КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою Степаненко Т.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 грудня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На вказану постанову Степаненко Т.О., діючи в інтересах ОСОБА_1 на підставі довіреності, 10.08.2020 року подала апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування оскаржуваної постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.12.2019 року та закриття провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім цього, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження вказаної постанови від 03.12.2019 року, посилаючись на поважність причин пропуску цього строку, оскільки незважаючи на клопотання ОСОБА_1 про відкладення судового розгляду, суд розглянув справу без його участі, копія оскаржуваної постанови ОСОБА_1 не направлялась, а про прийняте судом рішення стало відомо тільки 30.07.2020 року після ознайомлення його представником з матеріалами даної справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та доводи клопотання його представника щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.12.2019 року, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення цього строку, з огляду на наступне.

Відповідно до положень статті 294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративні правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 дійсно не був присутній 03.12.2019 року під час розгляду справи та винесення оскаржуваної постанови, однак останній був обізнаний про розгляд даної справи Шевченківським районним судом м. Києва, про що свідчить його клопотання про відкладення судового розгляду (а.с. 12) та розписка про повідомлення ОСОБА_1 про розгляд даної справи 03.12.2019 року, а тому об`єктивно мав можливість дізнатись про рух даної справи та результати її розгляду, однак з апеляційною скаргою на оскаржувану постанову судді від 03.12.2019 року представник ОСОБА_1 - Степаненко Т.О. звернулась лише 10.08.2020 року, тобто поза межами строку визначеного статтею 294 КУпАП, якою регламентовано порядок і строки оскарження рішень судді в справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, що викладена в рішенні по справі «Пономарьов проти України» (Заява №3236/03), «…сторони в розумінні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява №8371/02, п. 27, рішення від 26.31.2007 року, та «Трух проти України», заява №50966/99 від 14.10.2003 року).

Посилання апелянта на ту обставину, що копія оскаржуваної постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 03.12.2019 року ОСОБА_1 не направлялась, а про зміст прийнятого рішення стало відомо тільки 30.07.2020 року, після ознайомлення апелянтом з матеріалами даної справи, як на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки положення статті 294 КУпАП пов`язують обчислення строку на оскарження саме з днем винесення постанови, а не з днем ознайомлення з її змістом або отримання копії оскаржуваної постанови.

Враховуючи практику ЄСПЛ апеляційний суд вважає, що вказані апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.12.2019 року не можна визнати поважними, а тому у поновленні пропущеного строку слід відмовити. Інших об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для оскарження постанови судді у визначений законом строк апелянтом не наведено.

Крім того, апеляційна скарга, в якій міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду подана лише представником Степаненко Т.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 на підставі довіреності, та підписана лише нею. При цьому, ОСОБА_1 , будучи самостійним суб`єктом оскарження судового рішення, не подавав апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, тобто не скористався своїм правом на апеляційне оскарження судового рішення щодо нього без поважних причин, незважаючи на відсутність перешкод для його реалізації.

Отже, обставини, викладені в апеляційній скарзі представника Степаненко Т.О. , як підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, не можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження саме представником Степаненко Т.О., яка не була учасником справи в день її розгляду, а наведені нею доводи не стосуються прав та обов`язків представника.

Також слід зазначити, що за приписами положень частини 1 та 2 статті 271 КУпАП, у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Повноваження адвоката на участь у розгляді справи підтверджуються довіреністю на ведення справи, посвідченою нотаріусом або посадовою особою, якій відповідно до закону надано право посвідчувати довіреності, або ордером чи дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги. До ордера обов`язково додається витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката або обмеження його прав на вчинення окремих дій як захисника. Витяг засвідчується підписами сторін.

Однак, в порушення зазначених вимог КУпАП, Степаненко Т.О. не надала документів, які підтверджують її повноваження як адвоката чи іншого фахівця у галузі права, додавши до поданої апеляційної скарги лише копію посвідченої нотаріусом довіреності від ОСОБА_1 на представництво його інтересів, в тому числі в суді апеляційної інстанції.

Наведені обставини дають підстави для висновку, що зазначена апеляційна скарга подана особою, яка, відповідно до закону не наділена правом на звернення з апеляційною скаргою в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді від 03.12.2019 року.

Оскільки з апеляційною скаргою на постанову судді від 03.12.2019 року стосовно ОСОБА_1 його представник Степаненко Т.О. звернулась лише 10.08.2020 року, за сплином більш ніж дев`яти місяців з дня винесення оскаржуваного рішення, тобто з пропуском встановленого законом десятиденного строку на його оскарження, то у відповідності з вимогами ч.2 ст. 294 КУпАП, у зв`язку з відмовою у поновленні цього строку, апеляційна скарга представника Степаненко Т.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КпАП України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити представнику Степаненко Т.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 грудня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та повернути Степаненко Т.О. її апеляційну скаргу на цю постанову разом з доданими до неї матеріалами.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду І.М. Сілкова