Справа № 161/7788/20
Провадження № 3/161/2392/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 17 серпня 2020 року

Суддя Луцький міськрайонний суд Волинської області Кихтюк Р.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ст. ст. 122-2, ст.124, ч.1 ст.130, ч. 1 ст. 139 КУпАП,

в с т а н о в и в:

19.05.2020 року до Луцького міськрайонного суду надійшли матеріали справ про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.ст. 122-2, ст.124, ч.1 ст. 130, ч. 1 ст. 139 КУпАП.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії від 14.05.2020 року слідує, що 14.05.2020 року о 01:55 год. в м. Луцьк по пр. Волі, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки «CITROEN C5», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Окрім цього, із протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що 14.05.2020 р. о 01:57 год. на перехресті вул. Будівельна-Об`їзна, що в с. Рованці Луцького району він же, керуючи даним транспортним засобом, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, не вжив заходів для зменшення швидкості до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого здійснив наїзд на дорожнє огородження, чим порушив п.п. 2.3 (б), 12.1, 12.3 ПДР України. Внаслідок ДТП пошкоджено огорожу та транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

При цьому. перед скоєною ДТП, на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою світло відбиваючого диску, не зупинився, чим порушив вимоги п.2.4 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Кравчук Л.О. суду пояснила, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень відсутня, просила провадження закрити за відсутністю в діях водія інкримінованих правопорушень.

Таким чином, заслухавши пояснення адвоката, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Факт вчинення ОСОБА_1 вищевказаних правопорушень підтверджується: протоколами про адміністративні правопорушення серії БД № 204499, №204498, №204500, №319754 від 14.05.2020 року; схемою місця ДТП від 14.05.2020 р.; рапортами працівників поліції, письмовими поясненнями свідків р.; іншими матеріалами справи.

Отже, аналізуючи вищенаведене, приходжу до переконання, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративних правопорушень, передбачених: ст.122-2 КУпАП - невиконання водіями вимог про зупинку; ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та ч. 1 ст. 139 КУпАП пошкодження дорожніх споруд.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

Слід зазначити, що встановлення законодавцем строку давності притягнення до відповідальності є важливою гарантією прав особи, що випливає з принципу правової визначеності, який є елементом принципу верховенства права. У зв`язку з цим тлумачення положень частини другої статті 38 КУпАП не може носити довільного характеру та розумітися суто формально.

Так, у справі «Волков проти України» (ОlеksапdrVо1кovv.Ukraine,рішення від 9 січня 2013 року, заява № 21722/11) Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) зазначив: «Суд вважає, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними. Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.» (§§137, 139).

Практика ЄСПЛ не містить конкретних вимог щодо того, яким тривалим має бути строк притягнення до відповідальності, у тому числі до адміністративної, залишаючи це питання на розсуд держави, у першу чергу, законодавця. Проте на думку ЄСПЛ, держави повинні встановити такі строки, при цьому відповідні норми мають відповідати критеріям якості та передбачуваності, що накладає певні обмеження під час їх тлумачення таке тлумачення має бути виключно послідовним роз`ясненням правил кримінальної, адміністративної чи іншої відповідальності, яке повинно бути сумісним з сутністю правопорушення та може бути розумно передбачуваним (див.: ОАО Neftyanaya KompaniyaYukosv. Russia, §571).

У пункті 7 статті 247 КУпАП зазначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів справи відносно ОСОБА_1 14.05.2020 року складено протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 122-2, ст.124, ч.1 ст.130, ч. 1 ст. 139 КУпАП, які надійшли на адресу суду 24.06.2020 р.

В подальшому дана справа неодноразово призначалась до судового розгляду, однак мало місце відкладення у встановленому законом порядку (ознайомлення з матеріалами справ, перебування на лікуванні, виклик свідків), тобто з поважних причин, що позбавляло суд об`єктивної можливості у встановлений строк її розглянути.

А тому, враховуючи вищенаведене, а також те, що на час розгляду справи в суді, тобто станом на 17.08.2020 року минули встановлені строки, впродовж яких можливе накладення адміністративного стягнення, у зв`язку з чим провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ст.ст. 122-2, ч.1 ст.130, ч. 1 ст. 139 КУпАП підлягає закриттю.

При цьому, за ст. 124 КУпАП провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу даного правопорушення, оскільки наїзд і пошкодження огорожі правильно кваліфіковано за ст. 139 ч. 1 КУпАП і додаткової кваліфікації за ст. 124 КУпАП не потребує.

В свою чергу, статтею 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч.2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для звернення судового збору з ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 1, 9, 38, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в діях складу даного адміністративного правопорушення.

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-2, ч.1 ст. 130, ч. 1 ст. 139 КУпАП та провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 нього за ст.ст. 122-2, ст.130, ч. 1 ст. 139 КУпАП - закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд,шляхом подачі апеляційної скарги особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником упродовж десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Луцького міськрайонного суду Кихтюк Р.М.