ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/5820/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2020 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Мицик Ю.С., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124, ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

До Дарницького районного суду м. Києва надійшли адміністративні матеріали за № 753/12427/20 (провадження №3/753/5820/20) та № 753/12428/20 (провадження №3/753/5821/20).

13.07.2020 о 12 год. 00 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Subaru Legacy», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Урлівська, 40 в м. Києві, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України, тобто скоїв правопорушення передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП).

Разом з тим, ОСОБА_1 на момент вказаної дорожньо-транспортної пригоди керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій пройшов із застосуванням приладу Драгер в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , результат огляду позитивний 3.19 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» ПДР України. Дії ОСОБА_1 в протоколі було кваліфіковано за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Оскільки ОСОБА_1 обвинувачується у вчинення двох адміністративних правопорушеннях, скоєних в один і той же час та в одному і тому ж місці, і справи про ці правопорушення одночасно розглядаються одним і тим же органом, суддя вбачає підстави для об`єднання цих справ в одне провадження.

17.08.2020 від ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи для реалізації своїх прав на захист.

Клопотання ОСОБА_1 було задоволено, розгляд справи було відкладено на 03.09.2020, про що повідомлено особу, що притягається до адміністративної відповідальності судовою повісткою.

03.09.2020 ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, від його захисника - адвоката Шимко А.О. надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення розгляду справи.

Клопотання адвоката Шимко А.О. було задоволено, розгляд справи було відкладено на 07.09.2020.

В судовому засіданні 07.09.2020 адвокат Шимко А.О. заявив відвід судді Мицик Ю.С.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 16.09.2020 заяву захисника Шимко А.О., подану в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про відвід судді Мицик Ю.С. від розгляду вказаної адміністративної справи залишено без задоволення.

18.09.2020 адміністративні матеріали були передані судді Мицик Ю.С. для подальшого розгляду.

В судове засідання, яке було призначене на 21.09.2020, ОСОБА_1 не з`явився, проте від адвоката Шимко А.О. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні.

Слід зазначити, що відповідно до положень ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях ЄСПЛ визначає правові підходи щодо розуміння порушення права особи на участь у судовому розгляді як з точки зору принципу процесуальної рівності, так й самої процесуальної поведінки сторони провадження, та наголошує, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження («Олександр Шевченко проти України», «Трух проти України», «Пономарьов проти України»).

Крім того, відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення не має перешкоджати її розгляду зі збереженням можливості притягнення особи до адміністративної відповідальності в межах строків, визначених, зокрема, статтею 38 КУпАП, у разі встановлення наявності складу адміністративного правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Також, справа не є складною ні в правовому, ні у фактичному аспекті, і в даному випадку положення ст. 268 КУпАП не містять заборони щодо розгляду справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, оскільки безпідставне умисне затягування справи зі сторони ОСОБА_1 , який жодного разу не з`явився в судове засідання, не надав письмові пояснення, нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Положеннями ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 124 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

П. 13.1 ПДР України, передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Так, ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

П. 2.9 (а) ПДР України заборонено керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Суддя, дослідивши докази по справі, вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається винність у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка повністю підтверджується матеріалами справи про адміністративні правопорушення, а саме даними протоколів про адміністративні правопорушення; даними тесту № 2792, який було проведено за допомогою приладу «Драгер» в присутності двох свідків - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до якого рівень алкоголю в крові ОСОБА_1 склав 3.19 проміле, письмовими поясненнями вказаних свідків, даними відеозапису з нагрудної відеокамери поліцейського АА 00903 та АА 00924, схемою місця ДТП, що складена за місцем пригоди та містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, транспортні засоби, причетні до ДТП), на зворотному боці схеми зазначено характеризуючі дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження.

Відповідальність за ч. 3 ст. 130 КУпАП настає за те, що особа двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами в стані будь-якого сп`яніння. Разом з тим, викладаючи сутність вчиненого правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення, працівниками поліції не вказано про те, що ОСОБА_1 двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за керування транспортними засобами в стані будь-якого сп`яніння, що є єдиною кваліфікуючою ознакою за наявності якої дії особи можуть кваліфікуватись за ч.3 ст. 130 КУпАП.

Копія постанови від 17.02.2020, що долучена до матеріалів справи не містить відмітки про набрання нею чинності, а тому в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження факту повторного вчинення ОСОБА_1 протягом року будь-якого з порушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому, суддя не може перекваліфікувати дії ОСОБА_1 на ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки у фабулі адміністративного правопорушення працівниками поліції не вказано про те, що останній протягом року піддавався адміністративному стягненню за керування транспортними засобами в стані будь-якого сп`яніння або за відмову пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Більш того, вихід за межі правопорушення, поставленого у вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до практики ЄСПЛ є обвинуваченням, що призведе до порушення процесуальних прав останнього, в тому числі і права на захист.

Таким чином, суд вважає за необхідне перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з ч.3 ст. 130 КУпАП на ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, суддя вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена матеріалами справи, у зв`язку з чим вважає за необхідне притягнути його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлено.

Відповідно до ст. 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлено.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення суддя враховує положення ч. 2 ст. 36 КУпАП, відповідно до якої, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суддя враховує характер вчиненого ним правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та застосовує до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (420,40 грн.).

Враховуючи наведене вище, суддя вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн.

Керуючись ст. ст. 7, 40-1, 221, 251, 252, 266, 283, 284 КУпАП та на підставі ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження адміністративні справи № 753/12427/20 та № 753/12428/20 та присвоїти справі єдиний унікальний номер № 753/12427/20.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік..

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 копійок.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови-не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП України у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Строк позбавлення права керування відраховувати з моменту примусового вилучення посвідчення водія або моменту його добровільної здачі.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Дарницький районний суд м. Києва.

СУДДЯ: Ю.С. МИЦИК