Провадження № 3/331/1039/2020
Єдиний унікальний номер 331/2457/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Пивоварова Ю.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працевлаштованого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

22.06.2020 року о 17 годині 30 хвилин у парку «Дубовий Гай», розташованому за адресою: м. Запоріжжя, вул. Глісерна, буд. 1-а, ОСОБА_1 перебував на вулиці без документів, що посвідчують його особу, підтверджують громадянство чи спеціальний статус, чим порушив вимоги підпункту 2 п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року № 392 з подальшими змінами.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що він із товаришами знаходився біля річного порту в районі парку "Дубовий гай", ходили відпочивати на пляж. Коли вони повертались додому, до них підійшли співробітники поліції та зробили зауваження з приводу пляшки, яку вони викинули на землю. Далі поліцейські розпочали перевіряти документи, однак документів у них не було з собою, далі стали запитувати, чому вони ходять у громадському місці без захисної маски. Між ними та поліцейськими виник конфлікт, під час якого останні безпідставно стали проводити їх обшук та затримувати за допомогою фізичної сили. Вважає дії поліцейських перевищенням своїх повноважень, вони перебували не у громадському місці, а просто на вулиці, тому маску носити не були зобов"язані. Дійсно, не мали при собі документів тому, що побоювались їх втратити на пляжі. Тепер він постійно носить з собою документи, вважає, що норми карантину не порушував та надалі порушувати не збирається.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, доходжу наступних висновків.

Статтею 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року визначено, що карантин це адміністративні та медико санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Згідно ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності. До відміни карантину його територію можуть залишити особи, які пред`явили довідку, що дає право на виїзд за межі території карантину.

Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 22 травня 2020 р. до 22 червня 2020 р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Підпунктом 2 п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 20 березня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» визначено, що на період дії карантину забороняється, зокрема, перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус.

Відповідно ст. 41 «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року, особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Так, провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення в їх сукупності, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АА № 070930 від 22.06.2020 року, протоколом про адміністративне затримання від 22.06.2020 року, рапортом майора поліції Книша В. від 22.06.2020 року, копією постанови АПО18 № 719843 від 22.06.2020 року та відеозаписом подій, на якому зафіксовано момент спілкування поліцейських із особами на вулиці з приводу перевірки документів та відсутності захисник масок.

Так, оцінивши усі наявні у справі докази, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 44-3 КУпАП, оскільки дійсно перебував на вулиці під час карантину без документів, що посвідчують його особу.

Доводи правопорушника про те, що їх зупинили не в громадському місці, а тому протокол щодо нього складений безпідставно, суддя відкидає, оскільки Постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» встановлено заборону перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус.

Разом з цим, відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 фактично провину визнав, зазначивши, що дійсно не мав при собі документів, але не взяв їх, так як планував тривалий час перебувати на пляжі та побоювався їх втратити у громадському місці, на сьогодні постійно носить із собою паспорт громадянина України, раніше до адміністративної відповідальності не притягався, вчинене ним правопорушення не призвело до тяжких наслідків, вважаю вчинене ним порушення малозначним та вбачаю за можливе звільнити останнього від адміністративної відповідальності, обмежившись оголошенням усного зауваження.

Згідно з ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 221, 283- 285, 294 КУпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ст. 44-3КУпАП закрити з огляду на малозначність вчиненого ним правопорушення, обмежившись оголошенням усного зауваження.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена учасниками процесу протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги, а також прокурором у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 7, ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Суддя: Ю.О. Пивоварова