Справа №: 716/1284/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2020 року м. Заставна

Суддя Заставнівського районного суду Чернівецької області Сірик І.С. розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту Патрульної поліції Національної поліції України відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальноситі за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 136157 від 03 серпня 2020 року, ОСОБА_1 , о 21-35 год. на трасі М-19, 450 км керував транспортним засобом ВАЗ 21063 ДНЗ 89723-МО із технічною несправністю, а саме на трансопртному засобі не працювало дальнє світло фар та не було передбачених конструкцією транспортного засобу дзверкал заднього виду, чим порушив п. 31.4.3, 31.4.7 а ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що дійсно 03.08.2020 року керував автомобілем та коли повертався додому із м.Чернівці був зупинений працівниками поліції. Проте перед початком руху він впевнився, що в керованому ним транспортному засобі всі світлові прилади в ньому працюють. Те, що після зупинки, в керованому ним автомобілі не працювавло дальнє світло фар пояснив тим, що вказана несправність виникла під час руху. Крім того додав, що дзеркала заднього виду в нього були зірвані невідомими особами, під час того як транспортний засіб був припаркований. Саме тому вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши надані докази у їх сукупності та логічному взаємозв`язку, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КпАП України, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержанняКонституціїзаконів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення гарантованест. 7 КУпАП, за якою ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України (ст. 19 Конституції України).

Відповідно до статей 1 та 8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з положеннямист. 129 Конституції Українисуддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

У відповідності дост. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

За змістом ч. 2ст. 251 КУпАп обов`язок щодо збирання доказів покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255 цього Кодексу.

Диспозиція частини 4 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, порушення вимог якої інкримінується порушнику, передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, вчинене повторно, протягом року.

Відповідно до п. 31.4.7 «а» Правил дорожнього руху, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: відсутній передбачений конструкцією транспортного засобу стекол, дзеркал заднього виду.

Відповідно до положень п. 31.5 Правил дорожнього руху, у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4.3 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Таким чином, особа може бути піддана заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, що кореспондується із ст. 245 КУпАП, за якою завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України N 1376 від 06.11.2015 року, при складанні протоколу зазначається, зокрема місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення (суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

У п. 3 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України N 1395 від 07.11.2015 р. зазначено, що повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частинами четвертою та сьомою статті 121, частиною другою статті 128, частиною другою статті 130 КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП).

Встановлено, що ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Частиною 4 статті 121 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті.

У порушення вищевказаних вимог законодавства в протоколі про адміністративне правопорушення ДПР 18 №136157 від 03.08.2020року не конкретизована суть адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 121 КУпАП, а саме фабула правопорушення не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол.

Так, у протоколі не зазначено, що особа вчинила правопорушення повторно протягом року, тобто фабула правопорушення містить ознаки зовсім іншого складу адміністративного правопорушення, а саме, правопорушення, передбаченого ч.1 та ч.3 ст. 121 КУпАП.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

Відповідно до ч.2 ст.252 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів справи, на арк.3 міститься витяг з електронної бази «Армор» - постанова про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 345359.

Разом з тим, така постанова не може бути визнана належним доказом того, що ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив це ж правопорушення, оскільки жодних документів, які підтверджують, що така постанова не була скасована, набрала законної сили та є чинною, матеріали справи не містять.

Не містять матеріали справи і даних про існування будь-якого виконавчого провадження відносно ОСОБА_1 про стягнення штрафу на підставі вказаної постанови.

Інших об`єктивних доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 121 КУпАП, матеріали справи не містять.

Стаття 62 Конституції України закріплює положення, що відображають сутність презумпції невинуватості: «Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана покаранню, поки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь».

У рішенні № 23-рп/2010 від 22.12.2010 Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

На підтвердження вини у діях ОСОБА_1 суду надано лише протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 136157. Інші докази на підтвердження правопорушення відсутні. Оцінюючі вказані докази, суд вважає їх недостатніми для встановлення вини у діях ОСОБА_1 .

Крім того згідно протоколу про адміністративне правопорушення зазаначено, що до матеріалів справи додається відео ДМТ-1, однак в матеріалах справи відсутні будь-які відеофайли, які підтрверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Встановлені судом обставини є достатніми для висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КпАП України та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 121 ч.4, 247 ч.1 п.1, 254, 256, 276-280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст.121КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Сірик І.С.