Номер справи 220/1244/20
Номер провадження 3/220/782/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Суддя Великоновосілківського районного суду Донецької області Яненко Г.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Великоновосілківського відділення поліції Волноваського відділу поліції ГУНП України в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянки України, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ч. 1 ст. 184 КУпАП -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 674828 від 30.07.2020 року встановлено, що 30.07.2020 року приблизно о 10 год. 40 хв., комісією з перевірки житлово побутових умов проживання встановлена громадянка ОСОБА_1 , яка за адресою свого проживання: АДРЕСА_2 , маючи на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ухилялася від покладених на неї обов`язків по забезпеченню дитини необхідними умовами життя, навчання та виховання, санітарних умов проживання, передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України.

Крім того, згідно протоколу ВАБ № 160631 від 17.08.2020 року, 16.08.2020 року о 18-00 год. за місцем свого проживання, а саме: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство у відношенні свого цивільного чоловіка ОСОБА_3 , а саме виказувала образи та погрози в його адресу, чим завдала шкоди його психічному здоров`ю.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчинені дій описаних протоколами визнала беззаперечно, зобов`язалася подібного більше не повторювати.

Крім повного визнання своєї провини, вина ОСОБА_1 доведена даними, викладеними у протоколах про адміністративні правопорушення серії АПР18 № 674828 від 30.07.2020 року та ВАБ № 160631 від 17.08.2020 року, письмовими поясненнями самої правопорушниці викладеними в протоколах та на окремих аркушах, відповідно до яких вона свою провину визнала, заявою ОСОБА_3 про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 , поясненнями ОСОБА_3 , актом обстеження перевірки житлово побутових умов проживання родини ОСОБА_1 та інш.

Відповідно до Закону України "Про попередження насильства в сім`ї", насильство в сім`ї - це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї по відношенню до іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Психологічне насильство в сім`ї - це насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю.

Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, як вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за таке ж порушення.

Крім того ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей. Пояснення терміну «законодавство» в КУПАП не наведено, тому можна використовувати його в значенні, вказаному в рішенні Конституційного Суду України від 09.07.1998 р. у справі про тлумачення терміну «законодавство». Так, слід виходити з того, що ним охоплюються закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України. Тобто, якщо вказані акти передбачають обов`язки батьків відносно дітей, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання останніх, то за порушення таких батьків мають притягувати до відповідальності згідно ч. 1 ст. 184 КУПАП.

У статті 51 Конституції України сказано, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Зміст виховання, відповідальність батьків за розвиток дитини у сім`ї визначає стаття 59 Закону України «Про освіту»:

1. Виховання у сім`ї є першоосновою розвитку дитини як особистості.

2. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

3. Батьки та особи, які їх замінюють, зобов`язані:

- постійно дбати про фізичне здоров`я, психічний стан дітей,

- створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей;

- поважати гідність дитини, виховувати працелюбність, почуття доброти, милосердя, шанобливе ставлення до державної та рідної мови, сім`ї, старших за віком;

- сприяти здобуттю дітьми освіти у навчальних закладах або забезпечувати повноцінну домашню освіту відповідно до вимог щодо її змісту, рівня та обсягу;

- виховувати повагу до законів, прав, основних свобод людини та інші.

Законодавство України, а саме Сімейний кодекс в ст. 150, визначає, що батьки зобов`язані виховувати дитину у дусі поваги до прав і свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, зобов`язані поважати дитину, готувати її до самостійного життя.

Враховуючи викладене за обставин зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, суд вважає повністю доведеною вину ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, тобто ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення за правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно ст. 36 КпАП України при вчиненні особою двох або більше адміністративних правопорушень стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Вирішуючи питання щодо міри адміністративного стягнення, яке необхідно призначити ОСОБА_1 , враховуючи особу правопорушниці, яка характеризується задовільно, не працює, враховуючи ступінь вини ОСОБА_1 у скоєних нею адміністративних правопорушень, які доведені матеріалами справи, а також враховуючи обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, яким є визнання своєї вини порушницею у скоєнні вказаних адміністративних правопорушень та відсутність обтяжуючих вину порушниці обставин, суд прийшов до висновку про необхідність піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у межах санкцій ч. 1 ст. 173-2 та ч. 1 ст. 184 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави за санкцією статті, встановленою за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, саме ця міра покарання буде достатньою для виправлення порушниці та запобігання вчинення нею нових адміністративних правопорушень.

Керуючись ст.ст. 33, 221, 283, ч. 1,ст. 173-2, ч. 1 ст. 184 КпАП України суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянку України, не працюючу, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ), визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у вигляді попередження.

ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянку України, не працюючу, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ), визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 (сто сімдесят) 00 грн.

Остаточно визначити покарання ОСОБА_1 та піддати її адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 (сто сімдесят) 00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Г.М. Яненко