Справа № 183/1107/20
№ 3/183/920/20
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2020 року м. Новомосковськ

суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Березюк В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з П`ятого управління Головного управління військової контррозвідки Департаменту контррозвідки Служби безпеки України, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миски Кемеровської області Російської Федерації, громадянина України, військовослужбовця, заступника начальника служби охорони державної таємниці військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 212-2 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Заступник начальника служби охорони державної таємниці військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання щодо збереження державної таємниці та маючи відповідний допуск до державної таємниці за формою № 1, порушив вимоги п. 116 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 939 від 18.12.2013 року, а саме 17.02.2020 року у відділенні охорони державної таємниці військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується в смт. Черкаське Новомосковського району Дніпропетровської області, отримав наказ адміністрації служби спеціального зв`язку та захисту інформації України № 026т від 03.11.2017 року (інв. номер 2141), який має гриф обмеження доступу «Таємно», та після роботи залишив його на столі в кабінеті №14 штабу військової частини НОМЕР_1 , до якого мають доступ всі військовослужбовці штабу, чим порушив вимоги п. 116 Порядку, що могло призвести до розголошення державної таємниці та втрати матеріальних носіїв секретної інформації.

Вказане порушення стало можливим внаслідок особистої недисциплінованості та недбалості лейтенанта ОСОБА_1 , який не виконав вимоги режиму секретності. Разом з тим, розголошення або втрати документів, що містять відомості, які становлять державну таємницю, не відбулося.

В суд ОСОБА_1 не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином. Разом з тим, в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 , в якій останній просить розглянути справу у свою відсутність.

Суд вважає встановленою вину ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, на підставі наступних доказів, досліджених судом: протоколу про адміністративне правопорушення; довідки про надання ОСОБА_1 доступу до державної таємниці за формою № 1; витягу з наказу Міністра оборони України (по особовому складу) від 27.12.2017 року № 950; довідки ТВО помічника командира-начальника служби охорони державної таємниці ОСОБА_1 від 19.02.2020 року; Книги щоденної видачі секретних видань військової частини НОМЕР_1 ; Внутрішнього опису матеріальних носіїв секретної інформації, що перебувають у виконавця П`ясковського О.В.; письмових пояснень самого ОСОБА_1 , долучених до матеріалів справи; письмових пояснень свідків ОСОБА_2 , долучених до матеріалів справи; Витягу з Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях № 939 від 18.12.2013 року; зобов`язання громадянина України у зв`язку з допуском до державної таємниці ОСОБА_1 від 10.11.2016 року.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, тобто порушення законодавства про державну таємницю, а саме невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

Обставин, які пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

При накладенні стягнення, суд, керуючись ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність. За таких обставин, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 повинно бути застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу, що у відповідності до ст. 23 КУпАП, буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Разом з тим, відповідно до п. 12 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Таким чином, ОСОБА_1 повинен бути звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 33, 34, 35, 40-1, 212-2, 279, 280 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 510 гривень 00 копійок.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 12 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».
Постанова може бути оскаржена протягом 10 дів з дня її винесення.
Постанова підлягає пред`явленню протягом трьох місяців.

Суддя В.В. Березюк