Справа № 595/1256/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2020

Суддя Бучацького районного суду Тернопільської області Тхорик І.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Бучацького відділення поліції Теребовлянського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , приватного підприємця,

за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №714229 від 17 серпня 2020 року, 17 серпня 2020 року близько 11 год. 05 хв. фізична особа-підприємець ОСОБА_1 у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований по АДРЕСА_2 допустила ряд суттєвих недоліків, передбачених п.1, п.2, п.4, п.5, п.7, п.8 постанови №17 від 09.05.2020, чим порушила постанову КМУ № 641 від 22.07.2020.

Такі дії ОСОБА_1 при складанні протоколу кваліфіковано за ст.44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 всудове засіданні не прибула, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Дзьоба О.Б. під час розгляду справи подав заперечення в яких просить справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП закрити, посилаючись на те, що 17 серпня 2020 року вона знаходилась у своєму магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в АДРЕСА_2 де проводилась ревізія, а тому магазин не працював, про що на зовнішній стороні дверей магазину було розміщене відповідне оголошення. Один з осіб, які прийшли до магазину, повідомив, що вони комісія, уповноважена проводити роз`яснювальну роботу щодо правил торгівлі під час пандемії респіраторної хвороби COVID-19. У неї фактично ніхто не запитував дозволу увійти до магазину, у якому на момент перевірки торгівля не здійснювалась. Працівники поліції вказали на порушення нею правил щодо карантину людей, а саме, що дезінфектори, які були у магазині та які вона придбала в аптеці, не відповідають встановленим нормам, такий висновок вони зробили на місці, оглянувши його, без проведення відповідного дослідження. Крім того, вказали, що в туалеті відсутні паперові рушнички певного зразка, однак вона пояснила, що туалет призначений лише для внутрішнього користування. Також пояснила, що на вході в приміщення є інформація, що обмежує вхід без масок, більше того, магазин був зачинений. Як наслідок, ніякої практичної допомоги їй не було надано, натомість складено протокол та, як їй пояснили, просто попереджено її. Вказує на те, що в графі «свідки» записаний ОСОБА_2 , однак він прийшов з особами, які назвали себе комісією і надавав разом з усіма їй вказівки. На час перевірки в магазині відвідувачів не було і торгівля не здійснювалась, на підтвердження протилежного до матеріалів справи не додано жодного доказу та таке не зафіксовано на відео, яке також не може бути належним доказом, оскільки в протоколі відсутнє посилання на технічний засіб, яким здійснювалась відео фіксація. Зазначає також, що Конституційний Суд України у своєму рішенні №10-р/2020 від 28 серпня 2020 року (справа №1-14/2020 (230/20) наголосив, що практика введення «карантинних» обмежень КМУ є неконституційною, таке обмеження може встановлюватися виключно законом.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Крім того, статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.

Згідно ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Статтею 44-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища та адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Крім того, норма ст.44-3 КУпАП носить банкетний характер, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення також обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималася особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Проте, під час розгляду справи встановлено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП, вищевказаних вимог ст.256 КУпАП, поліцейським Бучацького ВП ТВП ГУНП в Тернопільській області в повному обсязі не дотримано, а саме не вказано суті вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, а лише зазначено, що така допустила ряд суттєвих недоліків (без зазначення яких саме), які передбачені п.1, п.2, п.4, п.5, п.7, п.8 Постанови №17 від 09.05.2020, також не вказуючи назви такої постанови.

Крім того, в протоколі є посилання на те, що ОСОБА_1 порушила постанову КМУ №641 від 22 липня 2020 року, без зазначення її назви та не конкретизовано, які саме приписи такої постанови було порушено ОСОБА_1 .

За таких обставин, суд позбавлений можливості перевірити наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

На підтвердження вини ОСОБА_1 надано суду відеозапис, який було оглянуто в судовому засіданні, і з якого, зокрема, не представляється можливим встановити порушень ПП ОСОБА_1 в магазині «Дитячий світ», оскільки на одному з фрагментів відео зафіксовано розмову ОСОБА_1 з працівником поліції, яку через відсутність звуку неможливо розпізнати. Оглядаючи в судовому засіданні інший фрагмент відео, в якому відсутня дата та час відеофіксації, крім іншого, працівник поліції вказав ОСОБА_1 на те, що цього разу вони лише проводять роз`яснювальні роботи.

Крім того, відеозапис, долучений до матеріалів справи, на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що в матеріалах справи не міститься посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Жодного іншого доказу на підтвердження винуватості ОСОБА_1 суду не надано, як і не зазначено про такі докази і в самому протоколі про адміністративне правопорушення.

У своїх рішеннях у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії» ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення щодо нього підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.62 Конституції України, ст.245, 251, 252, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І. І. Тхорик