Справа № 473/520/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

"06" березня 2020 р. м. Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Зубар Н.Б., за участю секретаря судових засідань Алдушиної І.Я., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Палій С.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Вознесенського ВП ГУНП України в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Вознесенськ Миколаївської області, громадянин України, працює в м.Одеса ЖК «Пашот» різноробочий, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності, обліковий номер платника податків НОМЕР_1

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія ОБ №031989 від 11.02.2020 року, - 11 лютого 2020 року о 13 годині 38 хвилин в м.Вознесенськ по вул.Пархоменка ОСОБА_1 керував автомобілем «Mercedes Benz 250 D» номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини). Від проходження огляду на місці за та в лікарні відмовився в присутності двох свідків.

В протоколі в розділі «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення» зроблено запис «в присутності двох свідків відмовився від підпису протоколу, дачі пояснень та брати копію протоколу», також зазначено, що до матеріалів справи крім інших документів додано письмові пояснення ОСОБА_1 .

Як вбачається з протоколу особу ОСОБА_1 встановлено згідно посвідчення водія НОМЕР_3 , яке було вилучено під час складання протоколу.

Дії ОСОБА_1 посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, були кваліфіковані як порушення п.2.5 ПДР України та за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не визнав та пояснив, що того дня він був на кладовищі із друзями, вони поминали знайомого і тому він вживав алкоголь. За кермом його автомобіля був його знайомий, а не він. Потім приїхали співробітники поліції та відвезли його з міського кладовища на патрульному автомобілі на вулицю Чапаєва в район підприємства «Прометей», де почали зупиняти автомобілі та шукати свідків, щоб зафіксувати його відмову від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння. Зазначив, що того дня він автомобілем особисто не керував.

Його захисник адвокат Палій С.М. просив провадження закрити через відсутність складу правопорушення. Так, захисник вказав, що на момент складання протоколу ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, про що відразу вказав працівникам поліції. Натомість як у протоколі вказано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Зазначив, що відео, надане поліцейськими не містить записів зупинки транспортного засобу, за кермом якого перебуває ОСОБА_1 , а тому відсутні докази наявності об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Свідок ОСОБА_2 , який повідомляв поліцію про подію, зазначену в протоколі, - до суду не з`явився і не підтвердив письмові пояснення, які надавалися ним поліцейському. Письмові пояснення свідка, надані ними поліцейському, - не можуть бути прийняті судом як належний доказ з огляду на висновок Верховного Суду, викладений в Постанові 27 червня 2019 року (справа №560/751/17, адміністративне провадження №К/9901/2047/18), згідно із яким: «26. Суд зауважує, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. 27. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами. 32. …вказані пояснення не є належними доказами правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки вказані особи у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, а тому їх покази не можуть бути беззаперечним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення».Така Постанова Верховного Суду має обов`язковий характер для її застосування судом, оскільки згідно із ч.5 та ч.6 ст.13 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів»: «5. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. 6. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права».

Окрім пояснень учасників процесу судом було досліджено протокол про адміністративне правопорушення серія ОБ №031989 від 11.02.2020 року, складений СІДПП ОСОБА_3 , згідно якого 11 лютого 2020 року о 13 годині 38 хвилин в м.Вознесенськ по вул.Пархоменка ОСОБА_1 керував автомобілем «Mercedes Benz 250 D» номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини). Від проходження огляду на місці за та в лікарні відмовився в присутності двох свідків.

Згідно із рапортом Вознесенського ВП ГУНП - 11.02.2020 року о 13:38 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 11.02.2020 року о 13:38 за адресою: м.Вознесенськ вул.Пархоменко заявник ОСОБА_2 повідомив, що біля магазину «Олена» поруч дитячого майданчику авто Мерседес д.н. НОМЕР_2 синього кольору злетів з дороги. Зі слів заявника, водій знаходиться в стані алкогольного сп`яніння та їхав на великій швидкості. Потерпілих немає.

Разом із тим, у рапорті не зазначеного того, що заявник бачив, що саме ОСОБА_1 був за кермом автомобіля.

Згідно із письмовими поясненнями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 11.02.2020 року - їх було запрошено співробітниками поліції для участі в якості понятих того факту як водій автомобіля «Mercedes Benz 250 D» номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_1 відмовився від проходження визначення на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер та в медичному закладі.

Разом із тим ці свідки не бачили процес керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки як видно з дослідженого відео на момент складання протоколу ОСОБА_1 перебуває в поліцейському автомобілі.

Так, в судовому засіданні окрім протоколу про адміністративне правопорушення серія ОБ №031989 від 11.02.2020 та доданих до нього матеріалів, було оглянуто відеозапис, зроблений співробітниками поліції, з якого видно, що на відео зафіксовано процедуру пропозиції з боку співробітника поліції ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці і в лікарні, на що той відмовляється. Як вбачається із відео дана дія зафіксована не на місці зупинки транспортного засобу, як вказано в протоколі, а в службовому автомобілі працівників поліції.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення.

Відеозапис, наданий до протоколу, зроблений 11.02.2020 року не містить початку фіксації всієї процедури протоколу з початку прибуття поліції до місця знаходження ОСОБА_1 , на яке згідно із рапортом поліції вказав свідок ОСОБА_2 .

Суд враховує, що відповідно до ч.1 п.9 ст.31 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року поліція може застосовувати такі превентивні заходи: 9) застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису. Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Підстави застосування нагрудної відеокамери (відеореєстратора) визначено п.3.3 наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100. Пункт 3.5 наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100 передбачає, що після активації нагрудної камери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записано безперервно. Натомість як запис, долучений до протоколу серія №031989 від 11.02.2020, - не є результатом безперервної фіксації процедури виявлення правопорушення та відповідного складання протоколу відносно ОСОБА_1 , оскільки відсутнє відео зупинки транспортного засобу, яким, як вказано в протоколі керував ОСОБА_1 .

На відео не видно, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом і того, як зазначають поліцейські при свідках, що вони зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 .

Не видно цих обставин і на відео, яке надав поліції свідок ОСОБА_2 .

Вирішуючи питання про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - суд враховує наступне.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.

Дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 слід закрити з підстав, що передбачені п.1 ч.1 ст.247 КУпАП через відсутність складу правопорушення, оскільки надані суду докази поза розумним сумнівом не доводять наявність у діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони правопорушення, що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. При цьому, у відповідності до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п.2.5 постанови Кабінету Міністрів України «Про правила дорожнього руху» № 1306 від 10.10.2001 року водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений:

- ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

- Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за №1408/27853 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі»;

- «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року за №1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 11.11.2015 року за №1413/27858;

- Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 8 липня 2015 року №476, від 28 жовтня 2015 року №888.

Відповідно до Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за №1408/27853 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділу IX. «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП:

«1. Водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

2. Обов`язковому огляду підлягають водії транспортних засобів - учасники ДТП, унаслідок якої є особи, які отримали тілесні ушкодження.

3. Направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).

4. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства. Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

6. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

7. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви».

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Пункти 4.1. та 4.2 Рішення КСУ від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_6 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 141 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) передбачають наступне:

4.1. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

4.2. Кодексом закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з наведеними конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту вказаних осіб. У контексті питання, що розглядається, Конституційний Суд України враховує положення статей 9, 33, 248, 268 Кодексу. За змістом статті 9 Кодексу саме винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність суб`єкта адміністративної відповідальності є однією з ознак адміністративного правопорушення (проступку).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 р. та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 р. передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в ст.62 Конституції України.

Відповідно до ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В ході судового розгляду було встановлено, що досліджені матеріали справи не містять прямих доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, був при цьому зупинений співробітниками поліції і після цього відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за наявності ознак такого сп`яніння, а тому всі сумніви слід тлумачити на його користь.

Оскільки належних, допустимих та несуперечливих доказів умисного вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме його відмови від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння за наявності ознак такого сп`яніння при керування транспортним засобом - суду не надано, тому на підставі положень ст.247 КУпАП провадження у справі відносно нього слід закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.1 ст.130, п.1 ч.1 ст.247, 283-285 КпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Після набрання постановою законної сили повернути ОСОБА_1 посвідчення водія НОМЕР_3 , яке було вилучено під час складання протоколу.

Постанова може бути оскаржена через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.Б.Зубар