Дата документу Справа № 329/487/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №329/487/20 Головуючий в 1 інст. Покопцева Д.О.
Провадження №33/807/584/20 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2020 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю представника ОСОБА_1 - адвоката Кірічок В.В., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника - ОСОБА_1 - адвоката Кірічок В.А. на постанову Чернігівського районного суду Запорізької області від 8 липня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, 12.04.2020 року, близько 10.36 год., ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння по пр. Східному, біля будинку № 107 в м. Бердянську Запорізької області, керував автомобілем ВАЗ 2102, державний номер НОМЕР_1 , чим порушив п.2.9а ПДР України.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що постанову суду вважає незаконною та необґрунтованою, винесеною без всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин події у зв`язку з наступним. Так, в мотивувальній частині постанови зазначено, що ОСОБА_1 без пояснення причин покинув приміщення Чернігівського районного суду Запорізької області і надалі на неодноразові телефонні дзвінки працівників суду не відповідав і телефон вимкнув. Зазначене не відповідає дійсності. В матеріалах справи мається доповідна помічника судді Щуракової С.В., що нею здійснювались дзвінки на телефон ОСОБА_1 та він був відсутній у приміщенні суду, проте зазначена доповідна не підписана та не набула статусу офіційного документу, а тому не могла сприйматись судом. Також, суд зазначає про проведення засідання в режимі відеоконференції з Бердянським районним судом Запорізької області, однак нормами КУпАП це не передбачено. Крім того, судом не розглянуто клопотання про виклик та допит свідків, а в порушення Інструкції № 1452/735 в акті огляду не містяться підписи свідків. Просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника - адвоката Кірічок В.В., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши доводи скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 063797 від 12 квітня 2020 року (а.с. 1), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.2); висновком від 12.04.2020р. (а.с.3), направленням на огляд (а.с.4), роздруківкою тестування на алкоголь до протоколу № 063797, проведеного 12.04.2020р., о 10.29год., стосовно ОСОБА_1 , з показниками алкоголю 1,7пром. (а.с.8), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с. 6,7), поясненнями інспектора ОСОБА_4 наданими у судовому засіданні.

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення за фактом керуванняОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

За встановлених судом фактичних обставин справи, посилання сторони захисту, що ОСОБА_1 в медичному закладі не відмовлявся від проходження огляду апеляційний суд до уваги не приймає.

За матеріалами справи, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було проведено за допомогою спеціального технічного засобу Алкотестер Драгер 6810 при свідках ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . За результатом тесту було виявлено у ОСОБА_1 1.7 проміле алкоголю (а.с. 8).

При цьому, доводи апеляційної скарги не містять заперечень щодо встановлених судом фактичних обставин з приводу керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння

Також, із наданих пояснень в суді першої інстанції інспектором поліції Шиян С.І. вбачається, що 12.04.2020р., о 10.36 год., по просп. Східному в м. Бердянську він зупинив зеленого кольору автомобіль ВАЗ 2103, державний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , позаяк автомобіль підходив під отримане орієнтування, і з`ясував наявність у водія явних ознак стану алкогольного сп`яніння, а у пасажирів - ознак сп`яніння наркотичного. Він запропонував водію продути прилад «Драгер» і за показниками приладу у водія виявився стан сп`яніння - 1,7пр. алкоголю. Надалі ОСОБА_1 був доставлений до будівлі Бердянської міськлікарні. По дорозі ОСОБА_1 розмовляв телефоном з якимось адвокатом, і по приїзду заявив, що за порадою цього адвоката проходитиме медогляд лише у м. Запоріжжі і надалі наполягав везти його саме туди, а у будівлю Бердянської лікарні заходити відмовився. Після цього інспектором було прийнято рішення про складення адмінпротоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Отже, на переконання апеляційного суду наведені вище докази жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи, у тому числі і доводами апеляційної скарги щодо встановлених судом обставин події.

Доводи щодо відсутності підписів свідків в акті огляду не є істотними порушеннями вимог КУпАП, які тягнуть за собою скасування постанови суду.

Матеріали справи містіть письмові пояснення свідків, які були очевидцями продуття ОСОБА_1 алкотестеру та фіксування результатів у вигляді 1,7 проміле.

Також не заслуговують на увагу і посилання щодо не розгляду судом клопотання про допит свідків, оскільки судом було допитано інспектора поліції ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_5 , а інший свідок ОСОБА_3 до суду не з`явився, причин не явки суду не повідомив, що засвідчує докладення судом зусиль для виклику свідків, а з огляду на положення КУпАП суд позбавлений можливості застосувати заходи примусу до свідків, які не з`являються.

При цьому, допитаний судом у якості свідка ОСОБА_5 надав прояснення аналогічні письмовим.

Твердження, що нормами КУпАП не передбачено режим відеоконференції, в якому було допитано інспектора поліції Шияна С.І. та свідка ОСОБА_5 безпідставні, оскільки частиною 3 статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судова система перш за все забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України. Проведення судового засідання в режимі відеоконференц зв`язку не порушує порядку судового розгляду та, навпаки, його пришвидшує задля дотримання розумних строків розгляду і перебуває у площині дотримання карантинних правил.

Тому, на підставі ч. 7 ст. 11 вказаного Закону, якою передбачено, що учасникам судового процесу на підставі судового рішення забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції суд першої інстанції і здійснив допит зазначених осіб.

Доводи апелянта, що доповідна про телефонування ОСОБА_6 не підписана помічником судді, а отже не має статусу офіційного документа спростовуються матеріалами справи, в яких наявна доповідна з відповідним підписом (а.с.29).

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом. Ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються непереконливими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кірічок В.А. залишити без задоволення.

Постанову судді Чернігівського районного суду Запорізької області від 8 липня 2020 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення зач.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник