ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2020 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Русєва А.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матроса військової служби за контрактом, водія 2-го автомобільного відділення 2-го автомобільного взводу автомобільної роти військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

за ч. 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:
25.08.2020 року на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 надійшов рапорт тимчасово виконуючого обов`язки командира автомобільної роти військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_2 про те, що, водій 2-го автомобільного відділення 2-го автомобільного взводу автомобільної роти матрос військової служби за контрактом ОСОБА_3 перебував у добовому наряді черговим водієм покинув місце несення служби без дозволу чергового парку, телефон даного військовослужбовця знаходиться поза зоною досяжності, місце перебування його не відоме.

26.08.2020 року на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 надійшов рапорт тимчасово виконуючого обов`язки командира автомобільної роти військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_2 про те, що, водій 2-го автомобільного відділення 2-го автомобільного взводу автомобільної роти матрос військової служби за контрактом ОСОБА_3 з`явився до військової частини НОМЕР_1 але жодного підтвердження його відсутності з 25.08.2020 року по 26.08.2020 року він не надав. З пояснень матроса ОСОБА_3 , стало відомо, що він перебуваючи у добовому наряді 25.08.2020 року без дозволу чергового парку покинув парк та о 23 годині 40 хвилин, 25.08.2020 року прибув до парку бо його викликав черговий частини, після цього він не покидав військову частину НОМЕР_1 .

Під час проходження військової служби матрос військової служби за контрактом ОСОБА_1 повинен неухильно дотримуватися військової дисципліни.

Відповідно до ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями поряд правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів. Зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції України, неухильно виконувати вимоги військових статутів.

Також, відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» від 06 грудня 1991 року №1932-ХІІ зі змінами, визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконання стосовно прихованої мобілізації чи моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій.

Поняття особливий період міститься в абзаці 11 статті 1 Закону України «Про оборону України», у якому передбачено, що особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про Мобілізацію (крім цільової1) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту ведення воєнного стану в Україні а і окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій.

У відповідності до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку мобілізацію», особливий період - це період функціонування національної економіки, органи державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройні Сили України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової-) або доведення його до виконання стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні, а (окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій.

У свою чергу, мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано (абз. 4 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).
Обставинами (умовами), що визначають момент настання особливого періоду є: оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової), або доведення такого рішення виконавців стосовно прихованої мобілізації, або момент введення воєнного стану в Україні чи окремих її місцевостях.

Таким чином, часткова мобілізація, яка оголошувалася Указами Президента Україні є складовою частиною особливою періоду.

Згідно рішення Ради національної безпеки і оборони України 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози збереження територіальної цілісності України», уведеного в дію Указом Президента України від 14 квітня 2014 року №405/2014, у Донецькій та Луганській областях проводиться антитерористична операція.

В силу положень Закону України «Про боротьбу з тероризмом» Збройні Сили України та інші військові формування приймають участь в антитерористичній операції визначено складом сил і засобів.

У відповідності до абзацу 8 статті 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Президент України приймає рішення про демобілізацію із внесення відповідного Указу на затвердження Верховною Радою України.

Демобілізація - це комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення які приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцево самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умов мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно - рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу.

За викладених обставин особливий період як часовий проміжок, що охоплює мобілізацію, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, не завершився.

Таким чином за викладених вище обставин, матрос військової служби за контрактом ОСОБА_1 , проходячи військову службу у військовій частини НОМЕР_1 , не прибув на службу без поважної причини з 25.09.2020 року по 26.08.2020 року. З пояснень матроса ОСОБА_1 , стало відомо, що він перебуваючи у добовому наряді 25.08.2020 року без дозволу чергового парку покинув парк та о 23 годині 40 хвилин, 25.08.2020 року прибув до парку бо його викликав черговий частини, після цього він не покидав військову частину НОМЕР_1 , чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся. При цьому ОСОБА_1 не оспорював обставин правопорушення, які викладені в протоколі.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, крім повного її визнання останнім, також підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №11, з додатками, а також письмовими доказами, дослідженими судом.

Оцінюючи в сукупності зібрані та досліджені докази, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу винного, який є військовослужбовцем. Обставиною, що пом`якшує відповідальність винного, суд визнає щире розкаяння винного. Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено. За встановлених обставин, суд вважає за необхідне накласти на винного адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у мінімальному розмірі, визначеному санкцією частини статті за якою притягується ОСОБА_1 .

Згідно зі ст.40-1 ЗУ «Про судовий збір», судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

У відповідності до п. 12 ч. 1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Таким чином, суд вважає за необхідне ОСОБА_1 звільнити від сплати судового збору у провадженні по даній справі.

Керуючись ст.ст.33, 34, 36, 172-11, 277, 283, 284 КупАП, -

постановив:
ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП у виді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 2465,00 грн. (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять гривень 00 коп.)

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя
Приморського районного суду м. Одеси А.С. Русєва

11.09.2020

Єдиний унікальний номер справи: №522/15597/20
Номер провадження №3/522/9602/20
Головуючий Русєва А.С.