Справа №461/9084/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2020 року м.Львів

Суддя Галицького районного суду м.Львова Радченко В. Є., при секретарі Степанюк Ю.В. за участю представників Галицької митниці Держмитслужби Дунаса М.О., Лубоцького Б.І. представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності Бабій І. М., розглянувши матеріали, які надійшли з Львівської митниці ДФС про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил

ОСОБА_1 , українця, громадянина України, який працює - ФОП « ОСОБА_2 », закордонний паспорт НОМЕР_1 , виданий 09.01.2018 року, орган, що видав 4615, запис №974, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,за ч.1 ст.483 Митного кодексу України,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про порушення митних правил № 2818/20900/19 від 09.07.2019 року, 09.07.2019 року водій фірми перевізника ФОП « ОСОБА_2 », ОСОБА_1 , який прямував на в`їзд в Україну транспортним засобом з реєстраційним номером НОМЕР_2 / НОМЕР_3 під час проходження митного контролю на митному посту «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС надав диспетчеру митниці для реєстрації та проходження митного контролю товаросупровідні документи, а саме: CMR № 0001124 від 08.07.2019 року, Invoice № 162437449 від 08.07.2019 року та польську експортну декларацію типу № 19PL442020E0405672 від 08.07.2019 року, відповідно до яких переміщується товар - «вата мінеральна» із заявленою митною вартістю 2 555 Євро.

Даний товар згідно з попереднім повідомленням ЕЕ № 100000/2019/819418 від 08.03.2013 року відправлений компанією «RockwoolPolska SP. Z. O.O.»на адресу одержувача товару української компанії "«RockwoolUkraine".

В ході проведення візуального огляду транспортного засобу на вантажному відсіку автомобіля з реєстраційним номером НОМЕР_2 / НОМЕР_3 , на якому було накладено митне забезпечення, було виявлено механічне втручання чи пошкодження пломби № UC-PU № 3555, яка зазначена в експортній декларації MRN № 19PL442020Е0405672 від 08.07.2019 та CMR № 0001124.

За результатами митного огляду було встановлено невідповідність даних вказаних в товаросупровідних документах фактичним відомостям в частині найменування та кількості товарів, а саме виявлено 1520 кг незадекларованих товарів, а саме меблевої фурнітури.

Згідно з CMR № 0001124 від 08.07.2019 року водієм фірми-перевізника ФОП « ОСОБА_2 », ОСОБА_1 не було внесено відповідного запису.

Таким чином, згідно протоколу водій фірми перевізника ФОП « ОСОБА_2 » ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів та їх кількості.

У судовому засіданні представники Галицької митниці ДМС Дунас М.О. та ОСОБА_3 просили суд визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.483 МК України, оскільки у матеріалах справи є достатні докази, що підтверджують наявність у його діях складу вказаного вище правопорушення.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Бабій І.М. у судовому засіданні долучила письмові заперечення на складений протокол та надала пояснення аналогічні зазначеним у запереченнях, додатково зазначивши, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.483 МК України. Зокрема відсутній такий його елемент, як умисел на вчинення, адже товар був завантажений, опломбований та оформлений у митному відношенні країни-відправника вантажу. При цьому особистої участі у завантаженні товару ОСОБА_1 не брав, оскільки такий завантажувався на заводі відправника вантажниками за допомогою спеціалізованої техніки. Він, як водій, перевірив обсяг завантаженого товару на майданчику перед його завантаженням в автомобіль. Товаро-супровідні документи, які в подальшому подав для оформлення митним органам України, ОСОБА_1 отримав від відправника товару.

В судому засіданні було отримано пояснення безпосередньо від особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , який зазначив, що на протязі останніх двох років працює водієм у ФОП « ОСОБА_2 ». За цим маршрутом ним неодноразово здійснювалися міжнародні перевезення мінеральної вати між польською компанією «RockwoolPolska SP. Z. O.O.» та українською фірмою "«RockwoolUkraine ".

07.07.2019 року ОСОБА_1 на виконання зовнішньоекономічного контракту між польською компанією «RockwoolPolska SP. Z. O.O.» та українською фірмою "«RockwoolUkraine» виїхав автомобілем з реєстраційним номером НОМЕР_2 / НОМЕР_3 з України до РП, а саме у місто Malkinia, що розташоване недалеко від Варшави. Прибувши до місця призначення вночі, одразу ж зареєструвався на загрузку та почав очікувати своєї черги на парковці перед заводом. Приблизно біля 11 год ранку 08.07.2019 року він прибув на площадку для завантаження, яка знаходиться на території фірми відправника. Від представника фірми відправника ОСОБА_1 отримав пакет документів на вантаж та йому запропоновано подати транспортний засіб на завантаження . ОСОБА_1 зазначив, що вантаж є об`ємний, а відтак такий завжди завантажувався на заводі відправника вантажниками за допомогою спеціалізованої техніки через бокове завантаження. ОСОБА_1 підкреслив, що завжди оглядав вантаж перед його загрузкою в автомобіль, а тому він як водій, перевірив обсяг товару, що мав завантажуватися на майданчику перед початком його завантаження в автомобіль Оскільки завантаження тривало біля 4 годин, то він час від часу відлучався для відвідування туалету, душу, закладу харчування, що було необхідним для задоволення його природніх та побутових потреб.

Після завершення завантаження товару в автомобіль з реєстраційним номером НОМЕР_2 / НОМЕР_3 представник митної агенції, який знаходиться на території польської компанії «RockwoolPolska SP. Z. O.O.», оглянув транспортний засіб з вантажем та опломбував його шляхом проставлення пломби № UC-PU № 3555. Після завершення всіх митних процедур автомобіль з вантажем під керуванням ОСОБА_1 попрямував до митного кордону для в`їзду в Україну.

Зранку 09.07.2020року ОСОБА_1 прибув автомобілем з реєстраційним номером НОМЕР_2 / НОМЕР_3 з вантажем до пункту пропуску «Хребенне-Рава-Руська». Спочатку автомобіль та пломбу на ньому на території Польщі перед в`їздом в Україну оглянув польський прикордонник, у якого не було жодних зауважень ні до пломби, ні до товаросупровідних документів. Польські митники, оглянувши автомобіль з вантажем, також не мали жодних застережень до товаросупровідних документів та до пломби. Зауважив, що у випадку, якщо пломба була б пошкоджена, то це було б виявлено польськими митниками чи прикордонниками.

Після завершення митних процедур на території Польщі ОСОБА_1 заїхав своїм автомобілем з вантажем на пункт пропуску «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС, який знаходиться на відстані 300-500 м від польського митного поста. Цю відстань він подолав десь за 10 хв. Для проходження митного контролю в Україні він отримав контрольний талон для проходження митного контролю по «червоному коридору» та був скерований на площадку в пункті пропуску «Рава-Руська». Автомобіль з пломбою був оглянутий працівником прикордонної служби України, в якого також не виникло жодних претензій до пломби. До ОСОБА_1 підійшли працівники служби боротьби з контрабандою Львівської митниці та скерували автомобіль в бокс поглиблено огляду, де і було виявлено незадекларовану меблеву фурнітуру, яка була запакована в ящики, в яких також знаходились і рахунки-фактури на неї. Працівники митниці тривалий період проводили розвантаження автомобіля та пояснили йому, що готові відпустити автомобіль з мінеральною ватою при умові написання ним пояснення, при цьому повідомивши, що у випадку відмови затримують автомобіль з товаром. Враховуючи, що ОСОБА_1 три дні перебував у рейсі, був втомлений чеканням без елементарних людських умов перебування, будучи необізнаним з тонкощами митного законодавства, - написав під диктовку працівника митника таку заяву. Просив суд першої інстанції не брати до уваги дані пояснення, а керуватися поясненнями даними в судовому засіданні.

Заслухавши пояснення представників Галицької митниці Держмитслужби, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Бабій І. М., дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.280 КУпАПсуд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд вважає за необхідне згідно зі ст. 487 МК України, застосувати норми Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

При цьому, за змістом ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи суддя повинен перевірити правильність складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 495 МК України протокол про порушення митних правил є джерелом доказів у справі.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказав, що термін «кримінальне правопорушення», що міститься у ст. 2 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), має автономне значення і охоплює суворі за своїми наслідками види адміністративних стягнень, до яких належать адміністративний арешт та значні адміністративні штрафи, які фактично носять кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції, а справи щодо їх застосування в силу суворості таких санкцій за суттю є кримінальними (пункти 82, 83 Рішення у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» від 8 червня 1976 року, пункт 55 Рішення у справі «Гурепка проти України» від 6 вересня 2005 року, пункт 38 Рішення у справі «Менаріні проти Італії» від 27 вересня 2011 року).

Протокол про порушення митних правил є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Частиною 1 статті 483 МК України встановлено відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості

Аналіз статті 483 МК Українидає підстави вважати, що склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, передбачає наявність прямого умислу особи на переміщення товарів з приховуванням від митного контролю шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування, кількості та вартості товарів, що полягає у активних діях, що вчиняє особа, усвідомлює їх та прагне досягнути результату протиправними способами.

Статтею 19 Митної конвенції про міжнародне перевезення вантажів із застосуванням книжки МДП від 14.11.1975 року, яка набрала чинності для України 11.10.1994 р. визначено, що митні органи країни відправлення повинні вживати необхідних заходів для того, щоб упевнитися в точності вантажного маніфесту, і для накладення митних печаток і пломб або для контролю митних печаток і пломб, накладених під відповідальність згаданих митних органів належним чином уповноваженими особами.

В протоколі про порушення митних правил, який за своєю суттю прирівнюється до обвинувального акту в такій категорії справ, митний орган покликається на ту обставину, що під час візуального огляду митного забезпечення було виявлено механічне втручання чи пошкодження пломби № UC-PU№ 3555, яка зазначена в експортній декларації MRN№ 19PL442020Е0405672 від 08.07.2019 та CMR№ 0001124.

П. 15 Інструкції з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачає, що до Протоколу про порушення митних правил долучаються матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутній належний та допустимий доказ того (висновок спеціалізованої судово-експертної установи) чи дійсно мало місце механічне втручання чи пошкодження пломби № UC-PU № 3555, яка знаходилась на транспортному засобі НОМЕР_2 / НОМЕР_3 .

В протоколі про порушення митних правил, зазначено, що під час візуального огляду митного забезпечення було виявлено механічне втручання чи пошкодження пломби № UC-PU№ 3555. Це не є тотожними поняттями, адже механічне втручання це повне або часткове виривання чи повний або частковий переріз тіла пломби, а пошкодження пломби це пошкодження цілісності пломби чи пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломби (дріт, кордова нитка тощо).

В долучених до матеріалів справи документах інформація про дану обставину відсутня, оскільки органом, що складав протокол це питання не досліджувалося.

Крім того, в матеріалах справи відсутня і сама пломба, яка повинна бути належним чином упакована та яка б могла б бути предметом дослідження судової експертизи для встановлення або спростування обставин зазначених у протоколі щодо механічного втручання у цілісність пломби чи пошкодження пломби.

Стандарт «доведення поза розумним сумнівом`означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке іншерозумнепояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відтак, наявність у протоколі припущень, а саме щодо механічного втручання чи пошкодження пломби, не підтверджених належними та допустимими доказами, відсутність самої пломби унеможливлює притягнення особи до адміністративної відповідальності та свідчить про поверхневість роботи органу, що складав протокол про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , працює водієм у ФОП « ОСОБА_2 », якому на праві власності належить автомобіль з реєстраційним номером НОМЕР_2 / НОМЕР_3 , що підтверджується витягом з трудової книжки ОСОБА_1 та технічним паспортом на автомобіль.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі «Гурепка проти України» від 08.07.2010, суд, зокрема, зазначив, що адміністративні правопорушення через суворість санкцій, слід відносити до фактично кримінальних правопорушень, з усіма гарантіями статті 6 Конвенції та, відповідно, й статті 2 Протоколу № 7 до Конвенції.

Згідно вимог кримінального судочинства суд може обґрунтувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або які отримані у порядку, передбаченому ст.225 КПК України, а відтак суд керується показаннями ОСОБА_1 отриманими від нього в засіданні суду.

Допитаний в судовому засіданні, ОСОБА_1 зазначив, що особисто товар не завантажував, адже такий завантажувався вантажниками за допомогою спеціалізованої техніки, а відтак постійно контролювати процес завантаження товару у транспортний засіб також не мав змоги так як товар вантажився декількома особами.

Пакет документів на товар було отримане водієм ОСОБА_1 від митного брокера відправника безпосередньо після того, як завантаження товару було завершено та на автомобілі була наявна пломба відправника.

Відповідно до наявної у матеріалах справи заявки на виконання договору перевезення ОСОБА_4 зривати пломби не мав права, а відтак і жодних записів до CMR ним внесено не було.

Таким чином, суд приходить до висновку, що товар був завантажений, опломбований та оформлений у митному відношенні країни-відправника вантажу. При цьому фізичної участі у завантаженні товару ОСОБА_1 не брав, а товаросупровідні документи, які в подальшому ОСОБА_1 подав для оформлення митним органам України він отримав від митного брокера на території заводу відправника товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ст. 191 МК України передбачено, що перевізники зобов`язані під час прийняття товарів до перевезення перевіряти точність відомостей щодо кількості вантажних місць, їх маркування, номери, зовнішній стан товарів та їх пакування. У разі неможливості такої перевірки вносити відповідний запис до міжнародної автомобільної накладної (СМR).

Як зазначено у пункті 37 частини 1 статті 4 МК України, перевізник - особа, яка здійснює перевезення товарів через митний кордон України та/або між органами доходів і зборів на території України або є відповідальною за такі перевезення.

Відповідно до ч. 2 ст. 460 Митного кодексу України, перевізники несуть відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товару через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення цих товарів документів, що містять неправдиві відомості (ст. 483 МК України), виключно у разі, якщо ці відомості стосуються кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, а перевізниками не вжито заходів до перевірки правдивості зазначених відомостей або у разі неможливості такої перевірки не внесено відповідного запису до міжнародної автомобільної накладної (СМR).

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи ОСОБА_1 для здійснення митних формальностей, до органу фіскальної служби було подано товаросупровідні документи, які йому надані саме фірмою відправником.

Таким чином, перевізником були виконані вимоги ч. 2 ст. 460 Митного кодексу України та надані митному органу документи отримані від відправника.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, що для притягнення до відповідальності за порушення ст. 352 МК України (ст. 483 по МК України 2012 року) необхідна наявність умислу в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме що не можна розглядати як контрабанду дії особи, яка, здійснюючи транзитне перевезення товарів через територію України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України. Про це указано в п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 03.06.2005 року №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил «(Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30 травня 2008-р.).

Відповідно до положень ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів через митний кордон України і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

У відповідності до ст. 9 КУпАП (проступком) визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суб`єктивна сторона правопорушення, що передбачене статтею 483 МК України передбачає наявність в діях особи вини у скоєному правопорушенні у формі прямого умислу.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається скоєним умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно ст. 8 Конвенції про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів від 19.05.1956 року, до якого Україна приєдналась в серпні 2006 року, значиться, що приймаючи вантаж, перевізник перевіряє: a) вірність записів, зроблених у вантажній накладній щодо числа вантажних місць, а також їх маркування та нумерації місць; b) зовнішній стан вантажу і його упаковки. Якщо перевізник не має достатньої можливості перевірити вірність записів, зазначених у підпункті a) пункту 1 цієї статті, він повинен зробити обґрунтовані застереження у вантажній накладній. Він повинен також мотивувати всі зроблені ним застереження щодо зовнішнього стану вантажу і його упаковки. Ці застереження не мають обов`язкової сили для відправника, якщо останній не погодився бути зобов`язаним ними і не зробив про це запис у вантажній накладній.

Матеріалами справи про адміністративне правопорушення не встановлено відношення ОСОБА_1 до складання таких документів, як: CMR № 0001124 від 08.07.2019 року, Invoice № 162437449 від 08.07.2019 року та польської експортної декларації типу MRN 19PL442020E0405672 від 08.07.2019 року, а відтак він не може нести відповідальність за їх повноту та достовірність.

Не був ОСОБА_1 і декларантом зазначеного товару.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу.

Матеріали справи не містять доказів про наявність у діях ОСОБА_1 умислу на порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, оскільки товар був завантажений, запакований та опломбований відправником.

Таким чином відсутність належних, допустимих та достовірних доказів, які у своїй сукупності, поза розумним сумнівом, доводили б наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, є правовою підставою до закриття провадження у справі.

Враховуючи вищенаведену тезу з рішення ЄСПЛ суд не може підміняти орган державного обвинувачення та відшуковувати додаткові докази винуватості особи.

Суд прийшов да беззаперечного переконання, що обставини, які викладені в протоколі від 09.07.2019 року № 2818/20900/19, не відображають всіх ознак складу правопорушення. При цьому суд позбавлений права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247КУпАПу зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст.528 Митного кодексу України у разі якщо за результатами перевірки законності та обґрунтованості постанови суду у справі про порушення митних правил ця постанова буде скасована, а справа закрита, або адміністративне стягнення за порушення митних правил буде змінено, конфісковані товари, транспортні засоби, сума штрафу або її відповідна частина повертаються особі, яка притягалася до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, або її представникові.

Керуючись ст. 247 КУпАП, ст.ст. 198, 222, 335, 483, 528 МК України, суддя

постановив:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучений товар, згідно протоколу про порушення митних правил № 2818/20900/19 від 09.07.2019 року повернути ОСОБА_1 для вивезення за межі митної території України.

Постанова судді у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова, особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, митним органом, який здійснював провадження у цій справі протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.Є.Радченко