Провадження № 3/263/3317/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2020 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Ікорська Єлізавета Сергіївна, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 4 ст. 122 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до протоколу серії ДПР18 № 288503, ОСОБА_1 31 серпня 2020 року о 14 год. 40 хв., керуючи транспортним засобом марки «MERCEDES BENZ CLS 500», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по проспекту Будівельників, 100 у Центральному районі міста Маріуполя, знаходився на дорозі з двома смугами руху в одному напрямку, перебуваючи у крайній лівій смузі зустрічного напрямку, здійснив різкий поворот ліворуч, що спричинило аварійну обстановку та змусило водія ОСОБА_2 , який керував службовим автомобілем «Skoda Rapid», державний номерний знак НОМЕР_2 , застосувати екстрене гальмування та подати звуковий сигнал, щоб уникнути зіткнення, чим порушив п. п. 2.3.б, 10.4 ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні винним себе не визнав, зазначив, що поліцейські порушили правила дорожнього руху та здійснили маневр повороту ліворуч, де є подвійна суцільна смуга й відповідно такий маневр заборонено. Той факт, що поліцейські не надали суду відеозапис також свідчить про їх неправомірні дії.

Статтями 251, 280 КУпАП визначені фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Статтею ч. 4 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Пунктом 2.3.б ПДР України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Пунктом 10.4 ПДР України передбачено, що перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.

За наявності трамвайної колії посередині проїзної частини водій нерейкового транспортного засобу, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям, повинен дати дорогу трамваю.

У зв`язку із викладеним убачається, що суду не надано доказів на підтвердження того, що у діях водія ОСОБА_1 наявне порушення п. 10.4 ПДР України.

Щодо п. 2.3.б ПДР України, то вказана норма є загальною, та не може застосовуватися при кваліфікації діяння окремо від уточнюючих пунктів.

Крім того, слід звернути увагу, що на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення до протоколу серії ДПР18 № 288503 додано довідку з інформаційного порталу НП та рапорт, однак у протоколі працівником патрульної поліції у графі «додаються до протоколу» зазначено: відеозапис в архіві.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Згідно з ч. 1 ст. 256 КУпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

За змістом наведеної норми права необхідно дійти висновку, що суд не збирає докази з власної ініціативи та позбавлений можливості такі докази самостійно витребувати, а безпідставне не долучення їх до матеріалів позбавляє суд можливості встановити усі обставини справи, які мають правове значення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Із наведеного слідує, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, тому провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 122, 247, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 122 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя.

Суддя Є.С. Ікорська