Справа № 656/587/20
Номер провадження 3/656/351/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2020 року смт. Іванівка

Суддя Іванівського районного суду Херсонської області Ференц Р.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Іванівського відділення поліції Каховського відділу поліції ГУ НП України в Херсонській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Ширяєво, громадянка України, місце реєстрації та місце проживання - АДРЕСА_1 , пенсіонерка, за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.09.2020 у провадження судді Іванівського районного суду Херсонської області Ференц Р.І. передана справа № 565/587/20 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Згідно вимог ст. 278 КУпАП справа про правопорушення в галузі здоров`я населення підвідомча Іванівському районному суду Херсонської області. Відповідно до ст. 221 КУпАП судді районних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення в галузі здоров`я населення, передбачені ст. 44-3 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 255727 від 02.09.2020 року, складеним інспектором СРПП Іванівського відділення поліції Каховського відділу поліції ГУ НП України в Херсонській області старшим лейтенантом поліції Сігарьовим І.В. вбачається, що 02.09.2020 року о 20.00 год. в смт. Іванівка по вул. Українська,24 на території комунального некомерційного підприємства «Іванівська центральна районна лікарня», громадянка ОСОБА_1 самовільно залишила місце обсервації, чим порушила п. 10.3 постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020 року, за що передбачена відповідальність за ст. 44-3 КУпАП.

Дослідивши матеріали адміністративної справи стосовно особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи у їх сукупності, суд встановив наступне.

Згідно супровідного листа Іванівського відділення поліції Каховського відділу поліції ГУ НП України в Херсонській області за вихідним №2547/40.5/01-20 від 08.09.2020 року на адресу Іванівського районного суду Херсонської області було скеровано матеріали на двох аркушах про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, які надійшли в Іванівський районний суд Херсонської області 10.09.2020 року за вхідним №2302/20вх.

Судом встановлено, що відсутні обставини, що виключають розгляд справи, оскільки складений протокол про адміністративні правопорушення в галузі здоров`я населення, на момент розгляду справи не закінчилися строки, передбачені статтею 38 КУпАП.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суддя вважає, що протокол про адміністративне порушення відносно ОСОБА_1 підлягає поверненню органу, який його склав, для належного оформлення з наступних підстав.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Притягнення до адміністративної відповідальності має відбуватись у відповідності до встановленого законодавством порядку. Як зазначено у ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Стаття 278 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративний правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Суд звертає увагу на те, що існують підстави для правильного вирішення справи, не достатньо всебічних, повних та об`єктивних фактичних даних, на основі яких у визначеному законом суд порядку повинен встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, з`ясувати, чи правильно складено протокол про адміністративне правопорушення та чи можна за допомогою такого протоколу й доданих до нього матеріалів встановити наявність в діях відповідної особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Неналеж¬ним чином оформлений адміністративний протокол створює перешкоди для повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин по справі та не може бути належним підтвердженням вчинення правопорушення, і як наслідок, такий адміністративний протокол повертається на доопрацювання.

Протокол про адміністративне правопорушення повинен містити усі необхідні дані про особу, що притягається до адміністративної відповідальності задля встановлення дійсних обставин справи та ідентифікації правопорушника. Недотримання цієї вимоги має наслідком відправлення протоколу на доопрацювання.

Судом при дослідженні адміністративного протоколу встановлено, що порушник є громадянином України і особу порушника було встановлено при допомозі паспорту громадянина України НОМЕР_1 виданий 09.02.1999. Сімферопольським РВ ГУМВС України в АРК, проте копії самого паспорта до протоколу не додано.

Також з оглянутого адміністративного протоколу судом встановлено, що порушник є пенсіонером, однак будь-яких підтверджуючих документів до протоколу не додано, які б підтверджували, що особа є пенсіонером.

З адміністративного протоколу вбачається запис, що порушник до адміністративної відповідальності не притягувався згідно перевірки бази даних «ЦУНамі». Проте не долучено відповідної роздруківки інформації про порушника із системи «Центр управління нарядами», або з інтегрованої інформаційно-пошукової системи Міністерства внутрішніх справ України «АРМОР».

У протоколі про адміністративне правопорушення не вказано і не надано доказів відповідно до вимог ст. 256 КУпАП з яких можна встановити прізвища, адреси свідків, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Також в матеріалах справи відсутні докази того, що комунальне некомерційне підприємство «Іванівська центральна районна лікарня» відноситься до спеціалізованого закладу для організації обсервації (ізоляції).

Відсутні рішення органу державної влади та органу місцевого самоврядування про утворення на території карантину тимчасового закладу охорони здоров`я (спеціалізованого шпиталю), обсерватора на базі КНП «Іванівська ЦРЛ», як це передбачено ст. 31 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб».

Крім того, до матеріалів справи не долучено жодних доказів, передбачених ст. 251 КУпАП на підтвердження обставин, викладених у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. В описовій частині протоколу є посилання на порушення ОСОБА_1 п. 10.3 постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020 року. Норма статті 44-3 КУпАП носить бланкетний характер, не визначає конкретних правил карантину, за порушення яких настає відповідальність, проте такі правила встановлюються відповідними актами законодавства, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути зазначено, яку конкретно заборону відповідного пункту нормативно-правового акту, яким встановлюються правила карантину, порушила особа, щодо якої складено протокол. Також для того, щоб повністю розкрити суть адміністративного правопорушення у протоколі має бути зазначено, які конкретно дії вчинила особа для вчинення адміністративного правопорушення. Зокрема таким актом є постанова Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Працівник поліції в протоколі здійснив посилання на пункт, номер та дату прийняття відповідного акта законодавства, проте не зазначив правильної, точної і повної назви такого документу.

До протоколу про адміністративне правопорушення працівником поліції не долучено доказів, які можуть підтвердити факт вчинення правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП якщо порушення полягало у самовільному залишенні місця обсервації, оскільки згідно п. 10.3 постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19 передбачено, що на території України на період дії карантину забороняється самовільно залишати місця самоізоляції, обсервації - пояснення свідків, які були відвідувачами закладу охорони здоров`я, пояснення медичних працівників, інших свідків в`їзду в Україну, в Херсонську область і приїзду в смт. Іванівка, фото та відеоматеріали, розрахункові і проїзні документи, які б підтверджували факт перетину кордону, в`їзду в Україну, поїздки в смт. Іванівка та інші докази.

Вказаних вимог щодо формулювання суті адміністративного правопорушення не було дотримано, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити фактичні обставини правопорушення, що ставиться в провину особі, щодо якої складено протокол.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд. Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» (заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішенні ЄСПЛ у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04), суд встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі фабула була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Згідно до абз. 5 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», визнана правильною практика тих судів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративне правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП України, до відповідного правоохоронному органу для належного оформлення.

Також відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №11 від 17.10.2014 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» звертається увага на те, що норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного не уповноваженою на те особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП вмотивованою постановою цього суду для належного оформлення, вважаю, що, адміністративна справа не може бути розглянута судом згідно з вимогами чинного законодавства і повинна бути повернута органу, який її склав, для належного оформлення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до ст.1 КУпАП завданням Кодексу про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості. Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ.

З урахуванням наведеного, вважаю за необхідне повернути вищезазначений адміністративний матеріал для належного оформлення, оскільки вказані недоліки перешкоджають подальшому провадженню у справі, створює перешкоди для повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин по справі.

Керуючись ст.ст. 245, 246, 256, п. 2 ст. 278, 283 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Протокол серії ГР № 255727 від 02.09.2020 року, складений інспектором сектору реагування патрульної поліції Іванівського відділення поліції Каховського відділу поліції ГУ НП України в Херсонській області капітаном поліції Сігарьовим І.В. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП повернути в Іванівське відділення поліції Каховського відділу поліції ГУ НП України в Херсонській області для належного оформлення

Постанова є остаточною оскарженню не підлягає.

Суддя Р. І. Ференц