Справа № 214/4597/20
3/214/2242/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 вересня 2020 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Євтушенка О.І., секретар судового засідання Єременко К.С., за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від Саксаганського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), що народився в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, працюючого оператором комп`ютерного набору ТОВ «УКР-ТЕСТ-СТАНДАРТ», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

01 липня 2020 року на адресу суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №668351 від 24 червня 2020 року у відношенні ОСОБА_1 про притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що 14 червня 2020 року о 01.00 год. ОСОБА_1 , знаходячись за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно вчинив домашнє насильство психологічного характеру у відношенні співмешканки ОСОБА_2 , а саме висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, чим міг зашкодити її психічному здоров`ю.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнав, суду пояснив, що 14 червня 2020 року він знаходився вдома за адресою: АДРЕСА_1 . Квартира належить його батькам, а він в ній значиться зареєстрованим та проживає. О 01.00 год. цього дня додому прийшла його співмешканка ОСОБА_2 в неадекватному стані та без дитини. Він запитав у неї, де вона залишила дитину та чому так пізно повернулась додому. Дитина не від нього. У відповідь на його запитання ОСОБА_2 розпочала сварку, під час якої відчинила вхідні двері квартири, за якими знаходилось троє невідомих йому чоловіків. Він сварку не розпочинав та поводив себе адекватно, стримано по відношенню до ОСОБА_2 . Фізичного насильства по відношенню до неї він не застосовував. Коли він запитав у неї, хто ці особи, вони почали його бити. Після цього ОСОБА_2 забрала з квартири свої речі та пішла. Наступного дня за фактом спричинення йому тілесних ушкоджень він звернувся до поліції та пройшов СМЕ.

Присутня в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 суду пояснила, що ОСОБА_1 її співмешканець, у них є спільна дитина ОСОБА_4 , 2019 року народження, однак у свідоцтві про народження дитини він батьком не зазначений, факт батьківства він не визнає. 14 червня 2020 року вона прийшла додому приблизно о 00.00 00.30 год., аби зібрати речі та піти від нього. Напередодні вона знаходилась з дитиною в гостях у брата ОСОБА_5 .. Коли вона прийшла додому, ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, почав піднімати на неї руку, ображати. Випадки вчинення ОСОБА_1 відносно неї фізичного насильства неодноразово вже мали місце раніше, у тому числі й коли вона була вагітною. Захищаючись, вона також била його кулаками. Свідками бійки стали її брат, його двоє друзів та його дружина, які прийшли тоді разом з нею аби допомогти забрати речі з квартири. Де він отримав побої, вона не знає. Брат та друзі брата, які з нею прийшли, його не чіпали.

Допитана судом в якості свідка ОСОБА_6 суду показала, що вона є матір`ю ОСОБА_1 , який проживає окремо. Свідком подій, що мали місце 14 червня 2020 року, вона не була. Того дня їй зателефонували з роботи сина з`ясувати, чи бачила вона його. Ввечері, 13 червня 2020 року, ОСОБА_1 приходив до неї додому, з ним все було гаразд. Хвилюючись за ОСОБА_1 , вона попрохала свого брата, аби він поїхав до нього додому перевірити, чи все з ним гаразд. Брат повідомив, що ОСОБА_1 знаходиться вдома, його сильно побили, а тому він відвіз ОСОБА_1 до лікарні для надання йому медичної допомоги. Після цього син подав заяву до поліції за фактом скоєння відносно нього злочину. Їй відомо, що ОСОБА_1 мешкав разом з ОСОБА_2 та її дитиною. Дівчина сирота, її прийняли в сім`ю. Часто ОСОБА_2 їздить з дитиною до свого брата, повертаючись додому пізно. Вони робили їй зауваження з цього приводу, оскільки це може нашкодити дитині, однак вона їх не сприймала. Підтвердила, що між її сином та ОСОБА_2 іноді виникали непорозуміння, однак чи переходили вони в сварки не може сказати.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 суду показав, що він є братом ОСОБА_2 13 червня 2020 року сестра приїхала разом з дитиною до нього в гості. Приблизно о 23.00 год. ОСОБА_1 почав їй надзвонювати, щоб вона приїхала додому, висловлювати погрози на її адресу, що вижене її з квартири з речами, якщо вона не приїде. Приблизно о 00.30 год. 14 червня 2020 року він разом з ОСОБА_2 , своєю дружиною та двома знайомими приїхали до квартири, де мешкає ОСОБА_1 ОСОБА_2 пішла першою, а вони витягували з машини дитячу коляску, дружина тримала дитину. Піднявшись на 4-й поверх, де була квартира ОСОБА_1 , вони почули крики. Невдовзі ОСОБА_2 відчинила їм вхідні двері квартири. В той момент ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння та пив коньяк. Вони допомогли ОСОБА_2 зібрати її речі і покинули квартиру. Перед виходом ОСОБА_2 вилила ОСОБА_1 на голову залишки коньяку з пляшки. Звідки у ОСОБА_1 тілесні ушкодження він не знає, конкретно він його не чіпав. Того дня між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 була бійка, однак свідком її він не був.

Аналогічні покази надано допитаною в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 , яка є дружиною ОСОБА_5 .

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , покази свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , дослідивши письмові матеріали справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

У розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Вимогами ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є:протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, та інші документи.

Диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Аналізом вказаних матеріальних норм встановлено, що суб`єктом складу правопорушення за ст.173-2 КУпАП може бути виключно особа, яка є членом сім`ї потерпілого та чи перебувають кривдник і потерпіла особа в будь-яких стосунках між собою. Об`єктивна сторона правопорушення передбачає активну чи пасивну поведінку кривдника, спрямовану на спричинення шкоди потерпілій особі вчиненням насильства (економічного, фізичного, психологічного).

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №668351 від 24 вересня 2020 року слідує, що 14 червня 2020 року о 01.00 год. ОСОБА_1 , знаходячись за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно вчинив домашнє насильство психологічного характеру у відношенні співмешканки ОСОБА_2 .

При цьому, відповідно до протоколу прийняття заяви про правопорушення, ОСОБА_2 звернулася до поліції із заявою 20 червня 2020 року, в якій просить притягнути до відповідальності її співмешканця ОСОБА_1 , який систематично спричиняє їй фізичний біль та вчиняє насильство в сім`ї. Протокол не містить деталізації, коли саме ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство, якого характеру воно було.

Допитані судом в якості свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , кожен окремо, зазначали, що сварка, яка виникла 14 червня 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , була обопільною й переросла в бійку.

Натомість суд вважає, що дані докази не є беззаперечними та допустимими, які б свідчили про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, що саме 14 червня 2020 року мало місце вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства у відношенні до ОСОБА_2 , яка фактично із заявою звернулася до поліції 20 червня 2020 року, тобто зі сплином 6 днів.

Крім того, відсутність в матеріалах справи доказів спричинення ОСОБА_1 тілесних ушкоджень ОСОБА_2 ставить під сумнів її покази стосовно чинення ним домашнього насильства фізичного характеру, що в об`єктивну сторону складу інкримінованого йому порушення не ставиться.

Разом з тим, наявність медичних документів та висновку СМЕ №923 від 15 червня 2020 року, які підтверджують факт спричинення ОСОБА_1 тілесних ушкоджень 14 червня 2020 року, його звернення до поліції із заявою та внесення відповідних відомостей до ЄРДР за №0000946 від 16 червня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, дають підстави суду довіряти поясненням останнього, а відтак ставлять під сумнів пояснення ОСОБА_2 з приводу вчинення сварки саме ОСОБА_1 , як і фізичного насильства у відношенні неї.

Хронологічним аналізом вказаних подій в системному зв`язку із наданими суду доказами та поясненнями ОСОБА_1 суд приходить до висновку про недоведеність виникнення між ним та ОСОБА_2 сварки 14 червня 2020 року саме з його вини, як це працівниками поліції йому інкриміновано. Факт складання працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення 24 червня 2020 року, в той час як правопорушення начебто мало місце 14 червня 2020 року викликає у суду сумнівність в його допустимості як доказу загалом, з урахуванням приписів ст.254 КУпАП.

Між іншим, в ході судового розгляду не встановлено самого факту вчинення ОСОБА_1 психологічного насилля над ОСОБА_2 14 червня 2020 року, яке б призвело до порушення її конституційних прав і свобод як члена сім`ї та громадянина, нанесло їй моральну шкоду. Самі по собі обставини, викладені в протоколі, суд розцінює як упереджене ставлення обох сторін між собою внаслідок ускладнених стосунків.

Позаяк, надаючи оцінку поясненням ОСОБА_1 , показам свідка ОСОБА_6 та поясненням потерпілої ОСОБА_2 , суд приходить до висновку, що причетність саме ОСОБА_2 до виникнення сварки, провокування своєю поведінкою ОСОБА_1 на конфлікт працівники поліції взагалі не перевірили, що, за даних обставин, було б доцільним та необхідних задля встановлення істини.

Допустимих доказів, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння суду не надано, як і не конкретизовано, які ознаки алкогольного сп`яніння працівники поліції у нього виявили. Крім того, присутній в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що того дня він перебував в тверезому стані.

Відповідно до ст.252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У рішеннях від 30 травня 2013 року у справі № 36673/04 «Малофєєва проти Росії» та від 20.09.2016 року у справі № 926/08 «Карелін проти Росії» Європейський суд з прав людини зауважив, що «… при розгляді справи суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод...».

Враховуючи, що відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до переконання, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП з підстав відсутності в його діях складу інкримінованого йому складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Враховуючи закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір в порядку ст.40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.173-2 ч.1, 245, 247 ч.1 п.1, 252, 280, 283 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілою протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Євтушенко