Справа № 189/25/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2020 року смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області

Суддя Покровського районного суду Дніпропетровської області Чорна О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, матеріали якої надійшли з Покровського ВП Синельниківського ВП ГУНП у Дніпропетровській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 154 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії АПР18 №313594 від 31.12.2019 року, 10.12.2019 року о 10-00 годині, в АДРЕСА_2 , собака, яка належить гр. ОСОБА_1 бігала без намордника та вкусила за ліву ногу гр. ОСОБА_2 , чим завдала шкоди її здоров`ю.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 154 ч. 2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явився, свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні заперечила, пояснила суду, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_2 . В зазначеному домоволодінні частково відсутній паркан та через це безпритульні собаки іноді забігають до двору. Також пояснила суду, що в неї є собака, яка належить їй та живе на території її домоволодіння. Зазначена собака постійно знаходиться на прив`язі, але інколи відривається та може вискочити на вулицю. ОСОБА_1 надала суду фотокартки її собаки та безпритульних собак, які іноді забігають до її двору.

Потерпіла ОСОБА_2 пояснила суду, що 10.12.2019 року вона йшла по вулиці, та біля будинку АДРЕСА_2 , її вкусила за ліву ногу собака рижого кольору, після чого собака побігла до огороду зазначеного домоволодіння, з чого ОСОБА_2 зробила висновок, що її вкусила собака, яка належить саме ОСОБА_1 , яка проживає за вказаною адресою. Потерпіла оглянула фотокартки, які надала ОСОБА_1 та твердо запевнила суд, що не впізнає собаку ОСОБА_1 , як таку, що її вкусила, оскільки собака, яка її вкусила, більшого зросту та має інший окрас.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 та потерпілої ОСОБА_2 , дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Диспозиція ч. 2 ст. 154 КУпАП передбачає вчинення дій, пов`язаних з триманням собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну, а так само повторне протягом року вчинення порушення з числа передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 154 КУпАП відповідальність особи наступає за тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну, а так само повторне протягом року вчинення порушення з числа передбачених частиною першою цієї статті.

Таким чином, об`єктивна сторона вищевказаного правопорушення виражається у таких формах: 1) тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без поводків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях (формальний склад); 2) тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без поводків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях, що спричинило заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну (матеріальний склад).

Вказана норма ч. 2 ст. 154 КУпАП носить бланкетний характер, оскільки у наведеній диспозиції відсилає до закону, що регулює правила утримання домашніх тварин, які визначені Законом «Про захист тварин від жорстокого поводження», а також правилами, затвердженими відповідними місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №313594 від 31.12.2019 року, собака, яка належить гр. ОСОБА_1 , вкусила за ліву ногу потерпілу ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що потерпіла ОСОБА_2 не впізнала собаку ОСОБА_1 , як таку, що її вкусила. Будь-які інші докази того, що ОСОБА_2 вкусила собака ОСОБА_1 , в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що деталі обвинувачення у кримінальному процесі мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).

Наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. the United Kingdom), п. 161, Series А заява № 25). який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Доведення «поза розумним сумнівом» відображає максимальний стандарт, що має відношення до питань, що вирішуються, при визначенні кримінальної відповідальності. Ніхто не повинен позбавлятися волі або піддаватися іншому покаранню за рішенням суду, якщо вина такої особи не доведена «поза розумним сумнівом (Sevtap Veznedaroрlu v. Turkey (Севтап Везнедароглу проти Турції).

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За таких обставин, слід вважати, що підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відсутні, а вчинені нею дії не містять складу адміністративного правопорушення, оскільки відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, а саме вина, як у формі прямого або непрямого умислу

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод, ст. ст. 9,62 Конституції України, ст. ст. 7, 9, 38, 247, 283-285 Кодексу про адміністративні правопорушення України,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 154 ч. 2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Покровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.В. Чорна