Провадження № 33/824/412/2020 Суддя в II-й інстанції Ігнатюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

28 лютого 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Домітращук І.М., розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 26 липня 2019 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 26 липня 2019 року на

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він, 05 червня 2019 року, о 23 годині 35 хвилин, у м. Києві, по вул. Дніпровська набережна, керував автомобілем марки «Daewoo», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на те, що зафіксовані поліцейськими ознаки наркотичного сп`яніння не відносяться до загально медичних ознак наркотичної залежності або вживання наркотичних засобів. При цьому, факт його постійного перебування у салоні автомобіля, позбавляли працівників поліції виявити у нього зафіксовані ознаки наркотичного сп`яніння. Заперечував факт вживання наркотичних засобів. На думку апелянта, матеріали справи не містять достатньої кількості доказів його вини у вчиненні адміністративного правопорушення. Вважав, що відеозапис із нагрудної камери поліцейського не в повній мірі засвідчує факт правопорушення, що виключало можливість використання цього доказу у якості доказування його вини. Звернув увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення ним був підписаний під тиском працівників поліції, а пояснення виклав під їх диктовку. На думку апелянта, суд безпідставно не прийняв до уваги наданий ним висновок Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» щодо відсутності у нього ознак будь-якого сп`яніння. Просив постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали, підтвердили доводи цієї скарги і просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Висновки судді місцевого суду про винність ОСОБА_1 у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння стверджуються наступними доказами:

поясненнями ОСОБА_1 , що були дані у суді першої інстанції в частині того, що він визнавав факт відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, пояснюючи це своєю зайнятістю;

письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що були дані поліцейським при фіксації адміністративного правопорушення, у яких вони підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння;

відеозаписом події, зробленим за допомогою нагрудної відеокамери поліцейського із якого вбачається, що на вимогу поліцейського ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння;

іншими доказами.

Дослідивши указані докази та давши їм належну юридичну оцінку суддя дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, необхідності накладенні на нього стягнення та на законних підставах наклав на нього стягнення у межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 130 КупАП, належним чином мотивувавши своє рішення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в частині зафіксованих поліцейськими ознак сп`яніння та відсутність у поліцейських можливості зафіксувати ці ознаки у зв`язку із тим, що він перебував у автомобілі не ґрунтуються ні на матеріалах справи, ні на вимогах законодавства. Так, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (в подальшому Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, якими, відповідно до Інструкції, є: порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість або підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови, почервоніння обличчя або неприродна блідість. Таким чином, висновок поліцейського про перебування особи у стані наркотичного сп`яніння в розумінні положень Інструкції є припущенням поліцейського про перебуванні особи у такому стані, яке ґрунтується на наявність у особи певних ознак такого сп`яніння. У зв`язку із цим, питання про те, міг чи не міг поліцейський виявити такі ознаки, а також чи були ці ознаки наявні у особи, із урахуванням імперативної норми про обов`язок водія пройти відповідний огляд на вимогу поліцейського, не має жодного вирішального значення при доведенні вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП вчиненого у формі відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Для притягнення особи до відповідальності за вчинення цього діяння не має правового значення чи дійсно особа перебувала у стані наркотичного сп`яніння. У зв`язку із цим доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про його не перебування у стані наркотичного сп`яніння із наданням висновку Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» про відсутність у нього ознак будь-якого сп`яніння не можуть бути підставою для визнання незаконним рішення судді місцевого суду.

Не ґрунтуються на матеріалах справи і доводи апеляційної скарги в частині порушень вимог закону із сторони поліцейських у ході фіксації адміністративного правопорушення. Як вбачається із зазначеного вище відеозапису всі дії поліцейських узгоджувались із вимогами нормативних документів, які регламентують порядок виявлення та фіксації адміністративного правопорушення. Наданий відеозапис містить достатню кількість даних, якими доводиться факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, що у поєднанні із іншими доказами доводить його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова судді Дарницького районного суду м. Києва від 26 липня 2019 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 26 липня 2019 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Ігнатюк