ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/9761/19 Номер провадження 33/814/91/20Головуючий у 1-й інстанції Струков О. М. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , захисника Баленка Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 20 листопада 2019 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384,20 грн.

Згідно постанови, 26.10.2019 року, близько 23 години 30 хвилин ОСОБА_1 , керував автомобілем «Daewoo Nubira » н.з. НОМЕР_1 в м. Полтава по вул. Кагамлика, 31 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме хитка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції і постановити нову, якою провадження по справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Заперечує факт керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, та вказує, що не перебував за кермом транспортного засобу. 26.10.2019 за кермом його автомобіля був його товариш і він підвозив його додому. Неподалік від місця його проживання в автомобілі пробило колесо і товариш пішов за домкратом. В цей час коли він перебував біля автомобіля під`їхали патрульні поліцейські та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння. Так як він не керував автомобілем, навіть не знаходився за кермом в салоні, то відмовився від його проходження. Вважає, що поліцейські склали протокол, що не відповідає вимогам закону.

Посилається на відсутність у справі будь-яких даних, які б підтверджували факт керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а тому вважає за необхідне закрити провадження у справі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника Баленка Р.В. на підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Суддею першої інстанції відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП досліджені обставини справи в їх сукупності та встановлено факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Твердження апелянта про те, що він не перебував за кермом, а його підвозив додому його товариш, а отже він є невинуватим в інкримінованому адміністративному правопорушенні є безпідставними з огляду на наступне.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 280755 від 27.10.2019, відповідно до якого 26.10.2019 о 23 год. 30 хв. водій ОСОБА_1 по вул..Кагамлика в м.Полтаві керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння (сильний запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, млява мова). Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Вказані у протоколі обставини підтвердили у письмових поясненнях і свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які вказали, що 27.10.2019 о 00 год. 13 хв. водій ОСОБА_1 у їх присутності відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер та у закладі охорони здоров`я.

Також винуватість ОСОБА_1 підтверджуються і письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 , який вказав, що їхав по вул..Кагамлика та побачив, як автомобіль Део Нубіра НОМЕР_1 їхав по вул.Кагамлика в напрямку вул..Л.Українки з пошкодженим колесом. Після того, як водій зупинився він підійшов до нього та запропонував допомогу, від якої водій відмовився. Під час спілкування з водієм було чути сильний запах алкоголю.

З відеозапису нагрудної камери поліцейського, вбачається, що працівники поліції пропонували водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, але останній не погодився. Відмова від проходження огляду зафіксована у присутності двох свідків.

Підстави ставити під сумнів вказані докази відсутні, оскільки ці докази є об`єктивними, відповідають вимогам ст.251 КУпАП, узгоджуються між собою і нічим не спростовані.

Отже, матеріали справи підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, що є складовою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Показання свідка ОСОБА_5 , який в суді апеляційної інстанції вказав, що є товаришем ОСОБА_1 з дитинства і саме він керував автомобілем та підвозив ОСОБА_1 додому, бо останній вживав алкогольні напої, не узгоджуються з дослідженими під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції доказами. Також, як вбачається з письмових пояснень свідка ОСОБА_4 запах алкоголю він відчув саме від водія, а тому можна зробити висновок про відсутність інших осіб, окрім ОСОБА_1 в автомобілі. Зважаючи на те, що свідок є товаришем ОСОБА_1 існують сумніви щодо об`єктивності даних ним показань, а тому оцінюються критично та судом не беруться до уваги. Окрім того в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження даних свідком пояснень.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 20 листопада 2019 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя В.М.Герасименко