ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2020 Справа №607/14231/20

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Грицай К.М., за участю захисника Костишина В.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , працюючого

водієм у ПП ОСОБА_2

за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,-

В С Т А Н О В И В:

24.08.2020 року біля 14 год. 20 хв., ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Богдан А-09202, номерний знак НОМЕР_1 , в м. Тернополі по вул. Микулинецька, 29, де Державною комісією з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій встановлено «помаранчевий» рівень епідемічної небезпеки, здійснював перевезення пасажирів по міському маршруту № 8 в кількості 19 чоловік, у кількості більше як 50% від кількості місць для сидіння, передбачених технічною характеристикою транспортного засобу (передбачено 23 місця для сидіння), чим порушив пп. 10 п. 14 Постанови Кабінету міністрів України № 641 від 22.07.2020 року із змінами, внесеними Постановою КМУ № 712 від 12.08.2020 року.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення визнав та пояснив, що йому відомо про постанову КМУ, якою заборонено перевезення пасажирів в міському транспорті в кількості більшій ніж 50 % від кількості місць для сидіння. Вказав, що у зазначений у протоколі час він виконував свої обов`язки по перевезенню пасажирів і на зупинці попереджав пасажирів щодо обмеження у перевезенні пасажирів. Однак, у його обов`язки, як водія, не входить перевірка чисельності пасажирів у салоні маршрутного таксі, оскільки він перебуває за кермом, а з місця водія через дзеркало заднього виду проглядається лише обмежена кількість місць. Зазначив, що він не наділений повноваженнями вживати заходів щодо виведення із салону транспортного засобу зайвої кількості пасажирів та не мав роз`яснень від роботодавця, як саме він повинен забезпечити перевезення пасажирів у кількості не більше 50 % від місць для сидіння.

Захисник адвокат Костишин В.М. у судовому засіданні просить врахувати, що на утриманні ОСОБА_3 двоє малолітніх дітей, раніше він не притягувався до адміністративної відповідальності, застосувати до нього ст. 22 КУпАП та звільнити його від адміністративною відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Крім власного визнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення доведена наступними доказами, дослідженим в судовому засіданні, а саме: даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення ГП № 532433 від 24.08.2020 року, рапортом поліцейського взводу 1 роти 4 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП капрала поліції Павлюка В. від 24.08.2020 року.

Згідно з протоколом № 24 позачергового засідання Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 20.08.2020 року з 00 год. 00 хв. 24 серпня 2020 року в м. Тернопіль встановлено «помаранчевий» рівень епідемічної небезпеки поширення COVID-19.

Відповідно до п.п. 10 п. 14 Постанови КМУ № 641 від 22 липня 2020 року із змінами, внесеними постановою КМУ № 712 від 12.08.2020 року, на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено помаранчевий рівень епідемічної небезпеки, додатково до протиепідемічних обмежень, передбачених для зеленого та жовтого рівня епідемічної небезпеки, забороняється перевезення пасажирів автомобільним (крім таксі) та міським електричним транспортом у міському, приміському, міжміському, міжрайонному сполученні у кількості більш як 50 відсотків кількості місць для сидіння, передбачених технічною характеристикою транспортного засобу або визначених в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, за умови розсадки пасажирів з вільним місцем поруч, спереду, позаду.

У відповідності до положень ст. 251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є одним з носіїв доказів в справі про адміністративне правопорушення. Іншими джерелами доказів є пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, тобто порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно ч.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

Аналізуючи матеріали адміністративної справи, пояснення ОСОБА_1 , суд виходить з наступного.

ОСОБА_1 визнав повністю свою провину та щиро розкаявся у скоєному, притягується до адміністративної відповідальності вперше, його діями не спричинено наслідків захворювання пасажирів хворобою, відносно якої встановлено карантин.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи встановлені обставини справи, особу правопорушника, характер вчиненого ним правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, зокрема, що ОСОБА_1 вживав необхідних заходів щодо інформування пасажирів про обмеження у кількості їх перевезення в салоні маршрутного транспортного засобу, а також, те що він не міг обмежити у праві на вхід у автобус пасажирів, не мав офіційного роз`яснення від роботодавця, яким чином водій повинен забезпечити перевезення пасажирів у кількості не більше 50% від місць для сидіння тавживати заходів щодо недопущення перевезення у салоні транспортного засобу зайвої кількості пасажирів, його діями не завдано шкоди іншим особам та державі, приходжу до переконання, що дії ОСОБА_1 слід визнати малозначними, внаслідок чого звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, а справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності заст. 44-3КУпАП провадженням закрити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 22, 44-3, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а справу про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП провадженням закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня отримання такої постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області .

Головуючий суддяК. М. Грицай