ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2020 Справа №607/11926/20

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Гуменний П.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю особи, яка притягується до адміністравтиної відповідальності, - ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В :

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 17 липня 2020 року серії АПР18 717561, 9 липня 2020 року о 15:27 год. ОСОБА_1 , який 28 червня 2020 року перетнув кордон України з Польщею на пункті пропуску «Шегині», самовільно залишив місце самоізоляції, таким чином своїми діями порушив правила карантину людей та п.п.3 п.3 постанови КМУ від 20 травня 2020 року №392.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, водночас повідомив про те, що не підписував жодного зобов`язання щодо самоізоляції із зазначенням місця самоізоляції. Поліцейські, які прийшли до його додому, не знайшли жодної інформації щодо його особи в комп`ютерній системі, оскільки, не підписавши зобов`язання щодо самоізоляції, він жодним чином не міг дати згоду на внесення даних відносно нього до комп`ютерної системи та встановлення додатку «Дій вдома». Факт і дата перетину кордону, документально нічим не підтверджені, оскільки співробітниками поліції не був перевірений закордонний паспорт у пошуках штампа, що свідчить про перетин кордону на ту чи іншу дату, і не зроблена копія цього штампу. З врахування вищенаведеного переконаний, що в його діях відсутній склад адміністративного порушення.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 44-3 КУпАП порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 28 червня 2020 року ОСОБА_1 перетнув кордон України з Польщею, самовільно залишив місце самоізоляції, чим порушив п.п.3 п.3 Постанови КМУ від 20 травня 2020 року №392, таким чином своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до вимог КУпАП формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення його, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

З диспозиції ст. 44-3 КУпАП випливає, що вона носить бланкетний характер і передбачає відповідальність за вчинення ряду окремих незаконних діянь, які врегульовані законодавством України.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 717561 від 17 липня 2020 року ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року № 392.

Разом з тим, в протоколі про адміністративне правопорушення не повністю розкрита об`єктивна сторона правопорушення, передбаченогост. 44-3 КУпАП, не зазначено конкретного місця вчинення адміністративного правопорушення а саме яке саме (із зазначенням адреси) місце самоізоляції залишив ОСОБА_1 , способу вчинення його та мотивів.

Також встановлено, що у гр. ОСОБА_1 під час складання матеріалів про адміністративне правопорушення не було з`ясовано порядку перетину державного кордону, надання ним зобов`язання щодо самоізоляції на основі згоди в письмовій формі з зазначенням місця самоізоляції, про що відсутні дані в матеріалах справи та останній даний факт підтвердив в своїх письмових поясненнях від 21 липня 2020 року та додатково підтвердив у судовому засіданні.

Крім того в матеріалах справи відсутня будь-яким чином зафіксована як згода ОСОБА_1 на самоізоляцію з визначенням місця її відбування, так і відмова від такої, відсутнє також будь яке підтвердження перетину останнім державного кордону, з огляду на що відсутній обов`язок виконувати вимоги п.п.3 п.6 постанови КМУ від 20 травня 2020 року №392.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Таким чином, на підставі пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та матеріалів справи про адміністративне правопорушення, в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення, не встановлено складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП в діях ОСОБА_2 .

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 33, 44-3, 221, 247, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП закрити в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Апеляційна скарга може бути подана особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Тернопільської апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя П.П. Гуменний