ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 315/1494/19 Головуючий в 1 інст. Ярош С.О.
Провадження № 33/807/103/20 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Рябка Ю.М. справу за апеляційною скаргою адвоката Рябко Ю.М. на постанову судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 20 січня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Гуляйполе Запорізької області, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 26 грудня 1997 року Гуляйпільським РВ УМВС України в Запорізькій області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , не працюючий,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В :

Як вбачається із постанови суду, 15 листопада 2019 року в м. Гуляйполе Запорізької області по вул. Донецька ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем «Ford Transit» д/н НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації, мови). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку з використанням технічного засобу «Drager» на місці зупинки транспортного засобу відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Рябко Ю.М. просить постанову суду першої інстанції скасувати та провадження закрити.

В обґрунтування зазначає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена не була, жодних порушень, які б слугували підставою зупинки транспортного засобу він не вчиняв, зупинено його було незаконно.

Суд першої інстанції проігнорував посилання захисника на правові висновки Верховного Суду з приводу законності зупинки транспортного засобу, викладені в Постанові від 15 березня 2019 року по справі № 686/11314/17 (адміністративне провадження № К/9901/15541/18), згідно з якими незаконність зупинки транспортного засосу тягне за собою незаконність усіх проведених після зупинки транспортного засобу подальших дій, у тому числі складання протоколів та постанов у справах про адміністративне правопорушення.

Суд проігнорував факт грубого порушення працівниками поліції порядку огляду водія на стан сп`яніння, регламентований ст. 266 КУпАП та «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду», який визначає, що водій транспортного засобу, який відмовився від проведення огляді на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

В порушення п. 7 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» водію працівниками поліції не булу вручено направлення на огляд до медичного закладу, форма якого наведена у додатку 1 до вказаної Інструкції.

З наявних в матеріалах справи відеозаписів не вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду.

Захисник вважає незаконним посилання суду у постанові на те, що ОСОБА_1 вів себе невідповідним чином, що свідчить про непокору працівнику поліції та зухвалу поведінку.

Захисник вважає, безпідставним посилання працівника поліції на те, що зупинку транспортного засобу було здійснено за повідомленням анонімного заявника, оскільки така підстава не передбачена ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», а вимога ОСОБА_1 до працівників поліції повідомити причину зупинки повністю відповідає ст. 16 ЗУ «Про дорожній рух».

Адвокат наполягає на тому, що зупинка ОСОБА_1 на підставі звернення анонімного заявника є незаконною, що відповідно тягне за собою незаконність всіх подальших дій, вчинених працівниками поліції.

Провівши аналіз між даними щодо часу отримання анонімного повідомлення та даними, щодо часу зупинки транспортного запису, які зафіксовані наявними в справі відеозаписами, захисник вважає сумнівним факт виявлення та зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 через 2 хвилини після отримання вказаного анонімного повідомлення.

З наданого суду ОСОБА_1 відеозапису не видно, що він відмовляється від проходження огляду, навпаки він каже надати йому цей огляд, але ні портативного приладу «Драгер», ні направлення на огляд до лікарні йому працівники поліції не надали. На запитання поліцейського в присутності понятих ОСОБА_1 відповів: «Хто вам сказав, що я відмовляюсь» і продовжував далі вимагати пояснити йому причину зупинки транспортного засобу.

Наданий працівниками поліції відеозапис не підтверджує факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду.

З відеозаписів не видно, щоб працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 , права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Наявне в матеріалах справи пояснення ОСОБА_1 написано не власноручно, а підписав він його не читаючи.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_1 адвокат Рябко Ю.М. підтримав апеляційну скаргу, зазначивши, що факт відмови від проходження огляду не підтвердили свідки, які були допитані судом першої інстанції. Адвокат послався на порушення порядку огляду не пояснили причину зупинки, не надали «Драгер», не направили водія у медичний заклад.

ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, зазначив, що він сів в автомобіль, щоб зателефонувати роботодавцю та повідомити про зупинку. Його насторожило, що поліцейські не пояснили причину зупинки. «Драгер» йому не надавали.

Крім того, захисник подав письмове клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, та її захисника, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованими та засновані на досліджених в судовому засіданні доказах.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується: відомостями, зазначеними у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 061789 від 15.11.2019 року, відповідно до яких ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом та у якого було виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації рухів, порушення мови) відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічного засобу «Drager» та в медичному закладі у присутності двох свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с. 1), письмовими поясненнями вказаних свідків (а.с. 8, 9), письмовими поясненнями власне ОСОБА_1 , в яких він зазначив. що керував транспортним засобом, перебуваючи у тверезому стані, так як на передодні алкогольних напоїв не вживав, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на приладі алктест «Драгер» та в медичному закладі відмовляється (а.с. 7), відеозаписом правопорушення тощо (а.с. 13).

Зокрема із відеозапису вбачається, що водієві роз`яснена причина зупинки транспортного засобу повідомлення за лінією «102» про перебування за кермом особи у стані алкогольного сп`яніння.

У рапорті помічника чергового зафіксовано вказане телефонне повідомлення та наведений його зміст (а.с. 5). Також зазначено, що екіпаж поліції отримав це повідомлення о 14 год. 22 хв. та о 14 год. 30 хв. прибув за викликом, що відповідає часу скоєння правопорушення, зазначеному протоколі.

Аналогічні обставини викладені у рапорті лейтенанта поліції ОСОБА_4 , який склав протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 6).

Дослідженням відеозапису, що зроблений працівниками поліції, встановлено, що запис починається саме після отримання повідомлення про правопорушення, через 2 секунди запис поставлений на паузу та відновлюється після зупинки транспортного засобу, що пояснює назву файлу «20191115_142314» (142314 це час створення файлу, як наголошує захисник), відповідає часу, вказаному у рапорті, та спростовує відповідні доводи апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має зупиняти транспортні засоби у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу, зокрема до вчинення адміністративного правопорушення.

Керування транспортним засобом особою у стані алкогольного сп`яніння є адміністративним правопорушенням, визначеним ст. 130 КУпАП.

Суд першої інстанції, спростовуючи доводи адвоката, який вважав, що анонімне повідомлення про правопорушення не підлягає розгляду та відповідному реагуванню з боку поліції, що тягне незаконність зупинки транспортного засобу, правильно врахував положення Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України № 111 від 16.02.2018, які зобов`язують органи поліції та їх посадових осіб реагувати на всі повідомлення про правопорушення або події, інформація про які отримана в будь-який спосіб (п. 1 розділу ІІ зазначеної інструкції) та забороняє відмову в прийнятті та реєстрації повідомлень про правопорушення або події (п. 11 розділу ІІІ).

Натомість Порядок розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України № 930 від 15.11.2017, на якій посилається апелянт, направлений на виконання Закону України «Про звернення громадян» з метою забезпечення реалізації громадянами конституційного права на звернення, що вбачається з його преамбули, а тому у даному випадку не застосовується.

Наведене вище спростовує доводи захисника щодо відсутності підстав для зупинки транспортного засобу та неповідомлення водієві причин зупинки.

І відеозаписом, і поясненнями свідків в суді першої інстанції підтверджується, що ОСОБА_5 на неодноразові вимоги поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я, згоду на проходження огляду не надав, постійно запитуючи причину зупинки, не зважаючи на те, що підстави зупинки транспортного засобу були йому повідомлені.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що водій ОСОБА_5 , який відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху мав обов`язок на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, ухилився від виконання цього обов`язку, що тягне за собою відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Є безпідставним доводи захисника, що ОСОБА_5 не роз`яснені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, адже протокол про адміністративне правопорушення, який містить таку графу, підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Посилання адвоката на норми ст. 266 КУпАП, яка зазначає, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним, а також на підзаконні акти, які визначають порядок огляду водія на стан сп`яніння, є безпідставними, адже водій відмовився від проходження огляду як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я.

Оскільки постановою районного суду ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності в межах строків, визначених ст. 38 КУпАП, а за наслідком апеляційного перегляду постанова суд першої інстанції залишена без змін, є безпідставними доводи клопотання захисника про закриття провадження по справі у зв`язку із закінченням зазначених строків.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Рябка Ю.М. залишити без задоволення.

Постанову судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 20 січня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 315/1494/19