Справа № 201/1316/20
Провадження № 3/201/909/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2020 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої медичною сестрою ДУ «ТМО МВС України по Дніпропетровській області», яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутої за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 25 січня 2020 року о 21 годині 50 хвилин, керуючи автомобілем «Мазда», д/н НОМЕР_1 , рухалась на регульованому перехресті вул. Аеропортівська вул. Яснополянська вул. Старокодацька в м. Дніпрі, де, повертаючи ліворуч на зелений сигнал світлофору, не надала переваги у русі, внаслідок чого скоїла зіткнення з автомобілем «Хюндай», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався прямо у зустрічному напрямку. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 16.6 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення визнала частково та пояснила, що на регульованому перехресті вул. Аеропортівська та вул. Яснополянська в м. Дніпрі при повороті ліворуч на зелений сигнал світлофору вона дійсно повинна була надати дорогу зустрічно рухаючимуся автомобілю «Хюндай», однак вважала, що останній рухається на великій відстані та їй нічого не перешкоджає здійснити маневрування, а тому вона розпочала повертати ліворуч та коли вже фактично завершила свій маневр, то несподівано відбулось зіткнення.

Водій ОСОБА_2 , будучи допитаним під час судового розгляду, суду пояснив, що він рухався по вул. Аеропортівська зі сторони аеропорту в напрямку вул. Запорізьке шосе в м. Дніпрі на невеликій швидкості в правій крайній смузі та при наближенні до перехрестя з вул. Яснополянська несподівано побачив прямо перед собою, десь за декілька метрів, автомобіль «Мазда», водія якого виконувала поворот ліворуч перед ним, при цьому він мав перевагу у русі по відношенню до цього водія. Крім того він намагався екстрено загальмувати, однак це не допомогло уникнути зіткнення.

Дослідивши безпосередньо у судовому засіданні показання учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, суд робить висновок про винуватість правопорушниці ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Так, винність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підтверджується: схемою місця дорожньо-транспортної події від 25 січня 2020 року, на якій з одного боку зображена ділянка дороги, де відбулась подія зіткнення, напрямки руху водіїв та розташування транспортних засобів після цього, при цьому з координат розміщення останніх на проїзній частині дійсно вбачається, що після того як водій автомобіля «Мазда» ОСОБА_1 , виїжджаючи з перехрестя на дозволений сигнал світлофора, здійснювала маневр повороту ліворуч, відбулось зіткнення з іншим автомобілем «Хюндай», водій якого ОСОБА_2 також рухався на зелений сигнал світлофора прямо, а тому мав перевагу перед іншими учасниками дорожнього руху, в тому числі тими, які повертали ліворуч на означеному перехресті, також з зворотнього боку даної схеми зазначено перелік видимих пошкоджень вищезазначених транспортних засобів, механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення; відеозаписами обставин дорожньої-транспортної події з камер зовнішнього відеоспостереження, а також з камер відео-реєстраторів водіїв-учасників ДТП, що дозволяє встановити повну картину дорожніх умов та обстановки на даній ділянці дороги в момент перетинання автомобілями «Мазда» та «Хюндай» означеного регульованого перехрестя; поясненнями водія-учасника дорожньо-транспортної події ОСОБА_2 , відповідно до яких ОСОБА_1 дійсно вчинила правопорушення за зазначених обставин.

Вищевикладене повністю підтверджується відеозаписами обставин цієї дорожньої-транспортної пригоди, що були долучені за клопотанням обох сторін провадження. Зокрема, ракурс камер зовнішнього відеоспостереження охоплює ділянку дороги по вул. Аеропортівська при перетинанні з вул. Яснополянська в м. Дніпрі в обох напрямках руху, а відеозаписи з камер відео-реєстраторів були здійснені з салону автомобілів водіїв-учасників цього ДТП. Вважаючи дані відеозаписи такими, що доповнюють один одного, суд оцінює їх у сукупності та приходить до такого висновку, що відповідні дані зафіксовані на відео повністю зіставляються з фактичними обставинами справи, а також дозволяють безпосереднього пересвідчитися суду у зафіксованих в протоколах про адміністративні правопорушення відомостях, зокрема про те, що на регульованому перехресті вул. Аеропортівська та вул. Яснополянська в м. Дніпрі при ввімкненому зеленому сигналі світлофора водій ОСОБА_1 , виконуючи маневр повороту ліворуч, не надала переваги у русі водію ОСОБА_2 , який рухався у зустрічному напрямку прямо по правій крайній смузі та не змінював траєкторію руху, внаслідок чого між ними відбулось зіткнення, при цьому водій ОСОБА_2 мав право на першочергового перетинання перехрестя, оскільки слідував прямо, а інший водій ОСОБА_1 повертала ліворуч та перетинала смугу зустрічного руху, а тому повинна була надати перевагу у русі. Таким чином, слід вважати, що саме дії водія ОСОБА_1 призвели до наслідків, які настали, оскільки згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху України термін дати дорогу, означає вимогу до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів, якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість.

Оцінюючи як доказ зазначений відеозапис обставин дорожньо-транспортної події потрібно звернути увагу, що його зміст повністю зіставляється з відомостями зафіксованими у схемі місця дорожньо-транспортної події від 25 січня 2020 року, зокрема відносно місця зіткнення, дорожніх умов та обстановки на проїзній частині, а також взаємного розташування транспортних засобів після зіткнення, що в свою чергу дозволяє зробити висновок про належність та допустимість такого доказу, який в свою чергу свідчить про наявність порушень п. 16.6 Правил дорожнього руху України з боку ОСОБА_1 .

З приводу позиції сторони захисту відносного того, що водій ОСОБА_1 не бачила швидке приближення автомобіля «Хюндай» безпосередньо перед виконанням нею маневру повороту ліворуч, слід зазначити, що означені обставини не звільняють останню від адміністративної відповідальності, оскільки пунктом 16.6 Правил дорожнього руху України на водіїв покладається обов`язок, повертаючи ліворуч при зеленому сигналі основного світлофора, дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч, тому з огляду на дорожню обстановку, що склалась на означеному перехресті в момент зіткнення, саме даним правилом дорожнього руху повинна була керуватись особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, дотримання якого б дозволило уникнути події даного зіткнення, а отже дії правопорушниці знаходяться в причинному зв`язку з подіями, що настали. Приходячи до такого висновку судом також враховується той факт, що оглядовості водія ОСОБА_1 нічого не перешкоджало, автомобілі на означеному перехресті не знаходились у щільному потоці руху, світлофори за всіма напрямками працювали у робочому стані, будь-яких непередбачуваних обставин також встановлено не було, а тому остання мала змогу безперешкодно впевнитись у відсутності перешкод на її шляху руху.

В той же час, суд вважає, що аргументи захисту щодо порушення іншим водієм ОСОБА_2 правил дорожнього руху не заслуговують на увагу в рамках розгляду даної адміністративної справи, оскільки під час її розгляду провадження здійснюється лише в рамках фактичних обставин викладених в даному протоколі відносно водія ОСОБА_1 та встановлення в її діях порушень Правил дорожнього руху України. До того ж достовірно було встановлено, що водій ОСОБА_2 до зіткнення знаходився в крайній правій смузі в усталеному стані, тобто без зміни траєкторії руху, а отже його дії не могли викликати наслідки, що настали, останній рухався у напрямку, що був обраний ним раніше, в той час коли саме водій ОСОБА_1 перетнула траєкторію руху попереднього водія.

Крім того, експертний висновок спеціаліста, що був наданий на заяву зі сторони водія ОСОБА_1 , суд не приймає до уваги, оскільки для вирішення даної справи по суті зібрано достатню кількість вищевказаних доказів, які є допустимими, належними, достовірними та не суперечливими між собою, а тому в необхідності спеціальних знань експертів немає потреби. В матеріалах цієї справи наявна достатня кількість інформації, яка в повному обсязі характеризує дорожні умови та обстановку, що склалась на відповідній ділянці дороги, при цьому таких матеріалів достатньо для прийняття об`єктивного та обґрунтованого рішення у справі. З тих же підстав суд вважає недоцільним і таким, що лише безпідставно затягне розумні строки розгляду цієї справи в разі його задоволення, клопотання про необхідність отримання додаткових доказів.

Підсумовуючи вищевикладене, а також даючи оцінку дослідженим вище доказам з точки зору достатності та взаємозв`язку між собою для прийняття обґрунтованого процесуального рішення, суд вважає безперечним та доведеним той факт, що водієм ОСОБА_1 було порушено правила дорожнього руху, які призвели до дорожньо-транспортної події з автомобілем «Хюндай».

Таким чином, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про доведеність вини правопорушниці в порушенні водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При визначені виду і розміру стягнення враховую характер вчиненого правопорушення, особистість правопорушниці, ступінь її вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують її відповідальність.

З урахуванням викладеного вважаю за необхідне накласти на правопорушницю адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, стягнути з правопорушниці судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284, 299 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на останню адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі трьохсот сорока гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі чотирьохсот двадцяти гривень сорока копійок.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.

Постанова набрала чинності:

Суддя: В.М. Гончаренко