КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/3673/2020 Постанова винесена суддею Ковбель М.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Горб І.М., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2020 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2020 року внесено виправлення у постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 жовтня 2019 року у справі № 362/4790/19, а саме - у другому абзаці резолютивної частини постанови зазначено суму винагороди від роботи за сумісництвом, яка підлягає конфіскації - «238742,88 гривень».

Не погоджуючись із зазначеною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи постанову суду незаконною, просить її скасувати та відмовити у задоволенні заяви прокурора Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області про виправлення описки.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що положення КУпАП не регулює порядок виправлення описки (помилки) в постанові у справах про адміністративні правопорушення, але, якщо у даному випадку суддя діяв відповідно до ч. 1 ст. 379 КПК України (аналогія найбільш близької галузі права - кримінального процесуального права), то тоді слід йти далі по аналогії та застосовувати ч. 3 ст. 379 КПК України, яка передбачає оскарження такого рішення (постанови).

Також вказує й на те, що він не працював за сумісництвом та не мав винагороди, і цей факт підтверджено матеріалами справи, тому не можна покладати відповідальність за діяння, яке людина не вчиняла.

Крім того, зазначає, що постанова від 23.10.2019 року набрала чинності 20.12.2019 року, а відповідно до ст. 303 КУпАП (давність виконання постанов про накладення адміністративних стягнень) не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Разом з тим, постанова від 18.05.2020 року прийнята після спливу трьох місяців щодо виконання постанови від 23.10.2019 року.

За таких обставин, на думку апелянта, постанова судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18.05.2020 року про виправлення помилки є незаконною та підлягає скасуванню.

Також апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, як пропущений з поважних причин, посилаючись на те, що оскаржувану постанову суду він отримав лише 24.07.2020 року, але так як в країні продовжено карантинні заходи, то згідно роз`яснень процесуальні строки продовжуються на строк дії карантину, в тому числі і строк на апеляційне оскарження.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає поверненню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 жовтня 2019 року, яка набрала законної сили, після її перегляду судом апеляційної інстанції, 20 грудня 2019 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-4 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5 100 гривень, з конфіскацією винагороди від роботи за сумісництвом.

Постановою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2020 року, на яку подана апеляційна скарга, внесено виправлення у постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 жовтня 2019 року у справі № 362/4790/19, а саме - у другому абзаці резолютивної частини постанови зазначено суму винагороди від роботи за сумісництвом, яка підлягає конфіскації - «238742,88 гривень».

Згідно зі ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Процедура оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення регламентована положеннями Глави 24 КУпАП.

При цьому, порядок перегляду постанови судді у справі про адміністративне правопорушення регулюється статтею 294 КУпАП.

У розумінні положень статей 284, 294 КУпАП оскарженню в апеляційному порядку підлягають постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, види яких передбачені ч. 1 ст. 284 КУпАП.

Інші судові рішення, що постановлені в межах провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскарженню в апеляційному порядку не підлягають.

Саме така правова позиція викладена Конституційним Судом України у Рішенні від 31 травня 2015 року у справі № 1-7/2015 (№ 2-рп/2015) щодо офіційного тлумачення положень ч. 2 ст. 294 КУпАП у взаємозв`язку з положеннями п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України. Зокрема, Конституційний Суд України зазначив, що положення ч. 2 ст. 294 КУпАП щодо оскарження в апеляційному порядку постанови судді у справі про адміністративне правопорушення в аспекті конституційного звернення необхідно розуміти так, що в апеляційному порядку може бути оскаржена лише та постанова судді у справі про адміністративне правопорушення, ухвалення якої передбачене ч. 1 ст. 284 цього Кодексу, а саме: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, встановлених у статті 24-1 цього Кодексу, про закриття справи. Перелік зазначених видів постанов, що підлягають апеляційному оскарження в порядку, передбаченому ст. 294 КУпАП, є вичерпним.

З урахуванням наведеного, постанова судді місцевого суду від 18 травня 2020 року не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід повернути особі, яка її подала.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2020 року, якою внесено виправлення у постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 жовтня 2019 року у справі № 362/4790/19, а саме - у другому абзаці резолютивної частини постанови зазначено суму винагороди від роботи за сумісництвом, яка підлягає конфіскації - «238742,88 гривень» - повернути особі, яка її подала, з усіма додатками.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Горб І.М.