Дата документу 17.09.2020
Справа № 334/4414/20
Провадження № 3/334/1931/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2020 р. Суддя Ленінського районного суду м.Запоріжжя Добоєв М.В. розглянувши матеріал, що надійшов з Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій оласті про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

-за ст. 44-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

14.07.2020 року о 12-50 годин ОСОБА_1 , який знаходився на обсервації за адресою: м.Запоріжжя, вул..Ленська, 45 у санаторії «Великий луг», самовільно залишив місце обсервації, чим порушив вимоги пп.3 п.5 Постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 року № 392.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину у вчиненому порушенні визнав, вказав, що він повернувся з Єгипту, в аеропорту не було можливості встановити додаток до самоізоляції, вартість тесту на коронавірус коштувала 1200 грн., а коштів у нього не було і його відправили до санаторія «Велики луг», але там не було харчування та водм і він поїхав додому і там провів весь період обсервації. Просив обмежитись усним зауваженням, оскільки у нього немає коштів на сплату штрафу.

Суд, вислухавши пояснення правопорушника, дослідивши наявні матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установити з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 22 травня 2020 р. до 31 липня 2020 р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2

Підпунктом 17 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»(в редакції станом на 07.04.2020 року) заборонено до 24 квітня 2020 р. самовільно залишати місця обсервації (ізоляції).

Пунктами 4, 5 вказаної Постанови КМУ від 11.03.2020 року № 211 встановлено, що особами, які потребують самоізоляції, є, зокрема, особи, щодо яких є підозра на інфікування, або особи, які хворіють на COVID-19 та не потребують госпіталізації. Особи, які потребують самоізоляції, зобов`язані постійно перебувати у визначеному ними місці самоізоляції, утримуватися від контакту з іншими особами, крім тих, з якими спільно проживають. Встановлено, що обов`язковій госпіталізації до обсерваторів (ізоляторів), які визначаються обласними, Київською міською державними адміністраціями, підлягають особи, які здійснюють перетин державного кордону. Строк обсервації становить 14 днів.

У відповідності з постановою Головного державного санітарного лікаря України № 2 від 21.03.2020 року «Про запобігання подальшого занесення на територію України випадків коронавірусної хвороби (COVID-19)» зі змінами, внесеними постановою Головного державного санітарного лікаря України №3 від 24 березня 2020 року запроваджено використання форми інформованої згоди особи на проведення протиепідемічних та/або профілактичних заходів.

Як встановлено судом із матеріалів справи та пояснень ОСОБА_1 в судовому засіданні, 14.07.2020р. повернувся до України із Єгипту, тобто здійснив перетин державного кордону. Під час перетину державного кордону в аеропорту не було можливості встановити додаток до самоізоляції, вартість тесту на коронавірус коштувала 1200 грн., а коштів у нього не було і його відправили до санаторія «Велики луг», але там не було харчування та води і він поїхав додому і там провів весь період обсервації.

Відповідно до ст.280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП повністю підтверджується письмовими матеріалами справи, а саме: відомостями, зазначеним в протоколі про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , рапортами інспектора Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області Чжен В.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, суд враховує положення ст. 33 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, а також ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи характер правопорушення та особу правопорушника, його вік та майновий стан, а також те, що ОСОБА_2 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, розкаюється, пройшов обсервацію добровільно за місцем проживання, а також те, що негативних наслідків від правопорушення не настало, тому суд вважає за доцільне звільнити його від адміністративної відповідальності за малозначністю скоєного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

На думку суду, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Керуючись ст.ст. 9, 22, 23, 44-3, 252, 283-285, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП та обмежитись усним зауваженням.

Провадження по справі закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Запоріжжя області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її винесення.

Суддя: Добрєв М. В.