Справа № 603/405/20
Провадження № 3/603/159/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" вересня 2020 р. м. Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Іванчук В. М. розглянувши матеріали, які надійшли від Монастириського відділення поліції Теребовлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності не притягувалась

- за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №174366 від 20.07.2020 року, ОСОБА_1 20.07.2020 року о 14 год. 08 хв., будучи продавцем в магазині «Аліна», що в АДРЕСА_2 , здійснювала торгівлю без одягнутих засобів індивідуального захисту, а саме захисної маски та рукавиць, чим порушила п.7 Тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчими (окрім ринків) та непродовольчими товарами на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби, затверджених Постановою Головного державного санітарного лікаря України від 09.05.2020 № 17.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи.

Від захисника ОСОБА_1 адвоката Андрусенка І.Я. до суду надійшло пояснення на протокол про адміністративне правопорушення, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 заперечує обставини зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки вона не є суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП, оскільки не є суб`єктом господарювання.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано посилання на конкретну норму нормативно-правового акта щодо дотримання вимог в умовах карантину, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП. Також у протоколі про адміністративне правопорушення не розкрита суть обвинувачення, що в свою чергу прямо суперечить принципу правової визначеності, згідно якого «закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку».

Також вказує, що в доданих до протоколу про адміністративне правопорушення матеріалах відсутні пояснення свідків, які б підтвердили факт здійснення торгівлі без одягнених засобів індивідуального захисту. Так, свідок ОСОБА_2 підтвердив лише факт відмови ОСОБА_1 від отримання протоколу. Пояснення свідка ОСОБА_3 у матеріалах справи відсутні. При цьому, із долученого до матеріалів справи відеозапису, вбачається що за прилавком магазину стоїть жінка одягнена у засоби індивідуального захисту (у захисну маску).

Також: 1) в матеріалах справи відсутні докази того, хто є роботодавцем ОСОБА_1 ; 2) в матеріалах справи відсутні докази того, що роботодавець ОСОБА_1 , забезпечив останню засобами індивідуального захисту та провів відповідний інструктаж, з яким ознайомлений працівник; 3) в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 , станом на дату складення протоколу була працівником магазину саме магазину «Аліна» у с.Ковалівка Монастириського району; 4) в матеріалах справи відсутні докази того, що магазин «Аліна» що в с.Ковалівка функціонує та відноситься до закладів торгівлі; 5) в матеріалах справи відсутні докази які свідчать про прямий умисел ОСОБА_1 під час вчинення даного правопорушення, оскільки суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини лише у формі прямого умислу.

У зв`язку з наведеним, просить справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 44-3 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у випадку порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція даної статті носить бланкетний характер, тобто спрямовує до інших актів законодавства, які визначають відповідні правила, на порушення яких існує заборона.

Так, у відповідності до п. 17 Постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 р. «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» передбачено, що головним державним санітарним лікарем України розробляються та затверджуються протиепідемічні заходи, які визначають особливості провадження діяльності суб`єктами господарювання на період карантину.

Відповідно до п. 7 Тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів при роботі закладів громадського харчування на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), затверджених постановою Головногодержавного санітарноголікаря України №17 від 09.05.2020 р., передбачено, що працівники закладів торгівлі, в тому числі які видають замовлення та здійснюють розрахунок, повинні бути одягнені в медичну маску або респіратор та одноразові рукавички.

Таким чином, у кожному конкретному випадку повинно бути встановлено, які саме професійні обов`язки покладались на винну особу, відповідно до яких конкретно нормативних актів (інструкцій, правил, вказівок тощо), та які з цих обов`язків не виконані.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №174366 від 20.07.2020 року, ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог п.7 Тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчими (окрім ринків) та непродовольчими товарами на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби, затверджених Постановою Головного державного санітарного лікаря України від 09.05.2020 № 17.

Разом з тим, враховуючи те, що Тимчасові рекомендації щодо організації протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчими (окрім ринків) та непродовольчими товарами на період карантину носять рекомендаційний характер, вони не є нормативно-правовим актом, щодо дотримання вимог в умовах карантину, недодержання вимог якого є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, оскільки таким нормативно правовим актом є Постанова Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 р., постанова КМУ від 20.05.2020 року із змінами від 17.06.2020 року №500.

У відповідності до з практики Європейського суду з прав людини, положення Конвенції стосуються й обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення. Вказана судова інстанція приймає до свого провадження і заяви щодо рішень судів про накладення на осіб адміністративних стягнень, оскільки вважає, що в силу суворості санкцій такі справи за суттю є кримінальними, а адміністративні покарання фактично носять кримінальнийхарактер зусіма гарантіямист.6Конвенції (п.55рішення усправі "Гурепко проти України"; п.21 рішення у справі "Надточій проти України").

Із змісту ст.256 КУпАП вбачається, що у протоколі про адміністративне правопорушення, серед іншого, зазначається час, місце вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Відповідно до п."а" ч. 3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення повинен бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Отже, виходячи з вимог Конвенції, практики Європейського суду та положень КУпАП, формулювання неконкретного обвинувачення в адміністративній справі розглядається, як порушення вимог Конвенції. Нечітке, незрозуміле обвинувачення у протоколі про адміністративне правопорушення є порушенням права особи на захист.

Крім того, судом встановлено, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 поліцейськими Монастириського ВП, в порушення вимог ст.ст.251, 255 КУпАП, не зібрано доказів, які б підтверджували її вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП. Зокрема, до матеріалів справи не додано жодного доказу його вчинення, а саме: пояснень свідків, які були відвідувачами закладу, інших свідків. Так, наявними в матеріалах справи поясненнями свідка ОСОБА_2 підтверджується лише факт відмови ОСОБА_1 від отримання копії протоколу. Пояснення свідка ОСОБА_3 у матеріалах справи відсутні.

Дослідженим в судовому засіданні відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції, також не підтверджується наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст..44-3 КУпАП, оскільки на вказаному відеозаписі зафіксовано, що за прилавком магазину стоїть жінка одягнена у засоби індивідуального захисту (у захисну маску чорного кольору).

Долученими до протоколу серії АПР18 №174366 від 20.07.2020 року матеріалами, зокрема рапортом чергового СРПП 2 Монастириського ВП Кубітовича С.В. від 20.07.2020 року, копією форми трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю від 15.11.2019 року, рапортом начальника РРПП Монастириського ВП Лось М.В. від 20.07.2020 року, не підтверджується факт наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст..44-3 КУпАП. Будь-які інші докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.44-3 КУпАП в матеріалах справи відсутні.

У відповідності до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо встановлено, що в діях особи відсутні подія і склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченог ост.44-3 КУпАП не доведена та в її діях відсутній склад вищевказаного адміністративного правопорушення, а тому провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в її діях складу такого правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 251, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя В. М. Іванчук