Провадження № 3/756/5504/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 вересня 2020 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Яценко Н.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Києва, громадянки України, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

02 вересня 2020 року, ОСОБА_1 перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою АДРЕСА_1 вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_2 , а саме виражалась щодо неї нецензурною лайкою, ображаючи її, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 визнала свою вину. Потерпіла ОСОБА_2 в суді просила не карати доньку.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Вимогами ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши матеріали справи, встановивши обставини, надавши оцінку доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, яка окрім фактичного визнання нею вини також підтверджується письмовими доказами по справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №358135 від 02 вересня 2020 року; рапортом інспектора ПП, в якому зазначені обставини звернення ОСОБА_2 із повідомленням по лінії «102» про те, що її донька ОСОБА_1 вчинила сварку, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що мало місце 02.09.2020 о 09.59 год. за місцем їх мешкання; письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 .

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають разом однією сім`єю, в контексті ч.1 ст.1, ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» вони є суб`єктами, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству, тому відповідно до диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП ОСОБА_1 є суб`єктом даного адміністративного правопорушення.

Виходячи з наведеного, з дотриманням визначених ст.ст.245, 280 КУпАП вимог суд всебічно, повно та об`єктивно з`ясував всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, дослідив письмові матеріали та дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, за ознаками: вчинення домашнього насильства, а саме умисне вчинення діянь психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, образ), внаслідок чого завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Однак, враховуючи особу ОСОБА_1 , яка раніше адміністративному стягненню не піддавалася, щиро розкаялась, сварка фактично виникла з непорозуміння та шкоди не спричинила, врегульована мирно, потерпіла ОСОБА_2 претензій до ОСОБА_1 не має, в суді просила її суворо не карати, тому суд приходить до висновку, що вчинене ОСОБА_1 правопорушення є малозначним, у зв`язку з чим згідно зі ст.22 КУпАП звільняє її від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП та вважає за необхідне обмежитись усним зауваженням.

Виходячи із застосування судом положень ст.22 КУпАП, яка передбачає застосування усного зауваження, як заходу впливу та свідчення невідворотності реагування за кожне правопорушення, у тому числі й малозначне, та звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, судовий збір в порядку ст.40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.22, 173-2 ч.1, 279, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, обмежитись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці.

Суддя Н.О. Яценко