СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/4821/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Бандура І.С., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції м. Києва, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

24.06.2020 о 00 годині 25 хвилин ОСОБА_1 , керував автомобілем «Рено» державний номерний знак НОМЕР_1 по Київська обл., а/д М-06, 19 км в напрямку м. Житомира. Зважаючи на те, що у працівників патрульної поліції були підстави вважати, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння, згідно із ознаками такого стану, йому було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. Однак ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків.

До суду особа, стосовно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, не з`явився.

Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього рухуУкраїни.

Разом з тим, суд звертає увагу, що за наданих суду матеріалів вбачається, а саме: в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено місце проживання правопорушника - АДРЕСА_1 , що не відноситься територіально до Святошинського району м. Києва, місце реєстрації не зазначено а адреса вчинення адміністративного правопорушення Київська обл., а/д М-06, 19 км. в напрямку м. Житомира.

Крім того, судова повістка яка направлялася правопорушнику ОСОБА_1 за адресою яка вказана в протоколі поверталася без виконання, у зв`язку з тим, що за даною адресою вказана особа не проживає.

Дані обставини перешкоджають суду правильно визначити підсудність вказаного адміністративного правопорушення та прийняття відповідного рішення.

Крім того, існує правова позиція висловлена в постанові Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», яка зазначає про на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Враховуючи обов`язковість присутності особи, яка притягається до відповідальності, або належного повідомлення про розгляд справи останнього, суд прийшов до висновку, що зазначені недоліки унеможливлюють повний та всебічний розгляд матеріалів відносно ОСОБА_1 , оскільки позбавляють суд можливості з`ясувати всі обставини скоєного і вирішити її по суті.

За таких обставин адміністративний матеріал підлягає поверненню для належного оформлення.

Згідно з ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Серед основних засад судочинства в Україні, згідно з п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є - обов`язковість рішень суду.

Верховним Судом України визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення (п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 256, 277, 278 Кодексу України про адміністративне правопорушення суд,

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП повернути для дооформлення.

Постанова оскарженню не підлягає

СУДДЯ: І.С. Бандура