Справа № 473/597/20
П О С Т А Н О В А
іменем України
"24" лютого 2020 р. м. Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Зубар Н.Б., за участю секретаря судових засідань Алдушиної І.Я., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, розглянувши матеріали, які надійшли від Міністерства оборони України військової частини НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Веселинове, Миколаївської області, громадянина України, сержант контрактної військової служби в/ч НОМЕР_1 , учасник бойових дій, має на утриманні одну неповнолітню дитину, протягом року, а саме 16.12.2019 року, притягувався до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП із застосуванням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює сумі 3655 грн., зареєстрований та фактично за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія А1478 №11 від 24.02.2020 року 21 лютого 2020 року о 08:00 год. сержант ОСОБА_1 не прибув в розташування військової частини НОМЕР_1 в с.Мартинівське та не виконував обов`язки військової служби в умовах особливого періоду.

Посадова особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, а саме командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , кваліфікував дії сержанта ОСОБА_1 за ст.172-11 ч.4 КпАП України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що 20.02.2020 року він був у м.Вознесенськ, де на залізничному вокзалі на нього напали троє невідомих, відібрали гроші та побили, він втратив свідомість. Він одразу звернувся в медичну частину на залізничному вокзалі, проте йому там не надали медичної допомоги. Електричкою поїхав додому і оскільки був зламаний ніс та сильно боліла голова не зміг вийти на службу 21.02.2020 року. Телефону не було, тому не зміг вчасно повідомити про це командира. 24.02.2020 року він прибув у частину, пройшов освідування і виявили що він тверезий.

Під час складання протоколу ОСОБА_1 надав аналогічні письмові пояснення від 24.02.2020 року, а також в самому протоколі.

Надані в ході складання протоколу письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_1 21.02.2020 року був удома в стані алкогольного сп`яніння медичними документами підтверджено не було. Крім того, вказані свідки не були попереджені про кримінальну відповідальність свідка за ст.ст.384, 385 КК України. Крім того, в поясненнях свідка ОСОБА_3 не вказано посаду, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка відбирала такі пояснення.

Стаття 172-11 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб.

Частина ж 4 цієї статті передбачає адміністративну відповідальність за діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.
Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 р. та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 р. передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в ст.62 Конституції України.

Відповідно до ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вичиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.

Ст.172-11 КУпАП передбачає відповідальність за нез`явлення вчасно без поважних причин на службу, не визначаючи переліку таких поважних причин

Аналіз встановлених судом обставин та матеріалів справи, показів особи, яка притягується до відповідальності, - не підтвердили факт умисного нез`явлення на службу без поважних причин ОСОБА_1 , так як причиною невчасного з`явлення на службу були причини, що не залежали від його волі та не можливість іншим способом вчасно прибути на службу, повідомити про причини неприбуття.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки належних, допустимих та несуперечливих доказів умисного ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП, - суду не надано, а суд не уповноважений збирати докази на підтвердження вини ОСОБА_1 самостійно, - тому на підставі положень ст.247 КУпАП провадження у справі відносно нього слід закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.4 ст.172-11, п.1 ч.1 ст.247, 283-285 КпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Провадження відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у справі про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.172-11 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області до апеляційного суду Миколаївської області протягом десяти днів з дня винесення постанови особі, що притягується до відповідальності.

Суддя Н.Б.Зубар