Провадження № 33/4820/18/20
Справа № 673/1355/19 Головуюча в 1-й інстанції Ягодіна Т. В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Кулеша Л. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2020 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Цугель А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деражнянського районного суду Хмельницької області від 27 серпня 2019 року про притягнення, останнього, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , не працюючого,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить десять тисяч двісті гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп.

За постановою суду, 21.07.2019 року о 22 год. 50 хв. ОСОБА_1 керував скутером марки «Сузукі» по вул. Завалля, в м. Деражня Хмельницької області в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9.а Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, так як у ньому не зазначено свідків, які були присутні під час зупинки транспортного засобу, а також не були опитані. При складанні протоколу йому не було роз`яснено його права і обов`язки, про що не зроблено примітку в протоколі, у вказаний термін не вручено копію протоколу та не виданий тимчасовий талон на право керування транспортними засобами. Стверджує, що транспортним засобом, а саме скутером він не їхав, а просто його волік. Вказує, що розгляд справи судом був здійснений за його відсутності, в ході якого не допитано жодного свідка по справі, що призвело до порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Івахова Р.В., на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до положень п.2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з вимогами ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення такого огляду, або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Положеннями п. 2, 3, розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 07.11.2015 року № 1452/735 передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.

Як вбачається з матеріалів справи, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи. Підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд дав вірну оцінку.

Такий висновок ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №026616 від 21.07.2019 року, з якого слідує, що водій ОСОБА_1 21 липня 2019 року о 22 год. 50 хв. в м. Деражня Хмельницької області, по вул. Завалля, керував (автомобілем) скутер Сузукі в стані алкогольного сп`яніння ( а.с. 3).

Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків, що підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Із дослідженого місцевим та апеляційним судом результату тесту приладу «Драгер Алкотест 6810» № 351 від 21.07.2019 року слідує, що у ОСОБА_1 виявлено 0,32 % проміле алкоголю (а.с. 4).

За даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, такий ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками (різкий запах спиртного з порожнини рота, почервоніння обличчя, нечітка мова, тремтіння рук) за допомогою приладу Drager 6810 ARCD - 0511 результат огляду на стан алкогольного сп`яніння позитивний 0, 32 % проміле. З результатами проведеного тесту водій ОСОБА_1 був згідний, що підтвердив своїм підписом, в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 5).

У відповідності до письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , вбачається, що ОСОБА_1 , в їх присутності, погодився, на місці зупинки транспортного засобу, у встановленому законом порядку, пройти перевірку на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Драгер". Результат тесту показав 0, 32% проміле, з яким ОСОБА_1 був згідний (а.с. 7,6).

З відеозаписів з нагрудних камер спостереження інспекторів поліції, оглянутих і під час апеляційного розгляду, вбачається, що на них зафіксовані обставини проведення, у встановленому законом порядку, обстеження на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , він не заперечував щодо результатів проведеного тесту, в присутності вказаних свідків.

Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, ОСОБА_1 та його захисником не надано, не здобуто таких, і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

Згідно з поясненнями ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції, він дійсно, у вказаний день та час, на пропозицію поліцейських, погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння приладом Драгер на місці зупинки, але заперечив керування, вказуючи, що мотор скутера не був заведений, він його штовхав. Вживання спиртного та наявності свідків при проведенні огляду не заперечує.

За показаннями свідка ОСОБА_4 у цей день він був разом із ОСОБА_1 , його скутер був несправним, він ним не керував, а тягнув від сестри, додому, близько 500 м.

Свідок ОСОБА_5 , в процесі апеляційного розгляду, підтвердив, що у вказаний день та час було отримано виклик та зупинено скутер, який рухався у вказаному місці, світло фар було нерегулярним. Вказаний транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 було зупинено, в ході розмови у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд, у встановленому законом порядку, на місці зупинки, за допомогою приладу Драгер. З результатом проведеного тесту 0, 32 % проміле ОСОБА_1 погодився у присутності двох свідків.

Наведене спростовує твердження ОСОБА_1 та його захисника про те, що останній не керував даним транспортним засобом. Крім того, з переглянутого апеляційним судом відеозаписом вбачається, що ОСОБА_1 пояснює поліцейському, що їхав на скутері із малолітнім сином.

Посилання в апеляційній скарзі на не зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення свідків, під час зупинки транспортного засобу, є безпідставними, оскільки у відповідності до «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України від 7 листопада 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, зазначення свідків у протоколі є обов`язковим в разі відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Суд відхиляє твердження ОСОБА_1 про те, що йому при складанні протоколу не роз`яснювалися права та обов`язки, оскільки вони повністю спростовуються вищенаведеними дослідженими в суді доказами, зокрема поясненнями свідків та підписом самого ОСОБА_1 у відповідних графах в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 3), а такі його доводи суд розцінює як намір уникнення відповідальності за фактично вчинене.

Доводи сторони захисту про те, що суд незаконно розглянув справу про адміністративне правопорушення, без участі ОСОБА_1 , не повідомивши ні його, ні захисника про дату та час судового засідання, чим порушено його право на захист, є безпідставними, оскільки в матеріалах справи є розписка про вручення йому судової повісти та виклик ОСОБА_1 до суду на 27 серпня 2019 року, яку було ним отримано 15.08.2019 року, що свідчить про належність повідомлення ( а.с. 16).

Посилання ОСОБА_1 на інші порушення, зазначені в апеляційній скарзі, не впливають на висновок суду про доведеність його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки подія та склад, вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції.

Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки судді першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення не встановлено.

Місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи, дана належна оцінка особі ОСОБА_1 , правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про доведеність його вини у порушенні вимог п. 2.9а ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладене на ОСОБА_1 стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.

З урахуванням наведеного, підстав для скасування постанови у межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя-

п о с т а н о в и л а :

Постанову Деражнянського районного суду Хмельницької області від 27 серпня 2019 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Л.М. Кулеша