03.03.2020
Справа № 720/153/20
Провадження № 3/720/108/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 року суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області Ляху Г.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності у зв`язку із тим, що 17 січня 2020 року о 13 годині 10 хвилин в с. Котелеве Новоселицького району Чернівецької області керував автомобілем марки «Мерселес-Бенц» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження тесту на стан сп`яніння у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Його дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що 17 січня 2020 року керуючи автомобілем марки «Мерселес-Бенц» д.н.з. НОМЕР_1 зіткнувся із автомобілем марки «KIA», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .. Після приїзду працівників поліції, останні оглянули за допомогою «Драгера» водія ОСОБА_2 , після чого запропонували йому дихнути в ту же трубку «Драгера». Він відмовився та пояснив, що згідний дихнути в нерозпечатану трубку драгера. Проте, такої у працівників поліції не було. Їхати в лікарню для огляду йому ніхто не пропонував. Будь-які протоколи в його присутності не складались. Оскільки, керував автомобілем в тверезому стані та від проходження медичного огляду на стан сп`яніння не відмовлявся, просив провадження у справі закрити.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження по справі слід закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП з наступних підстав.

Так, згідно положень ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом у справі про адміністративне правопорушення, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Під час розгляду справ про адміністративне правопорушення надається оцінка саме обставинам, які були викладені в протоколі.

За змістом ст.ст. 251, 280 КУпАП доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення належними та допустимими доказами підлягає подія щодо вчинення адміністративного правопорушення, вина особи у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності на інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 130 ч.1 КУпАП відповідальність особи настає у разі керування особою транспортним засобом в стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння або відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного (наркотичного) сп`яніння, а згідно ст. 9 КУпАП обов`язковою умовою скоєння адміністративного правопорушення є наявність вини з боку порушника.

Таким чином, допустимими та належними доказами у справі має бути підтверджено як факт керування особою транспортним засобом, так і перебування її в стані алкогольного сп`яніння або відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 041060 від 17 січня 2020 року відносно ОСОБА_1 був складений у зв`язку із тим, що він відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Дана відмова обґрунтована поясненнями двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ..

Однак, вищенаведені докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП не можна вважати достатнім та допустимим доказом виходячи з того, що ОСОБА_1 заперечує викладені у ньому обставини.

За змістом ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженого наказом МВС та МОЗ від 09 листопада 2015 року № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Згідно з п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Матеріалами справи з`ясовано, що 17 січня 2020 року близько 13 години 10 хвилин по вул. Центральна, в с. Котелеве Новоселицького району Чернівецької області водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_3 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «KIA», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , чим порушив вимоги п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху.

За вчинення вказаних дій постановою Новоселицького райсуду від 19 лютого 2020 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Таким чином, інший учасник ДТП ОСОБА_2 став потерпілим у вказаній справі, про що зазначено у протоколі серії ДПР 18 № 380107 від 17 січня 2020 року та схемі ДТП від того ж числа.

Опитаний ОСОБА_2 пояснив суду, що він є потерпілим від вказаної дорожньо-транспортної пригоди. Інший учасник ДТП ОСОБА_1 мав явні ознаки алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на місці на стан сп`яніння. Їхати для проходження медичного огляду в лікарню працівники поліції ОСОБА_1 не пропонували, оскільки після цього помістили його в службовий автомобіль та поїхали в напрямок міста, скоріше за все для проходження медичного огляду. Інші свідки відмови ОСОБА_1 є його близькими родичами.

Із урахуванням того, що ОСОБА_2 став учасником потерпілим від ДТП за участі ОСОБА_1 , вважаю, що він особисто та його близькі родичі не є належними свідками, які можуть підтвердити відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки вони є особами щодо неупередженості яких є сумніви.

Крім цього, пояснення ОСОБА_2 про те, що після відмови на місці від проходження огляду ОСОБА_1 відвезли в лікарню суперечить обставинам справи, оскільки відсутні будь-які докази щодо проходження останнім медичного огляду на стан сп`яніння.

При вказівки у протоколі про те, що ОСОБА_1 відмовився на місце зупинки від проходження тесту на стан сп`яніння, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того факту, що йому було запропоновано пройти такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я як того вимагає п. 7 вказаної Інструкції, не дивлячись на те, що проведення огляду водія в закладі охорони здоров`я забезпечується саме поліцейським.

Більш того, опитаний ОСОБА_2 пояснив, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Слід зазначити, що працівники патрульної поліції наділені повноваженнями щодо фіксування події адміністративного правопорушення, мають відповідні технічні засоби та спеціальні знання, однак до суду належних доказів, в тому числі відеозапис, вчинення позивачем адміністративного правопорушення та його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння надано не було.

Із урахуванням того, що працівники поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння не залучили неупереджених свідків та не запропонували йому пройти такий огляд у найближчому закладі охорони здоров`я, на думку суду, є грубим порушенням вимог закону та є безумовною підставою для визнання огляду на стан сп`яніння недійсним, як прямо передбачено ч. 5 ст. 266 КУпАП.

Оскільки наявність чи відсутність стану сп`яніння у водія встановлюється лише на підставі огляду, проведеного у відповідності до вимог закону, а відмова ОСОБА_1 від такого огляду визнана недійсною, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП поза розумним сумнівом не доведена.

Згідно ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених цим законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумніві щодо доведеності вини обвинуваченого.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в статті 62 Конституції України.

Приймаючи до уваги, що сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 слід тлумачити на його користь, вважаю, що викладені у протоколі обставини щодо його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не знайшло свого підтвердження, а тому його вина у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП не доведена, у зв`язку із чим провадження по справі слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 9, 130 ч.1, 247 п.1, 266, 284 ч. 1 п. 3 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк з дня її винесення через Новоселицький районний суд до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя Ляху Г.О.