Справа № 647/2105/20
№ провадження 3/647/1769/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2020 року Суддя Бериславського районного суду Херсонської області Кириленко М.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Бериславського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм у ФОП « ОСОБА_2 », ідентифікаційний номер не надано,

у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, суд

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАБ №275974, 09.07.2020 року о 07-55 год., знаходячись на 56 км. автомобільної дороги Херсон-Генічеськ, керував автобусом БАЗ-А079.20 Еталон, д.н. НОМЕР_1 , при цьому рухався за встановленим маршрутом Херсон-Бердянське, перевозив пасажирів у кількості 15 осіб без засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисник масок, що закривають ніс та рот, чим порушив вимоги підпункту 1 пункту 10 постанови КМУ№641 від 22.07.2020 року, та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вину не визнав, пояснив що маска висіла у нього на вусах, на момент коли його зупинили працівники патрульної поліції маска була одягнена не правильно, оскільки перед цим він змінював колесо і тільки почав рух.

Дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступних висновків.

Диспозицією ст.44-3КУпАП передбачено настання адміністративної відповідальності за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України Про захист населення від інфекційних хвороб , іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма є бланкетною та відсилає до спеціальних нормативно-правових актів.

В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 перевозив пасажирів, знаходячись без засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисник масок, що закривають ніс та рот, чим порушив вимоги п.4.7 постанови КМУ №392 від 20.05.2020 року.

Відповідно до п. 4.7 постанови від 20.05.2020 р. № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» встановлено наступне:

4.7. Рішення про посилення протиепідемічних заходів, прийняті регіональними комісіями з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій, не можуть стосуватися проведення зовнішнього незалежного оцінювання, вступних випробувань, єдиного вступного іспиту з іноземної мови, єдиного фахового вступного випробування, атестації у формі тестових екзаменів ліцензійних інтегрованих іспитів КРОК, єдиного державного кваліфікаційного іспиту, встановлювати особливості проведення чи обмеження щодо зазначених в цьому абзаці заходів.

Тобто в протоколі про адміністративне правопорушення вказане невірне посилання на конкретну норму закону щодо дотримання вимог в умовах карантину, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, що прямо суперечить принципу правової визначеності, закріпленому у численних рішеннях ЄСПЛ (п. 31 рішення від 28 жовтня 2003 року у справі Ракевич проти Росії (Rakevich v. Russia), заява № 589973/00); п. 109 рішення від 13 грудня 2001 року у справі Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови (Metropolitan Church of Bessarabia v. Moldova), заява № 45701/99); п. 54 рішення від 23 вересня 1998 року у справі Стіл та інші проти Сполученого Королівства (Steel and Others v. the United Kingdom), згідно яких закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку.

Зокрема, ЄСПЛ нагадує, що національне законодавство має з достатньою чіткістю визначати межі та спосіб здійснення відповідного дискреційного права, наданого органам влади, щоб забезпечувати громадянам той мінімальний рівень захисту, на який вони мають право згідно з принципом верховенства права в демократичному суспільстві (п. 33 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Доменічіні проти Італії (Domenichini v. Italy), Reports 1996-V).

На національному рівні Конституційний Суд України в своєму рішенні від 29 червня 2010 року у справі № 17-рп/2010 за конституційним поданням Уповноваженого ВРУ з прав людини зазначив, що одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями (абз. 3 п.п. 3.1 п. 3), а у рішенні від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005 той же Суд вказав, що із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі (абз. 2 п.п. 5.4 п. 5).

Порядок збору і процесуального закріплення доказів визначений законодавством України про адміністративні правопорушення, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений в порядку і з джерел, передбачених цим законодавством. При цьому необхідно враховувати, що у справі протокол про адміністративне правопорушення серії серії ВАБ №275974від 09.07.2020 року, є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще як юридичний документ (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою Національної поліції справи про адміністративне правопорушення (ст. 254 і 255 КУпАП), тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Крім того протокол не містить відомостей про свідків, також не додано письмових пояснень пасажирів транспортного засобу, які б підтвердили той факт що водій керуючи транспортним засобом був без захисної маски.

Таким чином, оцінюючи вказаний доказ відповідно ст. 252 КУпАП, суд приходить до переконання, що протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №275974 від 09.07.2020 року складений без дотримання вимог процесуального закону, що тягне за собою визнання його, як доказу, недопустимим.

З огляду на встановлені обставини, з урахуванням практики ЄСПЛ, відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд при відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення,суд приходить до висновку, що наявними у справі доказами не доведений факт вчинення останнім правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 44-3 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 44-3, 247 п. 1, 251, 256, 280 КУпАП, -

постановив:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Херсонського апеляційного суду через Бериславський районний суд Херсонської області.

Постанова набрала законної сили __________ 2020 року.

Суддя М.О.Кириленко