Справа № 643/177/20
Провадження № 3/643/478/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2020 року м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Крівцов Д.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , яка проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

24.12.2019 року о 22:30 год. водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Шкода Фабіа», державний номерний знак НОМЕР_2 , по Салтівському шосе, 38 в м. Харкові, з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alkotest Drager 6820 та в закладі охорони здоров`я Комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер» ОСОБА_1 відмовилась в присутності двох свідків.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні вказаного вище адміністративного правопорушення не визнала. Пояснила, що в стані алкогольного сп`яніння не перебувала, оскільки експертиза щодо наявності в неї вказаного стану проведена не була. Пропозиції щодо проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатору «Драгер» або в медичному закладі їй з боку працівників поліції не надходили. Так, їй взагалі не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння. Після зупинки працівники поліції пояснили, що ОСОБА_1 невірно обрала смугу руху, склали відносно неї протокол, за яким вона сплатила штраф. Зазначила, що працівники поліції вирішили, що вона знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, скоріше за всього, через її проблеми з дикцією.

Поліцейський УПП в Харківській області ОСОБА_2 , допитаний в якості свідка, в судовому засіданні пояснив, що під час патрулювання 24.12.2019 року приблизно о 22 год. о 23 год. був помічений автомобіль «Шкода Фабіа», який порушив п. 11.5 Правил дорожнього руху України. Так, вказаний автомобіль рухався в лівій смузі на маленькій швидкості, інші автомобілі об`їжджали його з правої сторони. Після зупинки вказаного транспортного засобу у водія ОСОБА_1 були виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння. Працівниками поліції були зупинені свідки, в присутності яких ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору «Драгер». Водій від вказаного огляду відмовилась. Після цього водієві запропонували пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря-нарколога в медичному закладі. Водій від вказаного огляду також відмовилась. Крім того, ОСОБА_3 пояснив, що СД-диск із відеозаписом не зазначений в якості додатків до протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки вказаний диск долучається до матеріалів справи відділом інформаційних технологій вже після складення протоколу.

Поліцейський УПП в Харківській області ОСОБА_4 , допитаний в якості свідка, в судовому засіданні пояснив, що ними був зупинений автомобіль «Шкода Фабіа» за порушення Правил дорожнього руху України. Після зупинки вказаного транспортного засобу, у водія ОСОБА_1 були виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння. Письмові пояснення свідків огляду ОСОБА_5 та ОСОБА_6 він записав з їх слів, після чого вказані особи поставили свій підпис під поясненнями. Також ОСОБА_4 підтвердив, що ОСОБА_1 перебувала за кермом зупиненого автомобіля, в неї були ознаки алкогольного сп`яніння, і він особисто був присутнім, коли ОСОБА_1 запропонували пройти огляд на стан сп`яніння і вона відмовилась від вказаного огляду.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що його зупинили працівники поліції та попросили бути свідком під час процедури огляду на стан сп`яніння. В його присутності водій, зовнішність якої він не пам`ятає, відмовилась від огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» та в закладі охорони здоров`я. При цьому у водія були явні ознаки алкогольного сп`яніння, вона поводила себе неадекватно.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що її зупинили працівники поліції та запросили бути свідком під час процедури огляду особи на стан сп`яніння. ОСОБА_1 , яка присутня в залі судового засідання та яку вона впізнала в якості тієї особи, відмовилась від пропозиції працівників поліції продути газоаналізатор. Після цього працівники поліції запропонували пройти огляд в закладі охорони здоров`я, від чого ОСОБА_1 також відмовилась. Також свідок зазначила, що у ОСОБА_1 при цьому були ознаки алкогольного сп`яніння.

Після пред`явлення свідкам ОСОБА_6 та ОСОБА_5 для огляду протоколу про адміністративне правопорушення, а також їх письмових пояснень від 24.12.2019 року, свідки підтвердили, що підписи у вказаних документах виконані ними особисто і вони підтверджують правильність зафіксованої в них інформації.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння врегульовано ст. 266 КУпАП, а також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року.

Оцінюючи доводи та аргументи учасників судового процесу, висловлені під час розгляду даної справи, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену зокрема в рішенні від 18.07.2006 року у справі «Проніна проти України», відповідно до якої хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29).

Незважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_1 , вина останньої у вчиненні адміністративного правопорушення, яке мало місце 24.12.2019 року о 22:30 год. та полягало у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alkotest Drager 6820 та в закладі охорони здоров`я Комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер», підтверджується наступними доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 371288, складеного працівником поліції Хопта А.І., згідно якого ОСОБА_1 вчинила правопорушення за вказаних вище обставин (а.с. 3); письмовими поясненнями ОСОБА_6 та ОСОБА_5 від 24.12.2019 року, згідно яких ОСОБА_1 відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я (а.с. 5, а.с. 6); особистими поясненнями ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , наданими суду; даними відеозапису, який був відтворений у судовому засіданні та на якому зафіксований факт відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння спочатку на місці зупинки автомобілю за допомогою газоаналізатора, потім - в закладі охорони здоров`я.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає доведеним факт порушення ОСОБА_1 24.12.2019 року о 22:30 год. вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху України.

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 130 КУпАП як відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи і заперечення ОСОБА_1 та її захисника адвоката Трубчанінова С.О. суд не може визнати такими, що спростовують висновки суду щодо вчинення ОСОБА_1 вказаного вище адміністративного правопорушення, з таких підстав.

Доводи ОСОБА_1 відносно того, що працівники поліції не пропонували їй пройти огляд на стан сп`яніння, спростовуються сукупністю досліджених судом доказів, а саме письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи, особистими поясненнями чотирьох свідків, які були надані суду в присутності ОСОБА_1 та її захисника, а також даними відеозапису, який був відтворений в судовому засіданні в присутності ОСОБА_1 та її захисника.

Доводи ОСОБА_1 відносно того, що факт її сп`яніння не було встановлено у передбаченому законодавством порядку, зокрема висновком експертизи, судом відхиляються, оскільки ОСОБА_1 , як встановлено судом, відмовилась від проведення вказаної експертизи. Крім того, ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не за керування транспортним засобом у вказаному стані.

Доводи захисника відносно того, що письмові пояснення понятих не складені ними власноруч, а записані працівником поліції, судом не можуть бути визнані такими, що свідчать про відсутність підстав для накладення адміністративного стягнення, з огляду на таке.

Зазначені поняті надали суду показання за процедурою допиту свідків. Крім того, після пред`явлення вказаним особам для огляду їх письмових пояснень, зазначені особи підтвердили достовірність інформації, викладеної в письмових поясненнях, та факт підписання ними зазначених пояснень.

Враховуючи наведене, та обставина, що письмові пояснення були записані працівником поліції за слів свідків, сама по собі не може свідчити про їх недостовірність та недопустимість як доказів.

Доводи захисника відносно того, що в протоколі про адміністративне правопорушення в якості додатків не зазначений диск з відеозаписом, судом також не можуть бути визнані такими, що свідчать про відсутність підстав для накладення адміністративного стягнення, оскільки факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується й іншими доказами, зокрема показання чотирьох свідків, а також дослідженими судом письмовими доказами.

Оцінюючи посилання захисника Трубчанінова С.О. в письмових запереченнях на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прецедентну практику Європейського суду з прав людини, норми Конституції України, КУпАП, підзаконні нормативні акти, суд керується таким.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного вище адміністративного правопорушення підтверджена сукупністю досліджених судом доказів, в тому числі показаннями чотирьох осіб, отриманих за процедурою допиту свідків, тобто з попередженням про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання.

За таких обставин суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 доведена у встановленому законодавством України порядку, належними та допустимими доказами. Доводи захисника та його посилання на норми законодавства України і практику Європейського суду з прав людини, не спростовують вказаних висновків суду.

Враховуючи наведене, суд не може визнати доводи, аргументи і заперечення ОСОБА_1 та адвоката Трубчанінова С.О. такими, що свідчать про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Стягнення на ОСОБА_1 суд накладає згідно санкції, встановленої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 420,40 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 33-35, 40-1,130, 284 КУПАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн. (десять тисяч двісті гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (отримувач: ГУК у Харківській області 21081300, код отримувача 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), р/р UA0020001, призначення платежу: «штраф по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху»).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн. (отримувач ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: «судовий збір при ухваленні судом постанови про накладення адміністративного стягнення»).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Д.А. Крівцов