Провадження № 3/643/172/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2020 року м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Крівцов Д.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 140287 від 09.12.2019 року, складеного о 14:30 год., 09.12.2019 року об 11:30 год. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ніссан», державний номерний знак НОМЕР_2 , по вул. Гарібальді біля буд. 2 в м. Харкові, з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення координації рухів, порушення мовлення). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я Комунальному некомерційному підприємстві Харківської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер» ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні вказаного вище адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що 09.12.2019 року він знаходився в автомобілі «Ніссан», державний номерний знак НОМЕР_2 , проте автомобіль перебував в нерухомому стані, оскільки він чекав на товариша, сидячи на місці водія в автомобілі. Зазначеним автомобілем він ніколи не керував. Так, автомобіль «Ніссан», державний номерний знак НОМЕР_2 , належить його товаришу. Товариш приїхав на шиномонтаж, хотів замінити колесо. Після цього товариш вийшов з автомобіля та пішов до своєї знайомої. ОСОБА_1 приїхав разом з вказаним товаришем. Після того як товариш пішов, залишивши автомобіль на шиномонтажу, ОСОБА_1 купив сигарети, повернувся до автомобілю, сів на місце водія та став чекати на повернення товариша. Потім до нього підійшли співробітники поліції. Коли співробітники поліції запропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, він не відмовився та поїхав з ними до закладу охорони здоров`я «Обласний наркологічний диспансер», який знаходиться на вул. Шевченко в м. Харкові. Там йому наказали здати сечу на аналіз, проте в нього фізіологічно не вийшло це зробити. Він просив дати йому випити води, проте йому наказали пити воду з-під крану. Незважаючи на неодноразові спроби, він фізіологічно не зміг здати сечу. Він пропонував взяти в нього кров для дослідження на стан наркотичного сп`яніння, проте йому в здачі крові було відмовлено.

Свідок ОСОБА_2 , допитаний в судовому засіданні 03.02.2020 року, пояснив, що 09.12.2019 року в його присутності ОСОБА_1 не зміг здати аналіз для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер». Так, ОСОБА_1 в його присутності зазначав, що фізіологічно не може здати сечу. Свідок зазначив, що в його присутності співробітники поліції не пропонували ОСОБА_1 здати кров для аналізу на стан наркотичного сп`яніння, мова йшла виключно про здачу сечі. ОСОБА_1 не відмовлявся від здачі сечі, а пояснював, що йому фізіологічно не вдається здати вказану біологічну рідину для аналізу.

Після пред`явлення для огляду його письмових пояснень від 09.12.2019 року, ОСОБА_2 уточнив, що мала місце не відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а неможливість ОСОБА_1 , за доводами останнього, здати сечу для аналізу.

Свідок ОСОБА_3 , допитана в судовому засіданні 24.02.2020 року, пояснила, що працює лікарем в Комунальному некомерційному підприємстві Харківської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер». 09.12.2019 року ОСОБА_1 в присутності співробітників поліції прийшов до її кабінету для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» працює на підставі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 року. Огляд на стан наркотичного сп`яніння включає в себе зовнішній огляд та лабораторне дослідження сечі. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, проте через деякий час прийшов та сказав, що не може здати сечу на аналіз, оскільки в нього фізіологічно не виходить це зробити. ОСОБА_1 поводився трохи нервово, був збуджений. В Акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 2381 від 09.12.2019 року, зазначено, що у ОСОБА_1 блідні шкірні покрови. В Акті також зазначено, що ОСОБА_1 продув алкотестер, результат показав «0» проміле, тобто ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння. В пункті 19 Акту зазначено «Шульга А 56», що означає, що у останнього була уповільнена реакція. Під час огляду у ОСОБА_1 були виявлені сліди від ін`єкцій в паховій області, які не є характерними для медичних маніпуляцій. Після візуального огляду ОСОБА_1 знову було запропоновано здати сечу, проте він не зміг цього зробити. На уточнююче запитання суду свідок пояснила, що в період стресу може мати місце ситуація, коли людині фізіологічно не вдається здати сечу. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 , незважаючи на неодноразові спроби, не зміг здати сечу, вона була позбавлена можливості провести лабораторні аналізи сечі та встановити у ОСОБА_1 нього стан наркотичного сп`яніння, хоча окремі зовнішні ознаки такого сп`яніння були нею виявлені. Враховуючи наведене, в пункті 20 Акту зазначено, що факт вживання алкоголю та наркотичних речовин не виявлено, оскільки без результатів лабораторних досліджень вона як лікар не має право встановлювати наявність відповідного стану сп`яніння. На уточнююче запитання суду свідок пояснила, що в їх закладі охорони здоров`я відсутня технічна можливість проводити аналіз крові на наявність стану наркотичного сп`яніння. Так, в КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» наявна лише методика виявлення стану наркотичного сп`яніння шляхом дослідження сечі. Також свідок пояснила, що не пам`ятає, чи просив ОСОБА_1 взяти в нього кров для аналізу на стан наркотичного сп`яніння. Проте навіть якщо такий факт і мав місце, йому б все рівно в цьому було відмовлено через відсутність у КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» можливості проводити відповідний аналіз крові.

Свідок ОСОБА_4 , допитаний в судовому засіданні 05.03.2020 року за клопотанням ОСОБА_1 , пояснив, що ОСОБА_1 є його товаришем. Події відбувались в першій половині дня, точну дату він не пам`ятає. Він побачив ОСОБА_1 , який стояв навпроти будинків № 1 та № 2 по вул. Гарібальді. Він підійшов до ОСОБА_1 , вони спілкувались приблизно півгодини. Свідок не був присутнім, коли до ОСОБА_1 підійшли працівники поліції.

Співробітники поліції, які оформляли матеріал про адміністративне правопорушення, неодноразово викликались в судові засідання для надання особистих пояснень, проте до суду не з`явились.

Крім вказаних вище доказів, судом також досліджено письмові докази та СД-диск з відеозаписом, надані працівниками поліції, а саме.

Згідно письмових пояснень свідка ОСОБА_5 від 09.12.2019 року, 09.12.2019 року працівниками патрульної поліції його було залучено в якості свідка при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 . В його присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» у встановленому законом порядку.

Згідно письмових пояснень свідка ОСОБА_2 від 09.12.2019 року, 09.12.2019 року працівниками патрульної поліції його було залучено в якості свідка при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 . В його присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер», у встановленому законом порядку.

Відповідно до Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.12.2019 року № 2381, складеного лікарем КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» ОСОБА_3 , ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду (не здав аналізи).

Згідно Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 2381 від 09.12.2019 року, складеного лікарем КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» ОСОБА_3 , ОСОБА_1 09.12.2019 року о 12:15 год. проходив обстеження на стан наркотичного сп`яніння. Висновок та діагноз за результатами огляду: факт вживання алкогольних та наркотичних речовин не виявлено. Заключний діагноз за результатами огляду та тестів: відмова від проходження медичного огляду (не здав аналізи).

На відеозапису, який наданий працівниками поліції, в тому числі зафіксовано, як ОСОБА_1 зазначає, що йому не вдається здати сечу на аналіз. Ознайомитись із відеозаписом в повному обсязі суд позбавлений можливості через неналежну якість звукового ряду на окремих файлах.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння врегульовано ст. 266 КУпАП, а також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зміст стандарту доведення поза розумним сумнівом надано, зокрема, в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі № 688/788/15-к, згідно якої вказаний стандарт означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 року зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Аналогічні положення фактично висловлені Європейським судом з прав людини в остаточному рішенні від 06.06.2018 року у справі «Михайлова проти України», який зазначав, що в ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду.

Таким чином, обов`язок доведення факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення покладений на працівників поліції. Зазначений факт повинен бути доведений поза розумним сумнівом шляхом надання суду належних, допустимих та достатніх доказів.

Порядок огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я врегульований розділом ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція).

Згідно пункту 7 розділу ІІІ Інструкції, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Пунктом 12 розділу ІІІ Інструкції передбачено, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Відповідно до п. 13 розділу ІІІ Інструкції, для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Таким чином, Інструкцією прямо передбачено, що в разі неможливості взяття в обстежуваної особи зразків сечі, для дослідження може використовуватись кров.

Доводи ОСОБА_1 відносно того, що він не відмовлявся від здачі сечі, а фізіологічно не зміг надати для аналізу вказану біологічну рідину, підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які пояснили суду, що в їх присутності ОСОБА_1 дійсно зазначав, що йому не вдається здати сечу. Зазначена обставина підтверджується і даними відеозапису, наданого працівниками поліції.

З показань лікаря ОСОБА_3 вбачається, що неможливість здати сечу може мати місце, зокрема, в період стресу. Згідно даних відеозапису, під час спілкування з ОСОБА_1 представник медичного закладу у відповідь на пояснення ОСОБА_1 щодо готовності останнього здати сечу та неможливості це зробити, зазначає, що у нього має місце спазм (папка «2213», файл «»).

Таким чином, доводи ОСОБА_1 щодо фізіологічної неможливості здати сечу, не суперечать наявній медичній практиці.

На уточнююче запитання суду відносно того, чи пропонувалось ОСОБА_1 здати сечу за допомогою медичних маніпуляцій, зокрема введення катетеру, лікар ОСОБА_3 зазначила на неможливості проведення в їх закладі вказаних медичних маніпуляцій.

Суд приходить що висновку, що в ситуації неможливості отримати від ОСОБА_1 зразки сечі, останньому у відповідності до п. 13 розділу ІІІ Інструкції повинно було бути запропоновано здати кров для проведення її аналізу на вміст наркотичних речовин.

Як вбачається з пояснень лікаря ОСОБА_3 , здати кров ОСОБА_1 не пропонувалось, а в разі, якщо останній самостійно висловлював би побажання здати вказану біологічну рідину, йому в цьому було б відмовлено через відсутність у КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» технічної можливості проводити аналіз крові на виявлення стану наркотичного сп`яніння.

Таким чином, доводи ОСОБА_1 , що він після того, як не зміг з фізіологічних причин здати сечу, виявив готовність здати кров для аналізу на стан алкогольного сп`яніння, проте йому у взятті крові було відмовлено, в ході розгляду справи не спростовані.

Відповідно до п. 22 розділу ІІІ Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Суд, керуючись принципом верховенства права, а також засадами справедливості судового розгляду, які закріплені в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, приходить до висновку щодо неможливості покладення на ОСОБА_1 відповідальності за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в ситуації, коли уповноважені державою компетентні органи, всупереч вимог Інструкції не забезпечили ОСОБА_1 право здати іншу біологічну рідину, зокрема кров, і не запропонували здати кров на дослідження після отримання пояснень ОСОБА_1 щодо об`єктивної неможливості здачі ним сечі.

Також суд враховує, що пунктом 12 розділу ІІІ Інструкції передбачено можливість дослідження, крім сечі, й інших біологічних середовищ таких як слина, змиви з поверхні губ тощо. Між тим зразки вказаних біологічних середовищ ОСОБА_1 здати також не пропонували, хоча з технічної точки зору їх отримання, як вбачається, є простішим та не потребує активної участі обстежуваної особи.

У відповідності до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене вище, суд закриває провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, викладеної зокрема в рішенні від 18.07.2006 року у справі «Проніна проти України», хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29).

Враховуючи підстави, з яких суд закриває провадження у справі, суд не вбачає необхідності надавати оцінку по суті іншим доводам ОСОБА_1 , зокрема відносно того, що він не виконував функції водія автомобіля під час руху останнього.

Наявність у ОСОБА_1 окремих зовнішніх ознак наркотичного сп`яніння та можливого вживання наркотичних засобів, на переконання суду, само по собі не може бути підставою для притягнення його до відповідальності за відмову від проходження огляду на стан такого сп`яніння. Вказані зовнішні ознаки є підставою для призначення огляду на стан наркотичного сп`яніння, який повинен проводитись у відповідності до вимог законодавства України, зокрема Інструкції. Крім того, як вбачається з наданої суду медичної документації та пояснень лікаря ОСОБА_3 , згідно офіційної позиції медичного закладу факту вживання ОСОБА_1 наркотичних речовин не виявлено.

Дані протоколу про адміністративне правопорушення та письмових пояснень ОСОБА_5 та ОСОБА_2 відносно того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, судом відхиляються, оскільки з досліджених судом доказів, в тому числі особистих пояснень ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та даних відеозапису, вбачається, що ОСОБА_1 не висловлював відмову від проходження такого огляду, а зазначав на відсутності у нього можливості здати відповідну біологічну речовину.

Керуючись ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, 248-249, 279, 283-284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Крівцов Д.А.