Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/1815/20
П О С ТА Н О В А

08 вересня 2020 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області у складі судді Скітневської О.М., з секретарем судового засідання Турбал В.І., з участю прокурора Коростенської місцевої прокуратури Сисака О.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Житомирській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого сільським головою Гладковицької сільської ради Овруцького району, за ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , перебуваючи у період з 2015 року по даний час на посаді сільського голови Гладковицької сільської ради Овруцького району Житомирської області та будучи відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ст.28 Закону, перебуваючи у приміщенні Гладковицької сільської ради по вул. Н.Репкіна, 5 в с. Гладковичі Овруцького району Житомирської області, не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час видання розпорядження №14-П від 02.04.2019 про прийняття на роботу своєї дружини ОСОБА_2 на посаду прибиральника території Гладковицької сільської ради на 0,5 ставки та на посаду підсобного робітника на 0,5 ставки з 02.04.2019 з посадовим окладом згідно штатного розпису, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , перебуваючи у період з 2015 року по даний час на посаді сільського голови Гладковицької сільської ради Овруцького району Житомирської області та будучи відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (надалі - Закону), суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ст.28 Закону, перебуваючи у приміщенні Гладковицької сільської ради по вул. Н.Репкіна, 5 в с. Гладковичі Овруцького району Житомирської області, під час реалізації службових повноважень вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів під час винесення та підписання розпорядження №14-П від 02.04.2019 року щодо прийняття на посаду прибиральника території Гладковицької сільської ради на 0,5 ставки та на посаду підсобного робітника на 0,5 ставки своєї дружини ОСОБА_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , перебуваючи у період з 2015 року по даний час на посаді сільського голови Гладковицької сільської ради Овруцького району Житомирської області та будучи відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ст.28 Закону, перебуваючи у приміщенні Гладковицької сільської ради по вул. Н.Рекпіна, 5 в с. Гладковичі Овруцького району Житомирської області, не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час видання розпорядження №3-В від 15.05.2020 року «Про надання відпустки прибиральнику території, підсобному робітнику сільської ради ОСОБА_2 », чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , перебуваючи у період з 2015 року по даний час на посаді сільського голови Гладковицької сільської ради Овруцького району Житомирської області та будучи відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ст.28 Закону, перебуваючи у приміщенні Гладковицької сільської ради по вул. Н.Рекпіна, 5 в с. Гладковичі Овруцького району Житомирської області, під час реалізації службових повноважень вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів під час винесення та підписання розпорядження №3-В від 15.05.2020 року щодо надання щорічної відпустки своїй дружині ОСОБА_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину свою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП не визнав, пояснив, що він як сільський голова приймав розпорядження про прийняття на роботу своєї дружини та надання їй щорічної відпустки в межах чинного законодавства, оскільки в сільську раду потрібні були прибиральник і підсобний працівник, ніхто, крім нього, такі розпорядження про прийняття на роботу підписати не міг, а положення законодавства про обмеження спільної роботи близьких осіб не поширюються на осіб, які працюють у сільських населених пунктах.

Прокурор обставини, викладені у протоколах про вчинення адміністративних правопорушень, підтримав, зазначивши про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП. Просить визнати винним та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Згідно з рішенням Гладковицької сільської ради Овруцького району Житомирської області від 06.11.2015 № 1-1/15 ОСОБА_1 за результатами виборів надано повновадження Гладковицького сільського голови.

Відповідно до пп. «б» п. 1 ч. 1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 , як сільський голова Гладковицької сільської ради Овруцького району Житомирської області, є суб`єктом, на яких поширюється дія цього Закону, тобто є суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення.

В ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» законодавець закріпив, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 ч. 1 ст.3 цього Закону, зобов`язані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до п.п. 7, 13, 20 ч.4 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський голова здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету; є розпорядником бюджетних коштів, використовує їх лише за призначенням, визначеним радою; видає розпорядження у межах своїх повноважень.

Згідно з п.2.8 Посадової інструкції сільського голови (Гладковицька сільська рада), затвердженої розпорядженням сільського голови № 48-О від 06.06.2018, сільський голова призначає на посади та звільняє працівників сільської ради, укладає трудові договори з ними, проводить інструктажі з охорони праці та протипожежного захисту, веде облік робочого часу (табель).

З долучених до матеріалів справи документів вбачається, що ОСОБА_1 , будучи сільським головою Гладковицької сільської ради Овруцького району Житомирської області підписав розпорядження №14-П від 02.04.2019 про прийняття своєї дружини ОСОБА_2 на посаду прибиральника території Гладковицької сільської ради на 0,5 ставки та на посаду підсобного робітника на 0,5 ставки з 02.04.2019 з посадовим окладом згідно штатного розпису.

Крім цього, ОСОБА_1 підписав розпорядження №3-В від 15.05.2020 року «Про надання відпустки прибиральнику території, підсобному робітнику сільської ради ОСОБА_2 , яким визначено головному бухгалтеру провести відповідні розрахунки та виплатити матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі однієї середньомісячної заробітної плати, тобто ОСОБА_1 , використовуючи свої представницькі повноваження, діяв всупереч вимогам Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч.1 ст.172-7 КУпАП передбачена за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Відповідальність за ч.2 ст.172-7 КУпАП передбачена за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

У примітці 2 до статті 172-7 КУпАП законодавець визначив, що у цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Водночас у листі №223-943/0/4-17 від 22.05.2017 Судова палата у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснила, що для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи не вчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як:

1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений;

2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення;

3) наявність повноважень на прийняття рішення;

4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

За таких обставин, аналізуючи обставини справи та правові норми, що регулюють правовідносини, що склалися, суд приходить до висновку, що під час розгляду, підготовки та підписання розпоряджень, які стосувалися дружини ОСОБА_1 , у нього був наявний приватний, а саме майновий інтерес, зумовлений бажанням покращити матеріальне становище близької особи - дружини та в цілому своєї сім`ї. Між приватним інтересом ОСОБА_1 та його повноваженнями, які визначені законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», виникла суперечність, що має вплив на об`єктивність та неупередженість прийняття відповідних розпоряджень. Така суперечність в розумінні Закону є реальним конфліктом інтересів.

Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що він діяв в рамках закону, оскільки відповідно до ст. 27 Закону України «Про запобігання корупції» положення про обмеження спільної роботи близьких осіб не поширюються на осіб, які працюють у сільських населених пунктах, суд звертає увагу, що антикорупційним законодавством дійсно не забороняється близьким особам працювати разом у сільській місцевості (така ситуація може скластися, наприклад, коли в сільській місцевості у прямому підпорядкуванні працюють близькі особи, але вони були призначені третьою особою), проте для таких осіб залишаються чинними загальні положення закону і вимоги до посадових осіб щодо повідомлення про конфлікт інтересів, та вжиття визначених законом заходів для врегулювання конфлікту інтересів задля запобігання зловживанню таким становищем. Тобто, Закон не встановлює заборони на існування такої ситуації в принципі, і в сільській раді не виключена можливість праці близьких осіб, проте повинні бути дотримані певні умови і виконані вимоги про повідомлення про конфлікт інтересів для того, щоб повноважні органи у сфері запобігання корупції та Гладковицька сільська рада (депутатський корпус) як колегіальний орган, в межах якого така ситуація складається, могли проконтролювати і мали реальну можливість запобігти можливим зловживанням, наприклад, призначення на посаду близької особи у той час, як є й інші кандидати тощо.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, доведена повністю і підтверджується всією сукупністю доказів по справі.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.172-7 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення від 18.06.2020 № 163 (а.с.5-12), № 166 (а.с.39-45), № 165 (а.с.72-79), № 164 (а.с.105-111), рішенням № 1-1/15 першої сесії сьомого скликання Гладковицької сільської ради Овруцького району Житомирської області від 06.11.2015 (а.с.18), (а.с.51), (а.с.85), (а.с.117), розпорядженням Гладковицького сільського голови № 14-П (а.с.19), (а.с.52), (а.с.86), (а.с.118), заявою ОСОБА_2 про прийняття на роботу (а.с.20), (а.с.53), штатним розписом (а.с.21), (а.с.54), заявою про надання відпустки (а.с.87), (а.с.119), письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с.22-23), (а.с.55-56), (а.с.89-90), (а.с.121-122). Судом досліджено також інші документи, додані до протоколу: запит Управління стратегічних розслідувань в Житомирській області від 03.06.2020 (а.с.13-16), (а.с.46-49),(а.с.80-83), (а.с.112-115), відповідь на запит Гладковицької сільської ради (а.с.17), (а.с.50), (а.с.84), (а.с.116), наказ № 17 від 06.11.2019 Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (а.с.25), (а.с.58), (а.с.92,(а.с.124), Положення про Управління стратегічних розслідувань в Житомирській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (а.с.26-30), (а.с.59-63),(а.с.93-97),(а.с.125-129), супровідний лист Управління стратегічних розслідувань в Житомирській області (а.с.31), (а.с.64), (а.с.98),(а.с.130), лист прокуратури Житомирської області (а.с.32),(а.с.65),(а.с.99), (а.с.131), рапорт оперуповноваженого УСР в Житомирській області старшого лейтенанта поліції Сергія Шевчука (а.с.33),(а.с.66), (а.с.100), (а.с.132).

Згідно статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність правопорушника, суддею не встановлено.

Згідно ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При визначенні виду адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини та вважає за доцільне призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді мінімального штрафу в межах санкції ч.1 ст. 172-7, ч.2 ст. 172-7 КУпАП та відповідно до ст. 36 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч.2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 33, 36, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 420,40 гривень судового збору.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня її винесення до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд.

Суддя: О. М. Скітневська