Справа № 930/1536/20
Провадження № 33/801/700/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Алєксєєнко В. М.
Доповідач: Копаничук С. Г.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Копаничук С.Г.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 17.08.2020 року, якою визнано винним

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №462387 від 07 липня 2020 року, того ж дня о 09 год 00 хв. в с. Обідне по вул. Гагаріна Немирівського району Вінницької області, ОСОБА_1 передав керування транспортним засобом марки ВАЗ-2101, д.н.з. НОМЕР_1 , водію ОСОБА_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, який від проходження на стан сп"яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.9 "Г" ПДР України.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП..

Постановою Немирівського районного суду Вінницької області від 17.08.2020 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. в дохід держави, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування та порушення норм КУпАП, просив постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення. Вказав, що 07.07.2020 року він передав право керування його автомобілем ОСОБА_2 , який на той момент був тверезий; в матеріалах справи відсутні докази перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння та відсутні докази того, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу. Зазначив, що відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП може наставати, зокрема, у випадку, коли водій передає керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння, а не за передачу керування особі, яка відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до положення ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлене неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 2.9 «г» ПДР України водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння настає у разі встановлення такого стану у особи, якій передали керування транспортним засобом відповідно до вимог статті 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 та подальше притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення зазначена передача ним права керування транспортним засобом марки ВАЗ-2101, д.н.з. НОМЕР_1 , водію ОСОБА_2 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан такого сп`яніння - відмовився.

Відповідальність за порушення пункту 2.9 «г» ПДР настає у разі передачі керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані. Тобто, відповідальність за порушення п. 2.9 «г» ПДР передбачена лише у випадку підтвердженого факту перебування особи, якій передано керування, у стані спяніння.

В пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що відповідальність за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції (частина 1 статті 130 КУпАП) настає за умови, що тому, хто це робить, відомо про такий стан.

Відтак, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП може настає, зокрема, у випадку, коли водій передає керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння, а не за передачу керування особі, яка відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння заслуговують на увагу.

Крім того, достатніх доказів про те, що ОСОБА_2 під час передачі йому ОСОБА_1 автомобіля о 9 год. в с. Ободне перебував в стані алкогольного сп`яніння, а ОСОБА_1 , знаючи про цей факт, передав йому автомобіль, матеріали справи не містять. В матеріалах справи відсутні докази проходження водієм ОСОБА_2 огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків та його результат; постанова судді про притягнення водія ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП за керування в стані сп`яніння.

Також, в матеріалах справи відсутні зазаначені як додатки до протоколу про адміністративне правопорушення схема ДТП, пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , акт огляду, направлення.

Обґрунтованими є також доводи апеляційної скарги щодо відсутності в матеріалах справи достатніх та допустимих доказів належності ОСОБА_1 права володіння автомобілем, яким керував ОСОБА_2 . Із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що власником транспортного засобу є ОСОБА_4 .

Суд першої інстанції зазначеним обставинам належної оцінки не надав та не звернув увагу на відсутність у матеріалах справи доказів складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та безпідставно притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ним пункту 2.9 «г» ПДР України.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, провадження у справі відносно ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 245, 247, 251, 252, 256, 266, 278-280, 284, 294, 295, 296 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Немирівського районного суду від 17.08.2020 року - скасувати, а провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя С.Г. Копаничук