Спарва№ 308/1355/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2020 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., за участі ОСОБА_1 , власника транспортного засобу ОСОБА_2 , представника Закарпатської митниці Держмитслужби Селеша О.Я., розглянувши справу про порушення митних правил за матеріалами протоколу про порушення митних правил №0069/30500/20 від 12.01.2020, які надійшли від Закарпатської митниці Держмитслужби, відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце народження АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого; мешканця АДРЕСА_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 від 13.04.2011; орган, що видав НОМЕР_2 , за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 Митного кодексу України,

ОСОБА_3 :

Зі змісту протоколу про порушення митних правил №0069/30500/20 від 12.01.2020, вбачається, що 12.01.2020 року о 08 год. 31 хв. в зону митного контролю на ділянку «В`їзд в Україну» (ЗМК пасажирська) митного посту «Вилок» Закарпатської митниці Держмитслужби заїхав фургон малотонажний марки «MERCEDES-BENZ», моделі «SPRINTER», ідентифікаційний номер кузова №WDB9066371S136725, державний реєстраційний номерний знак України НОМЕР_3 під керуванням громадянина України ОСОБА_4 , який прямував у приватних справах з Угорщини в Україну. Формою проходження митного контролю гр. України ОСОБА_1 обрав порядок проходження митного контролю по каналу червоний коридор. Громадянину України ОСОБА_1 було запропоновано заповнити митну декларацію, в якій він вказав свої паспортні дані, та наявність у нього холодильника марки «FAURE моделі FRA22700ME вагою 43 кг та вартістю 50 євро в кількості 1 шт.. При усному опитуванні гр. України ОСОБА_1 та заперечив наявність будь-яких товарів, в тому числі тих, що підлягають декларуванню, а також повідомив, що жодних прихованих від митного контролю товарів не переміщує.

Керуючись пунктом 6 Типової Технологічної схеми здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 №451, на підставі результатів аналізу та оцінки ризиків, транспортний засіб було виведено з загального потоку для проведення поглибленого митного огляду.

В ході здійснення поглибленого митного огляду зазначеного транспортного засобу були виявлені товари а саме: 1) задекларований холодильник марки «FAURE моделі FRA22700ME вагою 43 кг бувший у використані та 2) приховані від митного контролю телевізори марки «TCL моделі 75EB600X2 в кількості 2 шт. Холодильник знаходився в багажному відділені авто. Виявлені телевізори знаходились у спеціально виготовленому сховищі (тайнику) подвійній стінці між багажним відсіком та салоном авто. Виявлене стало доступним після демонтажу однієї із стінок (перегородок), яка кріпилася шурупами та болтами. Для демонтажу використалися технічних засобів митного контролю, а саме: викрутки та набору інструментів. Дана перегородка не входила в комплектацію автомобіля та була зроблена спеціально в якості сховища. Відповідно до п.53 ст.4 Митного кодексу України «спеціально виготовлене сховище (тайник) - сховище, виготовлене з метою незаконного переміщення товарів через митний кордон України, а також обладнані та пристосовані з цією метою конструктивні ємності чи предмети, які попередньо піддавалися розбиранню, монтажу тощо». Вищезазначені виявлені товари громадянин України ОСОБА_1 визнав своєю власністю. Вартість холодильника згідно декларації становить 50 євро, вартість виявлених телевізорів буде встановлено додатково. Громадянин ОСОБА_1 відмовився від надання пояснення. Документів, що б підтверджували вартість телевізорів не має. Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 вчинив дії спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників), а саме обладнаних та пристосованих конструктивних ємностей (порожнин) чи предметів, які попередньо піддавалися розбиранню та монтажу, з метою незаконного переміщення товарів через митний кордон України.

Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) частиною 1 статті 483 Митного кодексу України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину визнав повністю, просив врахувати, що в машині відсутня конструктивна порожнина або тайник, така наявна в транспортному засобі. Транспортний засіб використовується власником при участі в змаганнях з мотокросу, фактично це є місце для сну, та для прання речей після змагань. Він використав вказане місце для перевезення телевізорів. Враховуючи його щире каяття у вчиненому просив не конфіскувати автомобіль.

Представник Закарпатської митниці Держмитслужби Селеш О.Я. в судовому засіданні просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 483 МК України та застосувати відносно останнього адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.1 статті 483 МК України.

В судовому засіданні гр. ОСОБА_2 , пояснила, що є власником автомобіля, на якому переміщувався гр. ОСОБА_1 зазначений в протоколі товар. Також зазначила, що виявлена у автомобілі ніша не являється тайником та виготовлена для зберігання білизни та використовується для сну, під час участі у змаганнях з мотокросу. На прохання ОСОБА_1 надала можливість поїхати у власних справах за кордон, оскільки часто допомагає їм в якості водія при участі у змаганнях. Стосовно ввезення гр. ОСОБА_1 приховані від митного контролю телевізори марки «TCL моделі 75EB600X2 в кількості 2 шт. не знала нічого. Просить не конфісковувати транспортний засіб, який є її власністю.

Заслухавши пояснення представника Закарпатської митниці Держмитслужби, пояснення власника транспортного засобу, особу відносно якої складено протокол, дослідивши матеріали справи, доходжу наступного висновку.

Судом встановлено, що 12.01.2020 року о 08 год. 31 хв. в зону митного контролю на ділянку «В`їзд в Україну» (ЗМК пасажирська) митного посту «Вилок» Закарпатської митниці Держмитслужби заїхав фургон малотонажний марки «MERCEDES-BENZ», моделі «SPRINTER», ідентифікаційний номер кузова №WDB9066371S136725, державний реєстраційний номерний знак України НОМЕР_3 під керуванням громадянина України ОСОБА_4 , який прямував у приватних справах з Угорщини в Україну. Формою проходження митного контролю гр. України ОСОБА_1 обрав порядок проходження митного контролю по каналу червоний коридор. Громадянину України ОСОБА_1 було запропоновано заповнити митну декларацію, в якій він вказав свої паспортні дані, та наявність у нього холодильника марки «FAURE моделі FRA22700ME вагою 43 кг та вартістю 50 євро в кількості 1 шт.. При усному опитуванні гр. України ОСОБА_1 та заперечив наявність будь-яких товарів, в тому числі тих, що підлягають декларуванню, а також повідомив, що жодних прихованих від митного контролю товарів не переміщує.

Відповідно ч. 1 ст. 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до ч.5 ст.338 МК України, огляд (переогляд)товарів,транспортних засобівкомерційного призначенняможе проводитисяза наявностідостатніх підставвважати,що переміщенняцих товарів,транспортних засобівчерез митнийкордон Україниздійснюється позамитним контролемабо зприховуванням відмитного контролю,у томучислі вразі отриманнявідповідної офіційноїінформації відправоохоронних органів.

Керуючись пунктом 6 Типової Технологічної схеми здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 №451, на підставі результатів аналізу та оцінки ризиків, транспортний засіб було виведено з загального потоку для проведення поглибленого митного огляду.

В ході здійснення поглибленого митного огляду зазначеного транспортного засобу були виявлені товари а саме: 1) задекларований холодильник марки «FAURE моделі FRA22700ME вагою 43 кг бувший у використані та 2) приховані від митного контролю телевізори марки «TCL моделі 75EB600X2 в кількості 2 шт. Холодильник знаходився в багажному відділені авто.

Згідно висновку №-0041 від 03 лютого 2020 Закарпатського відділу з питань експертиз та досліджень вартість вилученого товару складає 54081,00 грн.

Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) частиною 1 статті 483 Митного кодексу України.

Згідно ч.1 ст.483 МК України відповідальність настає за дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Відповідно до п. 53 ч. 1 ст. 4 МК України, спеціально виготовленим сховищем (тайником) є сховище, виготовлене з метою незаконного переміщення товарів через митний кордон України, а також обладнані та пристосовані з цією метою конструктивні ємності чи предмети, які попередньо піддавалися розбиранню, монтажу тощо.

Таким чином спеціально виготовлене сховище (тайник) в розумінні зазначеної вище норми закону є не будь-які конструктивні ємності автомобіля, а ті які обладнанні і пристосовані з метою незаконного переміщення товарів через митний кордон України.

Згідно матеріалів справи про адміністративне правопорушення, холодильник знаходився в багажному відділені авто. Виявлені телевізори знаходились у спеціально виготовленому сховищі (тайнику) подвійній стінці між багажним відсіком та салоном авто. Виявлене стало доступним після демонтажу однієї із стінок (перегородок), яка кріпилася шурупами та болтами. Для демонтажу використалися технічних засобів митного контролю, а саме: викрутки та набору інструментів. Дана перегородка не входила в комплектацію автомобіля та була зроблена спеціально в якості сховища. Однак, в протоколі не зазначено яким чином конструктивні ємності автомобіля були обладнані та пристосовані для незаконного переміщення товарів через державний кордон України.

Матеріали справи про порушення митних правил стосовно ОСОБА_1 не містять відомостей про виготовлення спеціальних сховищ (тайників) або внесення конструктивних змін в автомобіль. Доказів того, що транспортний засіб автомобіль фургон малотонажний марки «MERCEDES-BENZ», моделі «SPRINTER», ідентифікаційний номер кузова №WDB9066371S136725, державний реєстраційний номерний знак України НОМЕР_3 піддавався спеціальному переобладнанню для незаконного переміщення товарів через митний кордон України, суду не надано.

Згідно наданих до матеріалів справи фотоматеріалів такі відомості не вбачаються також.

Частиною 3 ст. 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що вказані обставини в своїй сукупності свідчать про те, що гр. України ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням конструктивних порожнин автомобіля, у спосіб, що утруднював виявлення таких товарів. Вказані обставини в своїй сукупності свідчать про наявність в його діях складу порушення митних правил, передбаченого ч.1ст. 483 МК України. Дії громадянина ОСОБА_1 кваліфіковані правильно.

Вина порушника підтверджується матеріалами справи, а саме протоколом про порушення митних правил №0069/30500/20 від 12.01.2020, його особистими поясненнями від 12.01.2020, актом проведення огляду (переогляду) товарів, т/з, ручної поклажі та багажу та фотоматеріалами доданими до нього, доповідною запискою старшого державного інспектора відділу №3 митного посту «Вилок» Закарпатської митниці ДМСУ Буряк Б., висновком про вартість вилученого товару №-0041 від 03 лютого 2020 Закарпатського відділу з питань експертиз та досліджень, та іншими зібраними доказами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Обтяжуючих відповідальність особи обставин судом не встановлено. За правилами ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення суддя враховує роз`яснення п.18 ПостановиПленуму Верховного Суду України №8 від 03.06.2005 року «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», згідно якого, вирішуючи питання про конфіскацію предметів зі спеціально виготовленими сховищами (тайниками) і транспортних засобів, що використовувалися для приховання чи переміщення товарів, враховуються обсяги конструктивних змін внесених у ці предмети або транспортні засоби із зазначеною метою; співвідношення вартості й кількості товару, який був предметом порушення митних правил, із розмірами транспортного засобу, в якому цей товар переміщувався.

При розгляді даної справи про адміністративне правопорушення суддя також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004.

При вирішенні питання про призначення стягнення за вчинене порушення суд також враховує положення статті 1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, у відповідності до яких «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

В контексті забезпечення дотримання принципів Конституції та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, задля утвердження верховенства права та європейських підходів до розуміння прав людини, 23 лютого 2006 року Верховною Радою України було прийнято Закон України №3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Основними цілями даного Закону є застосування практики Європейського суду з прав людини з метою забезпечення виконання рішення Європейського суду з прав людини у справах проти України та впровадження в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини.

Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Так, приймаючи рішення по справі, суд враховує правові позиції висловлені ЄСПЛ у справі «Бакланов проти Росії» (09.06.2005 року) та у справі «Фрізен проти Росії» (24.03.2005 року), а саме те, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Крім того, суд приймає до уваги правові позиції висловлені у справі «Ісмайлов проти Росії» (п.38 Рішення від 16.10.2008 року), згідно яких для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити надмірний тягар для особи.

Санкцією ч.1 ст. 483 МК України, передбачено накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

З вищевказаної санкції статті слідує, що обов`язковій конфіскації підлягають транспортні засоби із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Така конфіскація, відповідно до ст. 465 МК України, може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, що визначаються цим Кодексом та іншими законами України.

У ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципам міжнародного права.

Разом з тим, суд враховує, що згідно свідоцтва про право власності на транспортний засобу, власником такого вказано ОСОБА_2 , а особа відносно якої складено протокол не є власником такого.

Згідно зазначеної в протоколі інформації, отриманої з мережі Інтернет, вартість подібного/аналогічного фургону малотонажного марки «MERCEDES-BENZ», моделі «SPRINTER», становить 213312,53 грн.

Враховуючи конкретні обставини справи в їх сукупності, а саме кількість незаконно переміщуваного товару, його вартість (54081,00 грн.) та співвідношення із вартістю транспортного засобу в якому він переміщувався (213312,53 гривень), та те, що вартість товарів, які були предметом порушення митних правил, значно менша від вартості транспортного засобу, в якому він переміщувався через митний кордон України, а також пом`якшуючі відповідальність обставини - особа вперше притягується до відповідальності, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, та те, що від дій тяжких наслідків не настало, враховуючи характер та ступінь вчиненого правопорушення, обставини справи, особу порушника, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 54081,00 грн. з конфіскацією безпосередніх предметів порушення митних правил а саме: Телевізори марки «TCL модель 75EB600X2 в кількості 2 шт.

Оскільки загальна вартість прихованих товарів не є значною порівняно з вартістю автомобіля, враховуючи, що ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, з використанням конструктивних порожнин автомобіля у спосіб, що утруднював виявлення таких товарів, те, що порушник не є власником транспортного засобу, оскільки згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 ним є ОСОБА_2 , мету призначення покарання та співрозмірність можливого покарання вчиненому правопорушенню, тобто принципу розумності призначення покарання, та приходить до висновку, що стягнення у вигляді конфіскації транспортного засобу не забезпечить баланс між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту права власності конкретної особи. Таким чином, суд дійшов переконання, що вилучений автомобіль та документи до нього слід повернути власнику або його представнику за довіреністю, адже такий вид адміністративного стягнення буде мати достатній профілактичний вплив і дозволить запобігти вчиненню ОСОБА_1 в подальшому правопорушень, а також засвідчить невідворотність реагування на кожне правопорушення.

Згідно ч.5 ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. №3674-VI (з наступними змінами та доповненнями) у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 1 січня 2020 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2102 грн. Таким чином, правопорушнику необхідно сплатити судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Керуючись ст.ст.483,522,527,528,529 МК України, ст.ст.40-1, 283-285,287-290,303 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закон України «Про судовий збір» суддя

ПОСТАНОВИВ:

Громадянина України ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 54081,00 грн., з конфіскацією переміщуваного товару, а саме: Телевізори марки «TCL модель НОМЕР_5 в кількості 2 шт.

Вилучений автомобіль - фургон малотонажний марки «MERCEDES-BENZ модель «SPRINTER 318» номерний знак України НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_6 , 2006 року випуску, тип двигуна дизель, об`єм двигуна 2987 см3, колір сірий. та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 від 17.05.2019 - повернути власнику або його представнику за дорученням.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 420,40 грн.

Строк звернення постанови для виконання - три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош