П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2020 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Головчак М.М., розглянувши справу, яка надійшла з Управління патрульної поліції у Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

- за ст. 173 КУпАП,

в с т а н о в и в:

11 серпня 2020 року, близько 22 год. 15 хв., ОСОБА_1 на майдані Незалежності в м. Рівне нецензурно лаявся, образливо чіплявся, погрожував, ображав пересічних громадян ( ОСОБА_2 ), чим вчинив дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП як дрібне хуліганство.

В судове засідання, призначене 07.09.2020 року ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином рекомендованим повідомленням на його ім`я.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

За таких обставин, суд визнав можливим розглянути справу за відсутності в судовому засіданні ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 підтверджена дослідженими матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ГР №178921 від 11.08.2020 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 11.08.2020 про те, що 11.08.2020 року о 22 год. 15 хв. на майдані Незалежності в м.Рівне став свідком, як двоє громадян нецензурно лаялись, не реагували на зауваження, почали погрожувати фізичною розправою, після чого викликали патрульну поліцію.

Згідно Витягу № 3299 із журналу реєстрації медичних оглядів КЗ РОЦПЗН 11.08.2020 року о 23 год. 57 хв. ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Протилежного доказам, з`ясованим в судовому засіданні, не встановлено, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, не проявив належної зацікавленості у результатах розгляду справи, доказів відсутності вини не надано.

Згідно ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи наведені докази в їх сукупності, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції статті, за якою кваліфіковані його дії.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно Закону України "Про судовий збір" до стягнення із ОСОБА_1 підлягає судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.

На підставі ст.173 КУпАП, керуючись ст. 33, 283, 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 51 грн. 00 коп. (п`ятдесят одна грн. 00 коп.).

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп. (чотириста двадцять грн. 40 коп.).

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду М.М.Головчак