Іллічівський районний суд м.Маріуполя
Справа № 265/4427/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2020 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Іванченко Алла Миколаївна, за участю секретаря судового засідання Солонської Т.В., прокурора Олейніченка С.М., особи стосовно якої складений адміністративний матеріал ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Маріуполі матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління проведення спеціальних перевірок та моніторингу способу життя Національного агентства з питань запобігання корупції, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дзержинську Донецької області, громадянина України, судді Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області, який зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст.172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

07.07.2020 р. до Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшла адміністративна справа про адміністративне правопорушення, передбачене за ч. 2 ст.172-6 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Згідно з протоколом № 47-01/28/20 про адміністративне правопорушення від 01.07.2020 р. відповідно до Указу Президента України від 02.07.2009 року № 500/2009 ОСОБА_1 було призначено строком на п`ять років суддею Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області. Згідно з наказом Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22.07.2009 р. ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків судді цього суду. В подальшому, відповідно до Указу Президента України від 02.11.2017 р. № 348/2017 ОСОБА_1 призначено суддею Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області. Згідно з наказом Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 03.11.2017 р. ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків судді цього суду. Таким чином, відповідно до підпункту «ґ» пункту 1 частини першої ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», він є суб`єктом на якого поширюється дія Закону та є особою, яка, згідно з статтею 50 Закону, займає відповідальне та особливо відповідальне становище. В порушення ч. 2 ст. 52 Закону, ОСОБА_1 не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною другою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Згідно з статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2018 р. становить 1762 гривні. Згідно з копією договору купівлі - продажу від 05.07.2018 р. №1441/2018/1012186 ОСОБА_1 в особі ОСОБА_2 , яка діяла на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 29.01.2018 р., здійснено продаж транспортного засобу HONDA Civic, 2012 року випуску (номер кузова НОМЕР_1 ) за 241627,71 грн. Отже, ОСОБА_1 05.07.2018 р. отримав дохід від продажу транспортного засобу на суму 241627,71 грн., яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2018 року. Виходячи з вищевикладеного, він, будучи особою на яку розповсюджується дія Закону, був зобов`язаний до 00 год. 00 хв. 16.07.2018 року подати до Реєстру повідомлення про суттєві зміни в майновому стані шляхом заповнення форми повідомлення на офіційному веб-сайті Національного агентства. Проте, відповідно до відомостей зазначених у Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр), належне повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, в зв`язку з отриманням зазначеного доходу ОСОБА_1 не подав, чим порушив вимоги Закону. Відповідно до послідовності дій користувача Реєстру встановлено, що ОСОБА_1 зареєструвався у Реєстрі 24.10.2016, 28.10.2016 подав щорічну декларацію за 2015 рік, 31.03.2017 за 2016 рік, 07.04.2017 за 2016 (виправлену), 29.03.2018 за 2017 рік та 05.04.2018 за 2017 рік (виправлену). Згідно з послідовністю дій у період з 01.07.2018 р. по 01.03.2019 р. користувача Реєстру, які вчинив ОСОБА_1 , 03.08.2018 р. ним вчинено дії по створенню чернетки повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, заповненню його та перегляду, а також було натиснуто кнопку «Подати документ», але не підписав документ власним електронним цифровим підписом (далі - ЕЦП). Документ залишився в персональному електронному кабінеті суб`єкта декларування із статусом «чернетка». Таким чином, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, не подав повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, що є порушенням вимог частини другої статті 52 Закону України «Про запобігання корупції», відповідальність за що передбачена частиною другою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Дата вчинення правопорушення: є наступний день після закінчення визначеного Законом десятиденного терміну подачі ОСОБА_1 повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, тобто 16.07.2018 р.

Дата виявлення правопорушення: є дата складання протоколу, а саме 01.07.2020 р., тобто момент з`ясування всіх необхідних даних, оскільки лише після їх отримання можливо встановити всі необхідні ознаки складу правопорушення за частиною другою статті 172-6 КУпАП.

Місце вчинення правопорушення: оскільки ОСОБА_1 на момент вчинення правопорушення був суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, у зв`язку з перебуванням на посаді судді Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області, то місцем вчинення правопорушення слід вважати місцезнаходження його роботи: просп. Перемоги, 6, м. Маріупіль, Донецька область.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 09.07.2020 року було вирішено звернутись до Донецького апеляційного суду з поданням про вирішення питання належної територіальної підсудності справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , судді Орджонікідзевського райсуду м. Маріуполя Донецької області, за ст.172-6 ч.2 КУпАП.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 13.07.2020 року ухвалено передати для розгляду в інший суд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-6 КУпАП. Справу направлено до Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області для розгляду по суті.

15.07.2020 року справа надійшла на адресу Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що з 2012 року в його приватній власності знаходився транспортний засіб HONDA Civic, 2012 року випуску. На початку 2018 року, вказаний транспортний засіб в результаті ДТП було суттєво пошкоджено, у зв`язку з чим було прийнято рішення про його продаж. З цією метою, враховуючи обмаль особистого часу він надав нотаріально посвідчену довіреність на ім`я ОСОБА_2 , якою останній було надано право на вчинення дії з транспортним засобом необхідних для його відчуження (продаж) від його імені. За усною домовленістю уповноважена ним особа ОСОБА_2 після продажу транспортного засобу повинна була його повідомити про вчинення таких дій та передати йому оговорену суму в рахунок продажу 241627,71 грн. 02 серпня 2018 року виконуючи вказану домовленість ОСОБА_2 передала йому виручені від продажу автомобілю 241627,71 грн. та безпосередньо сам договір купівлі-продажу вчинений нею від його імені від 05 липня 2018 року. Враховуючи положення чинного законодавства, з метою виконання свого обов`язку щодо повідомлення про отримання доходу від відчуження транспортного засобу, який перевищує 50 прожиткових мінімумів ним на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції в особистому кабінеті було складено та внесено відповідні зміни до майнового стану, а саме зазначено про відчуження (продаж) належного мені т/з HONDA Civic, 2012 року випуску та отримання від цієї угоди 241627,71 грн. доходу, відповідне повідомлення про отримання з боку Національного агентства з питань запобігання корупції відомостей про зміни у моєму майновому стані ним було отримано та переглянуто на вказаному веб-сайті. Яким чином сталось так, що зазначені відомості не надійшли до відповідної бази Національного агентства з питань запобігання корупції йому не відомо. Наполягав на тому, що після того, як йому стало відомо про вчинення дій від його імені на підставі довіреності та фактичного отримання ним доходу - 02 серпня 2018 року, який перевищує 50 прожиткових мінімумів - 241627,71 грн. він вчинив усі необхідні дії спрямовані на виконання вимог Закону України Про запобігання корупції щодо повідомлення про суттєві зміни у майновому стані шляхом вчинення відповідних дій на сайті Національного агентства з питань запобігання корупції. Жодних підстав приховувати отриманий дохід він не мав на меті, відчужений транспортний засіб належав особисто йому та починаючи з 2012 року постійно був зазначений в його щорічних деклараціях. Крім того, зазначив, що під час укладання самої угоди купівлі-продажу транспортного засобу - 05 липня 2018 року, де продавцем від його імені виступала ОСОБА_2 , він не був присутній, а про її укладання він дізнався тільки 02 серпня 2018 року, коли отримав дохід 241627,71 грн. Також повідомив суд, що він не мав умислу приховувати зміни свого майнового стану, в подальшому в щорічній декларації за 20018 рік, яку склав 30 березня 2019 року він вказав, отримання ним доходу від відчуження рухомого майна у розмірі 241627 гривень. Вважав, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП та просив закрити провадження по справі.

Прокурор в судовому засіданні наполягав на притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, та просив накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення відповідно до санкції статті.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, прокурора, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, та додані до матеріалу документи суд вважає, що ОСОБА_1 не підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, виходячи з наступного.

Вирішуючи справу, суд керується Конституцією України, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року), Законом України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції», Кодексом України про адміністративні правопорушення, іншими нормативно-правовими актами України, а також практикою Європейського суду з прав людини .

Рішенням ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення серед інших є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено правопорушення, пов`язане з корупцією-діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Указу Президента України від 02.07.2009 року № 500/2009 ОСОБА_1 призначено строком на п`ять років суддею Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області.

Згідно з наказом Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22.07.2009 р. ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків судді цього суду.

В подальшому, відповідно до Указу Президента України від 02.11.2017 р. № 348/2017 ОСОБА_1 призначено суддею Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області безстроково.

Згідно з наказом Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 03.11.2017 р. ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків судді цього суду.

Таким чином, відповідно до підпункту «ґ» пункту 1 частини першої ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», він є суб`єктом на якого поширюється дія Закону та є особою, яка, згідно з статтею 50 Закону, займає відповідальне та особливо відповідальне становище.

Тому, згідно з абзацом п`ятнадцятим частини першої статті 1, частиною першою статті 45, частиною другою статті 52 Закону, приміткою до статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 є суб`єктом декларування та суб`єктом правопорушення.

В порушення ч. 2 ст. 52 Закону, ОСОБА_1 не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною другою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Частиною першою статті 65 Закону встановлено, що за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Відповідно до підпункту 6 частини сьомої статті 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний виконувати вимоги та дотримуватися обмежень, установлених законодавством у сфері запобігання корупції.

Відповідно до частини другої статті 52 Закону,

у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання доходу, придбання майна або здійснення видатку на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу, придбання майна або здійснення видатку зобов`язаний повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Положення частини другої цієї статті застосовуються до суб`єктів декларування, які є службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, а також суб`єктів декларування, які займають посади, пов`язані з високим рівнем корупційних ризиків, відповідно до статті 50 цього Закону.

Відповідно до пункту 6 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства від 10.06.2016 № 3 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за 3959/29089 (далі - Порядок), суб`єкти декларування письмово повідомляють Національне агентство про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до частини другої статті 52 Закону шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми.

Згідно з статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2018 становить 1762 гривні.

Таким чином, з 01.01.2018 суб`єкти декларування зобов`язані були повідомляти Національне агентство про суттєві зміни в майновому стані, а саме отримання доходу, придбання майна на суму, що перевищує 88 100,00 гривень.

Згідно з копією договору купівлі - продажу від 05.07.2018 р. №1441/2018/1012186 ОСОБА_1 в особі ОСОБА_2 , яка діяла на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 29.01.2018 р., здійснено продаж транспортного засобу HONDA Civic, 2012 року випуску (номер кузова НОМЕР_1 ) за 241627,71 грн.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників № 10061 від 10.06.2020 року у ІІІ кварталі 2018 року ОСОБА_1 було отримано вищевказаний дохід у розмірі 241627,71 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 був зобов`язаний у строк до 00 години 16.07.2018 року у встановленому порядку повідомити Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані, а саме отримання доходу від продажу транспортного засобу.

Опрацюванням відомостей з Реєстру, встановлено що суддя Орджонікідзевського райсуду м.Маріуполя Донецької області ОСОБА_1 не подав повідомлення до НАЗК про суттєві зміни у майновому стані щодо отримання доходу у вигляді продажу транспортного засобу в сумі 241627,71 грн., чим порушив вимоги ч. 2 ст. 52 Закону.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи суддею Орджонікідзевського райсуду м. Маріуполя, в порушення встановленого законом десятиденного строку, передбаченого ч. 2 ст. 52 Закону, не повідомив НАЗК про суттєві зміни в майновому стані.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на несвоєчасне повідомлення НАЗК про суттєві зміни в майновому стані особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Відповідно п. 2 роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» вих. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Крім того, на умисну форму вини, а також наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, як на обов`язкові ознаки корупційного правопорушення звертає увагу Конституційний Суд України в рішенні від 06.10.2010 року (справа №1-27/2010).

А отже, аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склад правопорушення за ч. 2 ст.172-6 КУпАП є формальним, обов`язковим елементом його об`єктивної сторони є активна форма прояву та полягає у несвоєчасному без поважних причин повідомленні НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, а тому, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прокурор, що приймає участь в розгляді таких протоколів судом, зобов`язані довести суду наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на несвоєчасне подання без поважних причин декларації.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ч. 1 ст. 11 КУпАП).

Таким чином, КУпАП передбачає лише дві форми вини умисел або необережність.

Згідно з положень ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», корупційним правопорушенням є тільки умисне діяння, а відтак, за діяння, передбачені ст. 172-6 КУпАП, вчинені через необережність, відповідальність особи за цією статтею настати не може.

Факт того, що ОСОБА_1 не мав умислу на несвоєчасне подання повідомлення до НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, свідчить інформація про послідовність дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», в якій відображено що останній заповнив необхідні розділи повідомлення про суттєві зміни в майновому стані та 03.08.2018 року об 11.50 годині натиснуто кнопку «Подати документ».

Також цей факт підтверджується, щорічною декларацією поданою ОСОБА_1 за 2018 рік від 30 березня 2019 року , в якій він вказує на зміни свого майнового стану та отримання доходу від відчуження рухомого майна HONDA Civic, 2012 року випуску (номер кузова НОМЕР_1 ) у розмірі 241627,71 грн..

Щодо обізнаності ОСОБА_1 про продаж автомобіля HONDA Civic, 2012 року випуску (номер кузова НОМЕР_1 ) 241627,71 грн. від ОСОБА_2 саме 05 липня 2018 року, то в матеріалах справи відсутні докази з цього приводу.

В судовому засіданні прокурором не спростовані пояснення ОСОБА_1 , про те що він особисто не приймав участь у продажу автомобіля HONDA Civic, 2012 року випуску (номер кузова НОМЕР_1 ) та не отримував 05.07.2018 року грошові кошти у сумі 241627,71 грн. за вказану дію, а про продаж автомобіля (05.07.2018 року) йому стало відомо від ОСОБА_2 , яка діяла в його інтересах на підставі довіреності тільки 02 серпня 2018 року, коли він отримав вказані грошові кошти.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у ОСОБА_1 був відсутній прямий умисел, спрямований на несвоєчасне подання без поважних причин повідомлення до НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приймаючи певне рішення, орган влади, а особливо суд, повинен довести, що діє згідно з наведеним приписом. Такі доводи містяться в мотивувальній частині рішення.

Згідно ч.1, ч.2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з п.1 ч.1 ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Суд, керуючись вищезазначеними нормами законодавства та враховуючи встановлені обставини справи, вважає необхідним закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.7, ст.9, ст.10, ч.2 ст.172-6, ст.ст.245, 247, 251, 252, 280, 284 КУпАП, Законом України "Про запобігання корупції" від 14 жовтня 2014 року № 1700-VІІ, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Донецького апеляційного суду через Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Суддя: А. М. Іванченко