Справа № 496/2399/20
Провадження № 3/496/1496/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2020 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Буран В.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, п/в НОМЕР_1 виданий РЕВ в м. Одеса, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу серії ДПР18 № 299292 від 15.06.2020 р. про адміністративне правопорушення, 02.06.2020 року о 09:52 год. по пров. 2 Іванова 2 в с. Лиманка м. Одеса, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом JAC д.н.з. НОМЕР_2 не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на перешкоду, а саме дах дворової території по пров. 2 Іванова 2 в с. Лиманка м. Одеса, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було нанесено матеріальний збиток, своїми діями водій порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що в той день він виїхав з хлібзаводу о 06.00 год ранку и в Черноморці-2 (Лиманка) він перебував близько 08.00 08.30 год., на місцевості де сталось ДТП та в час визначений протоколом, він не перебував, ДТП не скоював.

Суд дослідивши матеріали додані до протоколу дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Стаття 245 КУпАП регламентує, що завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція статті 124 КУпАП встановлює відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, тобто п. 13.1 ПДР.

За матеріалами протоколу серії ДПР18 № 299292 від 15.06.2020 року ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 13.1 ПДР, а саме: водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Як зазначено в протоколі, ДТП сталось внаслідок не дотримання безпечного бокового інтервалу.

Об`єктивна сторона даного правопорушення виражається в тому числі не дотримання безпечного бокового інтервалу.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 251 КУпАП.

Згідно з положеннями ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Відсутність хоча б однієї з умов виключає відповідальність.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Оцінивши надані докази по справі, встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не доведена, оскільки до протоколу про адміністративне правопорушення не додано будь-яких доказів (відео-фіксації, фото-фіксації тощо), передбачених ст. 251 КУпАП, які б в своїй сукупності підтвердили факт вчинення даного адміністративного правопорушення, а саме те, що: водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом JAC д.н.з. НОМЕР_2 не дотримався безпечного інтервалу, що призвело до наїзду на дах дворової території.

Доданні до матеріалів справи пояснення потерпілого свідчать про те, що ОСОБА_2 не був на місці ДТП під час події. Про пошкодження його майна дізнався від сусіда, який надав йому фото а/т, водій під керуванням якого, начебто наніс матеріальний збиток майну потерпілого.

До протоколу також додано пояснення особи ОСОБА_3 , який вказує на те, що 02.06.2020 р. в 09.52 год. ранку він став очевидцем ДТП, в якому а/т JAC д.н.з. НОМЕР_2 зачепив дах дворової території його знайомого. Він сфотографував дане авто, коли воно від`їжджало.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Враховуючи, що згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, а згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

Що стосується доданих до матеріалів справи пояснень свідка ОСОБА_3 , то вони не адресовані на ім`я співробітника поліції та не підкріплені документом, яким встановлено особу свідка, тому суд ставиться категорично до них.

Щодо фото доказів доданих до матеріалів справи, то з фото, яке начебто виконано свідком ОСОБА_3 , неможливо встановити номерний знак авто, окрім того фото не підтверджує факту зіткнення авто з перешкодою, а саме: дахом дворової території при будинку потерпілого за адресою по пров. 2 Іванова 2 в с. Лиманка, м. Одеса.

А фото зображення припаркованого на узбіччі а/т JAC д.н.з. НОМЕР_2 взагалі не несуть собою доказової бази на підтвердження події ДТП, яке начебто сталось 02.06.2020 року о 09:52 год. по пров. 2 Іванова 2 в с. Лиманка м. Одеса, адже за ними неможливо встановити ні дати, ні часу, ні місцезнаходження авто.

До матеріалів справи також не надано фото зображення самого пошкодженого даху дворової території, який начебто пошкодив водій а/т JAC д.н.з. НОМЕР_2 , та немає фото зображення пошкодженого автомобіля після ДТП.

Так оскільки, гр. ОСОБА_1 і в своїх поясненнях наданих співробітникам поліції, і в поясненнях наданих у судовому засіданні, не визнає факту вчинення ним ДТП, та наголошує, що в цей час взагалі не перебував у зазначеній місцевості, за відсутності жодних належних (фото або відео, тощо) доказів або свідчень свідків, які дійсно підтверджують обставини на підтвердження події, твердження ОСОБА_1 слід тлумачити на його користь.

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Таким чином, суд вважає, що працівником поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , була допущена неповнота і однобічність при з`ясуванні всіх обставин справи, та відповідно, не дана належна оцінка, а дані, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть бути покладені в основу судового рішення.

Верховним Судом України (п. 26. Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 р. № 14) визнано, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП ( 80731-10 ), може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Адміністративним матеріалом не доведено факту порушення п. 13.1 ПДР, а отже відсутня об`єктивна сторона правопорушення.

Невідповідність даних протоколу про адміністративне правопорушення об`єктивним обставинам справи вказують на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно до ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

До суду також надійшов протокол ДПР18 № 299293 від 15.06.2020 року, згідно якого 02.06.2020 року о 09.52 год. по пров. 2 Іванова 2 в с. Лиманка м. Одеса, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом JAC д.н.з. НОМЕР_2 будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце пригоди. Проводились пошукові заходи, своїми діями водій порушив вимоги п. 2.10 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 122-4 КУпАП.

Санкція статті 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Однією із кваліфікуючих ознак складу адміністративного правопорушення за ст. 122-4 КУпАП є, причетність особи до ДТП.

Оскільки, провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП України закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, то виключається причетність ОСОБА_1 до залишення місця ДТП.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, тому провадження по справі слід закрити.

Керуючись ст.ст. 124, 247, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 62 Конституції України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП України закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскарженою до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Буран В.М.