Миколаївський апеляційний суд
Справа № 33/812/55/20 Головуючий суду І інстанції
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП суддя Дірко І.І.
Суддя апеляційного суду
Чебанова-Губарєва Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року м. Миколаїв

Суддя судової палати у кримінальних справах Миколаївського апеляційного суду Чебанова-Губарєва Н.В., розглянула апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 січня 2020 року відносно

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 28 ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає в АДРЕСА_1 ,

визнаного винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

За постановою судді, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 19.10.2019 р. близько 04.00 год., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в м. Миколаєві по вул. Архітектора Старова в районі буд. № 6, маючи явні ознаки алкогольного сп`яніння у вигляді запаху алкоголю з порожнини рота, нестійкої ходи, тремтіння пальців рук. В порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на з`ясування стану алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки шляхом продуття алкотестеру «Драгер», у присутності двох свідків, так і у встановленому законом медичному закладі, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Наголошує на тому, що постанова не містить обґрунтування на спростування його доводів з приводу того, що він не керував автомобілем 19.10.2019 р. та допустимими доказами це не підтверджено. Пояснення свідків складені поліцейськими, а не власноруч, внаслідок чого обидва містять фразу нібито він керував автомобілем.

Вважає, що суддею порушено принцип безпосередності дослідження доказів. При цьому, клопотання про належний виклик свідків у судове засідання було проігноровано, а клопотання про їх привід залишене поза увагою, незважаючи на те, що свідки не були очевидцями керування автомобілем, що ним оскаржується.

Зауважує, що суддею не надано оцінки тій обставині, що матеріали справи не містять направлення на огляд на стан сп`яніння.

На думку апелянта, суддя перебрав на себе сторону обвинувачення, чим порушив принцип змагальності та неупередженості, оскільки за відсутності будь-якого клопотання, не допитавши зазначених у протоколі свідків, викликав та допитав в судовому засіданні інспектора поліції, пояснення якого не можуть вважатись допустимим доказом, оскільки така особа є очевидно упередженою та не має будь-якого статусу під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відмічає, що суддею прийнято до уваги недопустимий доказ відеозаписи з нагрудного відеореєстратору працівника поліції, однак, у протоколі відсутнє будь-яке посилання на те, що до протоколу додаються відеозаписи у відповідній графі зазначено лише про пояснення свідків та акт огляду на стан сп`яніння.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252 КУпАП, під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне дослідження всіх обставин справи.

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, відеозаписами, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків тощо.

За вимогами п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 , наданих в апеляційній скарзі, вбачається, що свідків керування ним автомобілем у стані алкогольного сп`яніння не було. Крім того, працівниками поліції порушено процедуру проведення огляду на стан сп`яніння.

Однак, такі пояснення ОСОБА_1 спростовуються дослідженими під час судового розгляду суддею місцевого суду доказами.

Так, згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 286081, 19.10.2019 р. близько 04.00 год., ОСОБА_1 , рухаючись в м. Миколаєві по вул. Архітектора Старова в районі буд. № 6, керував автомобілем «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запахом алкоголю з порожнини рота, нестійкою ходою, тремтінням пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі водій відмовився у встановленому законом порядку, у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 від підписання протоколу, надання будь-яких пояснень, зокрема, про керування ним або не керування автомобілем, відмовився.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , вбачається, що 19.10.2019 р. вони були запрошені як свідки при пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер» на місці зупинки або медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився. При цьому, водій ОСОБА_1 мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя.

Вказані обставини підтверджуються відеозаписами із нагрудної камери працівників поліції, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, з яких вбачається, що працівники поліції запропонували ОСОБА_1 , у присутності двох свідків, пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального приладу газоаналізатору «Драгер» на місці зупинки або у медичному закладі, від чого останній відмовився, після чого, йому були роз`яснені його права та повідомлено, що відносно нього буде складено протокол за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху.

За наведеного, суддя місцевого суду обґрунтовано прийняв наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення дані і дійшов вірного висновку про порушення водієм ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху, які полягають у відмові від проходження огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, тобто наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є неналежними доказами, оскільки вони є ідентичними між собою за змістом не є слушними, оскільки вказані пояснення підтверджуються даними, що містяться на відеозаписах, наявних у матеріалах справи, викладеними у протоколі даними та іншими доказами по справі, а тому сумнівів у їх достовірності не виникає.

Відсутність в протоколі посилання на те, що до протоколу додаються відеозаписи не є істотним порушенням та не може впливати на законність та допустимість такого доказу, оскільки вони відображають обставини справи, що узгоджуються із матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, безпідставними є доводи апелянта про відсутність направлення на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки останній відмовився від проходження огляду, що позбавляє необхідності складати відповідне направлення на проходження такого огляду в медичному закладі.

За наведеного, рішення судді є законним, обґрунтованим та належним чином мотивованим, істотних порушень норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права при винесені постанови судом першої інстанції не допущено, а тому підстав для її скасування, як того просить апелянт, не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 січня 2020 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , без задоволення

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.В. Чебанова-Губарєва