Справа № 323/1745/20
Провадження № 3/323/548/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2020 р.м. Оріхів

Суддя Оріхівського районного суду Запорізької області Мінаєв М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , такого, що не працює,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВстановиВ:

16.07.2020 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла справа про адміністративне правопорушення за протоколом серії ОБ № 101178 від 14.07.2020 р., щодо громадянина ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказаним протоколом встановлено, що 14.07.2020 року о 19 год. 44 хв. по вул. Тімірязєва в м. Оріхів Запорізької областігромадянин ОСОБА_1 керував автомобілем 3АЗ-1102, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці не реагують на світло. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у лікаря нарколога відмовився у присутності двох свідків. Тим самим водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , у судовому засіданні свою вину не визнав та пояснив, що не відмовлявся проходити медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, оскільки у порядку та з підстав, визначених законом, такої вимоги працівники поліції до нього не висували. Зокрема, він був зупинений через виявлення працівником поліції несправності сигналу повороту в автомобілі. В ході спілкування поліцейський заявив, що йому не подобаються очі ОСОБА_1 , у зв`язку той зобов`язаний пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння. Конкретні підстави такої вимоги поліцейський не вказав. Після цього між ОСОБА_1 , пасажирами його автомобіля та поліцейським виникла суперечка, в результаті чого поліцейський склав протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Однак після цього від керування автомобілем ОСОБА_1 відсторонений не був та продовжив рух.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд виходить з такого.

Частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Порядок проведення медичного огляду на стан сп`яніння та фіксації його результатів регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі Інструкція № 1452); Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 (надалі Інструкція № 1395); Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 (надалі Порядок № 1103).

Відповідно до п. 3 Розділу ІХ Інструкції № 1395, направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103 (зі змінами).

Відповідно до п. п. 6, 7 Розділу ІХ цієї ж Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Під час судового розгляду справи були допитані свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які пояснили, що причиною зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 була начебто несправність сигналу лівого повороту. В ході спілкування з приводу цієї ситуація між ними, ОСОБА_1 та поліцейським ОСОБА_4 виникла суперечка з приводу вимог на претензій до ОСОБА_1 .

Зокрема, свідок ОСОБА_3 пояснив, що поліцейський ОСОБА_5 є його давнім знайомим, який знає, що ОСОБА_3 схильний до вживання наркотичних засобів, оскільки колись вони робили це разом, а пізніше сам ОСОБА_3 був позбавлений права керуванням транспортними засобами через виявлення у нього стану наркотичного сп`яніння. Відтак, поліцейський ОСОБА_4 не приховував, що підозрює ОСОБА_1 у наркотичному сп`янінні лише з тих підстав, що той пересувається у компанії ОСОБА_3 . При цьому поліцейський повідомив, що йому «не подобаються» очі ОСОБА_1 , однак що саме він мав на увазі, поліцейський не пояснив. Реакцію очей ОСОБА_1 на світло ніхто не перевіряв.

Аналогічні показання надала й свідок ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_7 , зазначений в протоколі, судовий виклик отримав, але в судове засідання не з`явився, не повідомивши причин.

Крім того, на доданому до протоколу відеозаписі зафіксована поведінка та зовнішній вид ОСОБА_1 , які не виявляють явних ознак алкогольного або наркотичного сп`яніння у виді відсутності реакції очей на світло. В який спосіб поліцейський встанови відсутність реакції зіниць очей ОСОБА_1 на світло матеріалами справи також не підтверджується.

Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України от 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, - адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях.

Однією з таких правових презумпцій є закріплена у ст. 62 Конституції України презумпція невинуватості, згідно якої особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку.

Пояснення ОСОБА_1 , надані ним в суді, матеріалами справи не спростовуються.

Крім того, суд виходить з того, що вимога поліцейського щодо проходження медичного огляду має ґрунтуватись на встановленні хоча б початкових ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, які мають бути зафіксовані належними доказами. У протилежному випадку висунення такої вимоги є безпідставним і може свідчити про свавілля з боку працівника поліції.

В даному випадку матеріали справи не містять жодного доказу про наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, які надавали б підстави для висунення вимоги щодо проходження медичного огляду.

Непрямо про відсутність таких підстав свідчить і те, що відповідно до п. 1 Розділу ІХ Інструкції № 1395 водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Однак в порушення цієї норми поліцейський, що склав протокол відносно ОСОБА_1 , не відсторонив його від керування автомобілем, що може свідчити про те, що в нього не було достатніх підстав вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, а показання свідка ОСОБА_3 взагалі вказують на свавілля з боку поліцейського ОСОБА_5 .

Одним із елементів презумпції невинуватості є тлумачення всіх сумнівів на користь особи, яка притягається до відповідальності.

За таких обставин суд не вбачає в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом

Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у випадку встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, на ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керуючись ст.ст.276-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Оріхівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області М.М. Мінаєв