Справа № 944/2127/20 Головуючий у 1 інстанції: Кондратьєва Н.А.
Провадження № 33/811/1146/20 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2020 року суддя Львівського апеляційного суду Романюк М.Ф., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Яворівського районного суду Львівської області від 30 червня 2020 року,

встановив:

постановою Яворівського районного суду Львівської області від 30 червня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. судового збору в дохід держави.

Згідно постанови ОСОБА_1 16 квітня 2020 року о 15 год. 30 хв., перетнувши державний кордон МП «Краківець», перебувачи на АЗС «ОККО» в смт. Краківець на вул. Вербицького, 23 Яворівського району Львівської області, підписав згоду на добровільну госпіталізацію, після чого відмовився від обов`язкової госпіталізаціїї до обсерватора, чим порушив умови карантину, а саме п. 5 абз. 4 Постанови КМУ №211 від 11.03.2020 року.

Не погоджуючись з даною постановою особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження даної постанови, скасувати її та винести нову, якою визнати його невинним.

В обґрунтування покликається на те, що постанова суду від 30 червня 2020 року не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи. Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження вищенаведеної постанови, то апелянт стверджує, що отримав копію постанови лише 30 липня 2020 року.

Апелянт вказує, що працівник поліції не забезпечивши його право на правову допомогу однозначно порушив порядок, згідно з яким особа може бути піддана заходу адміністративного впливу. Підкреслює, що відмовляючись від добровільної обсервації зазначив, що буде проходити обсервацію за місцем свого проживання, про що наголосив і неодноразово повторив працівникам поліції. Крім того, в матеріалах справи відсутня добровільна згода на обсервацію до обсерватора.

Вказує, що у матеріалах справи відсутні пояснення свідків та не вказано доказів, які характеризують особу, зокрема характеристику, відгуки, його сімейний та майновий стан, що на думку апелянта вказує, що суд першої інстанції розглянув справу без повного дослідження усіх доказів.

Також, ОСОБА_1 звертає увагу, що суд першої інстанції керувався положеннями, які були скасовані, а відтак з урахування Конституції, і відповідальність була скасована.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, з наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови судді Яворівського районного суду Львівської області від 30 червня 2020 року. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів пре адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 25 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В статті 1 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року ( зі змінами) визначено, що карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби.

У відповідності до ст. 41 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Статтею 44-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Так, при розгляді справи судом першої інстанції у відповідності зі ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП були повно, всебічно та об`єктивно встановлені фактичні обставини та зібрані у справі докази в їх сукупності, дана їм належна оцінка, керуючись законом суд прийшов до законного та обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, що підтверджено протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №708834 від 16.04.2020 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 16.04.2020 року, в яких пояснив, що перетнувши державний кордон України з Республікою Польща, йому запропонували проїхати на обсервацію, на що він відмовився, із постановою КМУ щодо поширення Covid-19 ознайомлений, карантин буде проходити за місцем проживання; копією інформованої добровільної згоди особи на проведення обсервації та спостереження за станом здоров`я, діагностики та лікування, якою ОСОБА_1 16.04.2020 відмовився від запропонованої тимчасової обсервації.

Таким чином, не дотримавшись передбачених заборон щодо обов`язкової госпіталізації ОСОБА_1 , порушив встановлені постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11 березня 2020 року № 211 правила щодо карантину людей, тобто в його діях наявний склад адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про необхідність скасування постанови суду першої інстанції та закриття справи за відсутності події та складу адміністративного правопорушення є безпідставними, не підтверджені належними доказами та спростовуються матеріалами справи, зокрема вищенаведеними доказами.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Призначаючи ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд першої інстанції відповідно до ст. 33 КУпАП, правильно врахував характер вчиненого правопорушення в умовах гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та призначив адміністративне стягнення в мінімальних межах санкції ст. 44-3 КУпАП.

За таких обставин постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування у справі апеляційним переглядом не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Яворівського районного суду Львівської області від 30 червня 2020 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Яворівського районного суду Львівської області від 30 червня 2020 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф. Романюк