СЕРЕДИНО-БУДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Справа № 586/611/20
Номер провадження 3/586/278/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2020 року м.Середина-Буда

Суддя Середино-Будського районного суду Сумської області Ситайло О.І., розглянувши матеріали, які надішли від Середино-Будського ВП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Середино-Будським РВ УМВС України в Сумській області 10.05.1999, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,

за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

23.07.2020 об 11:00 год. ОСОБА_1 , будучи особою, що поміщена на самоізоляцію за адресою: АДРЕСА_1 , покинув місце ізоляції, чим порушив вимоги пп.3 п.3 Постанови Кабінету Міністрів України від 10.05.2020 №392 зі змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 25.06.2020 №522.

Вищевказаними діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав факт вчинення ним вказаного правопорушення, надавши пояснення, що на даний час проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своєю дружиною, ОСОБА_2 19.07.2020 останню госпіталізували до Шосткинської лікарні з підозрою на Сovid-19, через що ОСОБА_1 21.07.2020 підписав інформовану добровільну згоду на проведення протиепідемічних та/або профілактичних заходів, згідно якої він мав перебувати на самоізоляції протягом 14 діб. Під час підписання вказаного документу останньому не роз`яснили, де саме відбуватиметься його самоізоляція та з якого часу вона розпочинається. Тому ОСОБА_1 відвідав Середино-Будський відділ обслуговування громадян ГУ ПФУ в Сумській області, будучи впевненим, що не порушив режим самоізоляції, оскільки станом на 23.07.2020 діагноз його дружини не був підтверджений. Зважаючи на вищевикладене, ОСОБА_1 вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, та справу відносно нього необхідно закрити.

Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, та з цих підстав провадження у справі підлягає закриттю, виходячи з такого.

Так, диспозицією ст.44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігєнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

За приписами ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, які і є відповідними правилами, відповідальність за які передбачена диспозицією ст. 44-3 КУпАП.

Так, відповідно до п.п.3 п.10 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на території України на період дії карантину забороняється самовільно залишати місця самоізоляції, обсервації.

Згідно п.20 даної Постанови самоізоляції підлягають особи, які мали контакт з пацієнтом з підтвердженим випадком COVID-19, крім осіб, які під час виконання службових обов`язків використовували засоби індивідуального захисту відповідно до рекомендацій щодо їх застосування.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР №304142 від 23.07.2020, складеного відносно ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП, вбачається, що останній, будучи особою, яка перебуває на самоізоляції, покинув місце самоізоляції, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

В матеріалах справи наявна копія інформованої добровільної згоди особи на проведення протиепідемічних та/або профілактичних заходів, згідно якої 21.07.2020 ОСОБА_1 надав згоду на самоізоляцію для проведення протиепідемічних та/або профілактичних заходів, що встановлюються протягом інкубаційного періоду 14 діб, проте не зазначено адресу, де мала відбуватись самоізоляція.

Долучені до матеріалів адміністративної справи письмові пояснення свідків лише підтверджують факт відвідання ОСОБА_1 23.07.2020 Середино-Будського відділу обслуговування громадян Головного Управління ПФУ в Сумській області.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що єдиним доказом на обґрунтування вини ОСОБА_1 є протокол про адміністративне правопорушення, який, хоча і відповідно до ст.251 КУпАП є самостійним видом доказу, проте за відсутності належного обґрунтування іншими матеріалами справи не може бути розцінений як належний та допустимий доказ наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карєлін проти Росії» зазначає, що у випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа не може належним чином підготуватися до захисту).

Відповідно до положення ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, на підставі задекларованого принципу, що міститься в ст.7 КУпАП, кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення.

Виходячи з викладеного, з врахуванням положень п.1 ст.247 КУпАП суд вважає, що в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, провадження в даній справі слід закрити.

Відповідно до ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.7, ст.44-3, 245, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Середино-Будський районний суд Сумської області.

Головуючий суддя О.І.Ситайло