Справа №295/9415/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді Панченко Г. В.,

секретаря Моштук Т. В.,

за участі: прокурора Рудик Т. Г.,

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Довбиш Баранівського району Житомирської області, проживаючого у АДРЕСА_1 , непрацюючого, за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

Відповідно до протоколу від 05.08.2020 №220 ОСОБА_1 , обіймав у період з 2013 по 20.09.2019 посаду начальника монтажно-будівельного цеху КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради, яка відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (надалі - Закону) відноситься до суб`єктів відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією. В порушення вимог статті 45 Закону, ОСОБА_1 , будучи звільненим 20.09.2019, лише 12.06.2020, тобто несвоєчасно без поважних причин подав декларацію після звільнення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 17.03.2020 ним було подано декларацію після звільнення., але помилково назвав її декларацією за 2019 рік, яка за змістом повністю ідентична їй.

В судовому засіданні прокурор просив закрити провадження у справі у зв`язку відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до таких висновків.

Частина 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону, особи, зазначені у пункті 1, підпункті «а» і «в» пункту 2 , пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Крім того, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також працюючими в автоматичному режимі, іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі вих.№ 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 звертав увагу суддів першої та апеляційної інстанції на те, що вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, слід враховувати об`єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації.

Для розкриття об`єктивних складових адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, слід зазначити, що диспозиція цієї норми за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм.

Так, примітка до ст. 172-6 КУпАП, містить вказівку на суб`єкт цього правопорушення, відсилає до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема ч.ч.1 і 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно-правових актів, що наповнює норму ч.1 ст. 172-6 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.

Так, для кваліфікації діяння за ч.1 ст. 172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно даних з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, ОСОБА_1 17.03.2020 подав щорічну декларацію, яка за змістом повністю відповідає декларації особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік. Таким чином, доводи ОСОБА_1 про своєчаснісність подачі декларації особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік (17.03.2020) з помилковим зазначенням назви "щорічна" замість "після звільнення" знайшла підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи своєчаснисть подачі ОСОБА_1 декларації та відсутність у нього умислу на приховування інформації про свій майновий стан, провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про запобігання корупції»,

постановив:

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Г. В. Панченко

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.