Справа № 214/6295/20
3/214/2775/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

08 вересня 2020 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Євтушенка О.І., секретар судового засідання Єременко К.С., за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від Саксаганського ВП Криворізького ВП ГУ НП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), що народився в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, працюючого комерційним директором ТОВ «Завод промислових мастил», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

08 серпня 2020 року о 08.00 год. ОСОБА_1 , знаходячись за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , умисно вчинив домашнє насильство економічного та психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме виганяв її з квартири, ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнав частково, суду пояснив, що з ОСОБА_2 близько 23-х років вони перебувають у шлюбі, мають двох спільних неповнолітніх дітей доньку ОСОБА_4 та сина ОСОБА_5 . Того дня він відпочивав вдома після нічної зміни. Раптово його розбудила дружина, між ними виник конфлікт. Додому він її не пускав, оскільки мав достатньо підстав вважати, що вона винесе з квартири його речі, що мало місце коли він перебував на лікуванні у лікарні. Після того, як дружина ОСОБА_2 поїхала на заробітки до ОСОБА_6 , на ґрунті її подружніх зрад стосунки між ними зіпсувались. Вони почали мешкати окремо, дітей вона забрала з собою та наразі вони проживають у бабусі. Під час сварки вона викликала працівників поліції, які по приїзду склали на нього протокол. Не заперечує, що після погіршення стосунків з дружиною він почав зловживати спиртними напоями. Однак він прагне зберегти сім`ю, жити разом з дітьми, а тому проходив лікування від алкогольної залежності в ПНД, має намір закодуватись. Зауважив, що того дня дійсно не пускав дружину до квартири, однак на її адресу жодних висловлювань нецензурною лайкою чи погроз не казав. Вважає, що у виникненні сварки є й вина ОСОБА_2 , яка спровокувала його таку поведінку.

У подальшому ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнав, не заперечуючи, що його вина є в тому, що їх сім`я зруйнована.

Присутня в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 суду пояснила, що з ОСОБА_1 вона перебуває у шлюбі, мають двох дітей. Протягом останніх двох років шлюбно-сімейні стосунки вони не підтримують, проживають окремо. Діти проживають у бабусі, перешкод у спілкуванні з батьком вона їм не чинить. Зазначила, що протягом сімейного життя ОСОБА_1 часто вживав спиртні напої, що має місце й зараз. Перебуваючи в стані сп`яніння, він неодноразово виганяв її з дому, нецензурно ображав, у тому числі в присутності дітей та сторонніх осіб. Обставини, викладені в протоколі, підтвердила.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Вимогами ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши матеріали справи, встановивши обставини, надавши оцінку доказам в їх сукупності, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Як слідує зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з диспозицією ст.173-2 КУпАП, вчинення домашнього насильства це умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати, чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Під економічним насильством, відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», слід розуміти форму домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №007673 від 02 вересня 2020 року та долучених до нього матеріалів, у тому числі заяви потерпілої ОСОБА_2 та протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, або таке, що готується від 01 вересня 2020 року, остання звернулася до поліції з проханням притягнути її чоловіка ОСОБА_1 до відповідальності, оскільки він не впускає її з дітьми до їх квартири, висловлюється на її адресу нецензурною лайкою, погрожує фізичною розправою.

Як слідує з пояснень потерпілої ОСОБА_2 та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , вони є подружжям, тобто в контексті ч.1 ст.1, ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» вони є суб`єктами, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству, незалежно від факту їх спільного проживання, а відтак відповідно до диспозиції ст.173-2 КУпАП ОСОБА_1 є суб`єктом інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Судовим розглядом встановлено, що після погіршення між подружжям стосунків вони почали проживати окремо. До квартири, в якій залишились особисті речі потерпілої ОСОБА_7 , її чоловік ОСОБА_1 не впускає. Присутній в судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечував цього, оскільки, на його переконання, ОСОБА_2 має намір продати його особисті речі, наявні в квартирі. При цьому тенденція до погіршення між ними стосунків зростає на ґрунті вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв, з приводу чого він перебував на лікуванні.

Таким чином, під час судового розгляду обидві сторони конфлікту дали пояснення, які за своїм змістом не є взаємовиключаючими та свідчать про наявність між ними конфлікту як стосовно користування житлом, де вони раніше мешкали однією сім`єю, так і на ґрунті ускладнених міжособистісних стосунків. Відтак, фактично склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУАП, а саме домашнє насильство економічного та психічного характеру, наявний в діях ОСОБА_1 .

Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що в ході складання протоколу можливість настання шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілій в результаті як обмеження її права на доступ до житла, так і висловлених ОСОБА_1 образ встановлена була, адже сам факт існування конфліктної ситуації між учасниками справи свідчить про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства свідомо, з прямим умислом в розумінні вимог ст.173-2 КУпАП та ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

З огляду на викладене, аналізуючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП за фактом вчинення економічного та психічного насильства, що відповідно до Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству» є однією із форм домашнього насильства, що підтверджується вищенаведеними доказами.

Обираючи вид і міру адміністративного стягнення, суд враховує особу ОСОБА_1 , який фактично вину визнав, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, офіційно працює, від явок до суду не ухилявся, однак правопорушення вчинив в стані алкогольного сп`яніння, зловживає спиртними напоями, тому вважає за необхідне застосувати відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу, яке відповідно до вимог ст.23 КУпАП суд вважає справедливим, достатнім і необхідним для запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Згідно зі ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.23, 24, 27, 33-35, 40-1, ч.1 ст.173-2, ст.ст.245, 268, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн. 00 коп. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником, потерпілою протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Євтушенко