суду вказано, що нібито його вина підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, із якого свідчить, що нібито саме він керував транспортним засобом і дане було підтверджено поясненнями допитаного у якості свідка інспектора взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Луганській області ОСОБА_10 , а також відеозаписами з нагрудних відеокамер, що були досліджені в судовому засіданні, він категорично не згоден з даними висновками суду, вважає їх помилковими та поспішними, виходячи із наступного:

Так, дійсно, як свідчить із протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 201492 від 11.06.2020 року нібито він керував т/з - Daewoo Nexia, державний номерний знак НОМЕР_2 о 19 год. 10 хв. по вул. Новікова М.Сєвєродонецька. Між тим, на відеозаписах з нагрудних відеокамер міститься фіксація руху транспортного засобу - Daewoo Nexia, державний номерний знак НОМЕР_2 о 19 год. 10 хв. під керуванням особи, яку неможливо ідентифікувати, а далі міститься фіксація не обставин зупинення 11.06.2020 року даного т/з під нібито його керуванням, як вказано в оскаржуваній ним постанові, а обставини пошуку патрульними саме його у гаражному кооперативі, починаючи з 19 годин 09 хвилин до 19 годин 13 хвилин 23 сек. (час, коли вони його знайшли біля його гаражу), а потім до 20 год. 49 хв. - його огляд у лікарні та складання відносно нього постанови за ст. 122 ч. 1 та протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП. Більш того, не дивлячись на вказаний в відеозаписах час та дату, в складеній постанові про накладення на нього штрафу за ст. 122 ч. 1 КУпАП вказано, що нібито він 11.06.2020 року о 19 годині 32 хвил. 30 сек. керував та рухався зі швидкістю 86 км/год по вул. Новікова м. Сєвєродонецька.

Аналізуючи по хронології дані, що містяться у відеозаписах, на його думку, свідчить, що спочатку о 19 год. 09 хвилин патрульні вже під`їхали до гаражного кооперативу по вул. Новікова та, побачивши стоячий там транспортний засіб - Daewoo Nexia, державний номерний знак НОМЕР_2 із водієм та пасажирами, між тим, спрямували до гаражів в пошуках саме його та знайшли його - о 19 год. 13 хв. 23 сек., але при цьому, у даних же відеозаписах міститься дані про те, що нібито саме о 19 годині 10 хвилин 01 сек. транспортний засіб - Daewoo Nexia, державний номерний знак НОМЕР_2 рухався із перевищенням швидкості по вул. Новікова. В цей час же, як свідчить із даних складеної патрульними відносно нього постанови від 11.06.2020 року серії ЕАМ № 2671561, в ній вказано, що нібито 11.06.2020 року о 19:32:30 водій керував та рухався зі швидкістю 86 км/год по вул. Новікова м.Сєвєродонецька.

Оскільки, з урахуванням вищевикладеного, він фізично не міг одночасно знаходитися у різних місцях, дані відеозаписів є суперечливими, не достовірними, не узгоджуються як між собою, так і з іншими матеріалами справи, на що суд не звернув уваги, необґрунтовано поклавши їх в основу оскаржуваної ним постанови.

Таким чином, він вважає, що факт керування ним транспортним засобом 11.06.2020 року не знайшов свого підтвердження, оскільки переконливих доказів цього в матеріалах справи не міститься, а усі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, на що не звернув уваги суд першої інстанції, ухваливши незаконне рішення.

Посилається окрім цього на п.3 розділу I вказаної вище Інструкції та вказує на те, що, як свідчить із протоколу про адміністративне правопорушення, його складено з порушеннями, а саме в протоколі не зазначено, які саме ознаки алкогольного сп`яніння виявлені при його затриманні, на що не звернув уваги суд першої інстанції.

Зазначає, що працівниками поліції були порушені вимоги п.6 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

На місці зупинки транспортного засобу поняті не були присутні.

На його думку, аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або незгоди з його результатами відповідно до встановленого порядку є обов`язковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку № 1103, пункт 6 розділу IX Інструкції з оформлення матеріалів № 1395).

Однак, у матеріалах справи відсутнє направлення його, як водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому порядку не направляв його у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

Відсутність в матеріалах даної справи про адміністративне правопорушення оформленого поліцейським направлення його на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я вже само по собі виключає в його діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, матеріали справи про адміністративне правопорушення оформлені поліцейським з грубим порушенням вимог закону, на що не звернув уваги суд першої інстанції.

Окрім цього, відповідно до п.п.10,11 вказаної вище Інструкції, результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Оформлення матеріалів огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством.

Однак, в матеріалах даної справи відсутній акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, що свідчить про те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення були оформлені поліцейським з грубим порушенням вимог закону, на що не звернув уваги суд першої інстанції.

Посилається на порушення працівниками поліції вимог п.п. 3,9,16,17,20 та 22 вказаної вище Інструкції, відповідно до яких висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсним.

Між тим, в долученому до матеріалів справи висновку щодо результатів медичного огляду, в супереч вказаних вище вимог Інструкції, не міститься інформації щодо застосованого виду вимірювальної техніки та цифрового показнику стану сп`яніння. У зв`язку з вищевикладеним, оскільки даний висновок складений з порушеннями, він повинен був судом вважатися недійсним.

Посилається на практику ЄСПЛ як джерело права у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04), а також рішення ЄСПЛ у справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) .

На його думку, як свідчить із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, не надавши йому реалізувати його право на захист, суд фактично сам відшукував докази на підтвердження нібито його винуватості - за його відсутністю по своїй ініціативі, з`ясувавши те, що висновок щодо результатів його медичного огляду не відповідає вимогам Інструкції, зробив запит щодо надання належним чином посвідченого акту від 11.06.2020 року щодо результатів його медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, та, отримавши його результати, поклав його в основу оскаржуваної ним постанови.

Вважає, що вищевикладене становить порушення ч.1 ст. 6 Конвенції, виходячи із вказаної вище практики ЄСПЛ, а також зазначає, що вказаний вище отриманий за запитом суду акт медичного огляду не може бути належним доказом на підтвердження його винуватості в даній справі про адміністративне правопорушення не тільки у зв`язку з вказаними вище порушеннями, які слід розглядати у сукупності, але й тому, що він також не містить вид застосованої вимірювальної техніки.

Вищевикладене виключає в його діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, розгляд справи про адміністративне правопорушення стосовно нього відбувся з суттєвим порушенням національного та міжнародного законодавства, зазначеного у скарзі та постанова за результатами такого розгляду справи не може бути визнана законною та підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Перевіряючи вказані доводи правопорушника ОСОБА_1 , викладені ним в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції заслухав пояснення ОСОБА_1 , його захисника, адвоката Горбатенко О.М., допитав повторно свідка ОСОБА_3 , переглянув відеозапис з нагрудних відеокамер патрульних працівників поліції за участю свідка, правопорушника ОСОБА_1 та його захисника Горбатенко О.М. , та перевіривши інші матеріали справи, провівши судові дебати, дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Так, перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу у відповідності з вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП без участі ОСОБА_1 , який був належним чином повідомлений про дату , час та місце розгляду його справи, а саме судом був допитаний у якості свідка ОСОБА_3 , досліджені матеріали справи, у тому числі переглянутий відеозапис з нагрудних відеокамер патрульних поліцейських, та прийняв судове рішення, зміст якого відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Так, відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції повинен керуватися вимогами ст.252 КУпАП , відповідно до яких суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням,що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Наведені вимоги судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з матеріалів справи та змісту постанови суду першої інстанції, матеріали у відношенні ОСОБА_1 разом з протоколом про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП надійшли до Сєвєродонецького міського суду Луганської області 19.06.2020 року. Про місце розгляду вказаного протоколу було відомо ОСОБА_1 , про що свідчить його підпис.

Окрім того, до складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 від 11.06.2020 року о 20 годині 09 хвилин, щодо нього був складений електронний документ -постанова про вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП -порушення швидкості руху в населених пунктах, та на нього було покладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 255 грн.(а.с.9)

У постанові суду зазначено, що допитаний в судовому засіданні інспектор взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Луганській області ДПП Модулєв Н.А. в судовому засіданні пояснив, що 11.06.2020 року приблизно о 19 годині 10 хвилин під час відпрацювання вимірювання швидкості руху за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Новікова, буд.1 ними було зафіксовано перевищення швидкості руху транспортним засобом Daewoo Nexia, державний номерний знак НОМЕР_1 , після чого вказаний транспортний засіб був зупинений. Проте водій, яким виявився ОСОБА_1 , зупинив свій транспортний засіб лише через 100 метрів, вибіг з транспортного засобу та намагався покинути місце події та сховатися в гаражному кооперативі. Проте вказаного водія було доставлено до його транспортного засобу. В ході спілкування у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та йому було запропоновано пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що він відмовився, але погодився пройти огляд у медичному закладі. Після чого ОСОБА_1 було доставлено до найближчого медичного закладу, де лікарем було проведено його огляд та надано висновок, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Після чого у відношенні ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. та відсторонено від керування транспортним засобом.

Вказані пояснення повністю підтвердив у суді апеляційної інстанції повторно допитаний свідок ОСОБА_3 та додатково пояснив, що він безпосередньо займався не тільки складанням протоколу адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , а також і складанням постанови за ч.1 ст.122 КУпАП. Все фіксувалося на відеокамери з зазначенням часу фіксації. На його відеокамері було зафіксовано коли був виявлений автомобіль, який перевищив швидкість руху у населеному пункті, а також всі дії працівників патрульної поліції, починаючи з розшуку водія автомобіля, яким виявився ОСОБА_1 . Біля автомобіля знаходилися дівчата та один парень, однак ОСОБА_1 лише говорив, що за ним приїхали на його автомобілі, однак не називав хто саме. Він безпосередньо спілкувався з ОСОБА_1 до медичного закладу, а потім - вже після його огляду на стан алкогольного сп`яніння. У медичний заклад повезли ОСОБА_1 за його згодою на службовому автомобілі, у лікаря знаходився патрульний поліцейський Сугало А. , він же писав направлення на огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , яке залишилося у медичному закладі -КНП «СМБЛ» Саме цей патрульний поліцейській оформляв документи щодо стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 11.06.2020 року, про які він потім зазначив у протоколі. Зараз до нього до суду поданий адміністративний позов ОСОБА_1 щодо його дій, пов`язаних зі складанням електронного документа - постанови за ч.1 ст.122 КУпАП. ОСОБА_1 знайшли за воротами гаражного кооперативу, оскільки ним було встановлено, що саме він був схожий на водія, який керував транспортним засобом, який перевищив швидкість руху у населеному пункті. При спілкуванні з ним виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння. Він погодився на свій огляд у медичному закладі. Транспортний засіб, якій перевищив швидкість руху у населеному пункті, належав ОСОБА_1 , з нього він дістав документи. Рух цього транспортного засобу зафіксований на його бодікамері о 19 годині 10 хвл.30 сек., після зафіксовані пошуки водія цього транспортного засобу. Можливо щось було не чітко зафіксовано. ОСОБА_1 пропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці, але він погодився лише пройти у медичному закладі.

Під час допиту вказаного свідка у суді апеляційної інстанції повторно переглядався відеозапис з нагрудних камер патрульних поліцейських, долучений до протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КупАП.

Судом апеляційної інстанції було встановлено, що початок відеозаписи зафіксований о 19 годині 09 хвилин, спілкування з ОСОБА_1 зафіксовано , починаючи з 19:13 до 19:59, електронний документ-постанова за ч.1 ст.122 КупАП був розпечатаний у вигляді чеку о 19:39, про отримання якого ОСОБА_1 підписався особисто.

Як вбачається з змісту постанови суду першої інстанції, суд, мотивуючи прийняте рішення, вірно послався на те, що рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,а також на те, що відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При цьому суд першої інстанції керувався нормами діючого національного законодавства , а саме ч.1 ст.130 КупАП, диспозиція якої передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також вимогами ст.14 Закону України «Про дорожній рух», відповідно до яких учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Окрім того, суд першої інстанції вірно послався на положення ст. 53 вищевказаного Закону, якою передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Суд першої інстанції обґрунтував та мотивував своє рішення, посилаючись на зміст пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України , яким водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Суд прийняв до уваги, що порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння регламентується ст.266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі також посилається на вищевказані норми діючого національного законодавства, нормативно-правові акти, Інструкцію, практику Європейського суду з прав людини , що свідчить про те, що він добре обізнаний про зміст діючих законів України та нормативно-правових актів і рішення ЄСПЛ, які стосуються його справи.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи правопорушника ОСОБА_1 , викладені ним у апеляційній скарзі про те, що з боку патрульних поліцейських були допущені грубі порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, а саме, що стосується процедури проведення його огляду як водія транспортного засобу на місці зупинки та у медичному закладі , щодо висновків про результати медичного огляду та отримання судом акту медичного огляду без його згоди, за власною ініціативою, що, на його думку, дає підстави вважати, що докази по його справі є неналежними, не знайшли свого підтвердження у суді апеляційної інстанції з огляду на таке.

Не зважаючи на те, що ОСОБА_1 не був присутнім у суді першої інстанції під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 201492 від 11.06.2020 року, відповідно до якого 11.06.2020 року о 19 годині 10 хвилин в м. Сєвєродонецьку по вул. Новікова,буд.1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Daewoo Nexia, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння? огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився у лікаря за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Єгорова, буд. 2-б. Висновок № 409, суд першої інстанції перевірив належним чином всі докази, які були долучені до вказаного протоколу, та надав ним відповідну оцінку.

Так судом першої інстанції було встановлено, що згідно акту медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння № 409 від 11.06.2020 року огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 було проведено 11.06.2020 року о 20 годині 25 хвилин лікарем за допомогою ALCOTEST, двічі, з проміжком в 20 хвилин, для визначення наявності або вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі, результат якого показав - 0,98 ‰ та 0,73 ‰.. В акті висновок за результатами огляду: алкогольне сп`яніння.

Висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 міститься в матеріалах провадження та виданий на підставі акту медичного огляду ОСОБА_1 № 409 від 11.06.2020 року.

Суд апеляційної інстанції вважає, що у разі відсутності акту медичного огляду ОСОБА_1 у матеріалах справи, які надійшли до суду, головуючий суддя мав право перевірити його наявність, оскільки відповідно до п.16 Інструкції висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння видається на підставі акта медичного огляду, якій відповідно до п.19 вказаної Інструкції складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я.

Лише висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.(п.20 Інструкції)

Відповідно до п.22 Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції , вважаються недійсними.

Саме цей факт повинен був перевірити суд першої інстанції.

Посилання ОСОБА_1 на порушення патрульними поліцейськими положень п.п.10,11 Інструкції у даному випадку є недоречним, оскільки огляд його на стан сп`яніння проводився у закладі охорони здоров`я , а ні на місці зупинки.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції був зроблений обґрунтований висновок про те, що огляд на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 проведено відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції, про що складено необхідні медичні документи.

У зв`язку з чим, доводи ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції порушив вимоги ч.1 ст.6 Конвенції, коли відшукував докази на підтвердження нібито його винуватості, а саме зробив запит щодо надання акту від 11.06.2020 року щодо результатів його медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння ,та отримавши його результати поклав його в основу оскаржуваної ним постанови, на думку апеляційного суду, є надуманими та безпідставними, виходячи з того, що суд не міг знати яка відповідь буде на його запит.

Окрім того, суд зробив висновки про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП не тільки на підстави висновку та акту про огляд на стан алкогольного сп`яніння, а також на підставі інших доказів, зазначивши, що його вина підтверджується відеозаписами з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів), використання яких передбачено ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» та Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 року №100.

Відеозаписи були досліджені судом у судовому засіданні, та у постанові зазначено, що відеозапис з нагрудних відеокамер містить фіксацію обставин зупинення 11.06.2020 року працівниками поліції транспортного засобу - Daewoo Nexia, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 та складення щодо нього протоколу про адміністративні правопорушення.

Так, з відеозапису вбачається, що на пропозицію працівника поліції пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці ОСОБА_1 відмовився та погодився пройти огляд на встановлення стану сп`яніння у медичному закладі, після чого був доставлений працівниками патрульної поліції до медичної установи, де лікарем було проведено його огляд.

Вказане знайшло своє повне підтвердження під час повторного дослідження цього доказу у суді апеляційної інстанції за участю ОСОБА_1 та його захисника.

Виходячи з цього, суд апеляційної інстанції повністю погоджується з наданою оцінкою суду першої інстанції вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, та вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого, належним чином вмотивованого висновку, що в діях ОСОБА_1 , вбачається порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме - п. 2.9 «а» ПДР України та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З змісту постанови суду першої інстанції вбачається, що суд ретельно перевіряв всі матеріали провадження, та зазначив у постанові, що порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не встановлено, мотивуючи тим, що інспектором було виконано вимоги ст. 266 КУпАП та запропоновано пройти ОСОБА_1 медичний огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а оскільки останній відмовився від проходження такого огляду ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на проведення такого огляду, що відповідає вимогам п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, на що ОСОБА_1 погодився та пройшов відповідний медичний огляд, яким було встановлено перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння.

Суд апеляційної інстанції вважає, що вказані висновки суду першої інстанції є обґрунтованими та належним чином вмотивовані.

Доводи правопорушника ОСОБА_1 про те, що працівниками патрульної поліції були порушені вимоги п.8 Розділу II Інструкції у зв`язку з відсутністю у матеріалах справи про адміністративне правопорушення оформленого щодо нього направлення на огляд на стан сп`яніння до медичного огляду, що виключає в його діях склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, є надуманими та безпідставними, оскільки без оформленого належним чином направлення на огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я його огляд лікарем не міг бути проведений взагалі, виходячи з того, що відповідно до п.21 Розділу III Інструкції кожний випадок огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в журналі реєстрації медичних оглядів з метою виявлення стану алкогольного ,наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.(додаток 5)

Судом першої інстанції було встановлено, що крім того, інспектором було виконано вимоги Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1359 п. 1 розділу 9, та відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Цей факт правопорушник ОСОБА_1 у апеляційній скарзі не оспорює.

Доводи ОСОБА_1 про те, що в долученому до матеріалів справи висновку щодо результатів медичного огляду не міститься інформації щодо застосованого виду вимірювальної техніки та цифрового показнику стану сп`яніння, суд апеляційної інстанції вважає також надуманими та безпідставними, оскільки форма висновку не передбачає заповнення такою інформацією тексту висновку (додаток 4), оскільки він видається на підставі акта медичного огляду (п.16 Розділу III Інструкції)

Довід ОСОБА_1 про те, що акт медичного огляду не містить вид вимірювальної техніки не відповідає дійсності, оскільки з змісту акта медичного огляду № 409 від 11.06.2020 року , складеного у медичному закладі щодо ОСОБА_1 чітко вбачається, що обстеження ОСОБА_1 проводилося за допомогою спеціального технічного засобу -Алкотеста « Драгер», та зазначати обов`язково його номер, дату останньої його перевірки , не передбачено.(а.с.15)

Таким чином, суд апеляційної інстанції не встановив будь-яких порушень національного та міжнародного законодавства при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 у суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП., зазначивши, що він підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, які не викликають у суду сумнівів, оскільки вони є логічними, послідовними та узгоджуються з матеріалами справи.

Постанова суду першої інстанції за результатами розгляду адміністративної справи за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, а тому скасуванню не підлягає.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з причин ії необґрунтованості.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 30 червня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -залишити без задоволення.

Постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 30 червня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП- залишити без змін.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Луганського

апеляційного суду: Є.В. Тополюк