САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/890/20
Провадження №3/726/606/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2020 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Мілінчук С. В. розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, водія у ТОВ «СААДЕТ Україна», проживаючого у АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення передбаченого ст. 44-3 КпАП України,

ВСТАНОВИВ :

До Садгірського районного суду м. Чернівці надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення ним правопорушення передбаченого ст. 44-3 КпАП України.

Так у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що 29.06.2020 року водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Мерседес Бенс», д.н.з. НОМЕР_1 у м. Чернівці по вул Галицький шлях, порушив вимоги п. 4 постанови КМУ № 500, а саме перевозив працівників, які перебували у салоні без масок.

При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення було встановлено порушення вимог чинного законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а також недотримання ряду процесуальних вимог з боку інспектора патрульної поліції.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав. Зазначив, що в транспорт усі пасажири сідали в масках.

Відповідно до ст. 245 КУпАП вказує, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації,трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У п 24. Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено про необхідність звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У провину ОСОБА_1 ставиться порушення вимог п. 4 постанови КМУ № 500 від 17.06.2020 року. Однак, постанова КМУ № 500 року від 17.06.2020 року не містить пункту № 4 та не встановлює будь-яких обмежень, які стосуються карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19.

Натомість такі обмеження зазначені у постанові КМУ № 392 від 20.05.2020 року, яка була чинна на момент складання протоколу. Однак, п. 4 вказаної постанови, про порушення вимог якого констатується у складеному протоколі, також не містить жодних обмежень щодо порядку перевезення пасажирів.

Таким чином, враховуючи відсутність процесуальної можливості належним чином встановити суть правопорушення та визначити його об`єктивну сторону, тобто протиправне діяння діяння, яке ставиться ОСОБА_1 у провину, відповідальність за порушення якого наступає у відповідності до КУпАП, вважаю винуватість останнього недоведеною у встановленому порядку.

Що стосується перебування пасажирів у салоні автомобіля без захисних масок, варто зауважити, що відповідно до п. 7 ч. 3 Постанови КМУ № 392 від 20.05.2020 року, саме перевізник несе відповідальність за забезпечення водіїв засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, та здійснює контроль за використанням засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок пасажирами під час перевезення, у тому числі виготовлених самостійно.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не є суб`єктом господарювання, який здійснює пасажирські перевезення (не є перевізником), він не може нести юридичну відповідальність за не використанням засобів індивідуального захисту, пасажирами під час перевезення.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення. Приймаючи рішення, суду необхідно керуватись п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», яким визначено, зокрема, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Враховуючи викладене, за умов відсутності доказів на підтвердження порушення водієм обмежень, пов`язаних із карантином, що має значення при притягненні особи до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП та встановлення у його діях чи бездіяльності складу адміністративного правопорушення, враховуючи, вважаю за необхідне провадження у справі закрити.

Керуючись ст. 63 Конституції України, ст. 7, ст. 44-3, 245, 247, 278, 280, 251-252, 256, КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння правопорушення передбаченого ст. 44-3 КпАП України закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова судді може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом 10-ти діб з дня її винесення.

СуддяС. В. Мілінчук