Номер провадження: 33/813/914/20
Головуючий у першій інстанції Гранін В.Л.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Копіци О.В., за участі секретаря судового засідання Пойзнер В.Є., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Явтух О.Г., представника Одеської митниці Держмитслужби Кептене Д.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 22.04.2020 р. відносно:

ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Новгород-Сіверський Черніговської обл., громадянки України, декларанта ПП «Національні традиції», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про накладення стягнення за порушення митних правил, передбаченого ст. 472 МК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною постановою ОСОБА_1 була притягнута до відповідальності за ст. 472 МК України та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100 відсотків вартості товару, а саме: 100000 грн. з конфіскацією товару, вилученого згідно протоколу про порушення митних правил, а також стягнено з останньої на користь держави судовий збір у розмірі 420, 40 грн.

Відповідно до постанови суду, до Малиновського райсуду м. Одеси після проведення додаткової перевірки надійшли матеріали справи за протоколом про порушення митних правил №2664/50000/19 від 04.10.2019 р. відносно гр. ОСОБА_1 за ознаками скоєння правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, з якого вбачається, що 06.10.2017 р. між ТОВ «Імпекс-про» () та компанією «Changing baite import and export co.ltd» (Китай) було укладено контракт №ВІХ61017 щодо поставки в Україну товарів.

В рамках наведеного зовнішньоекономічного контракту до Одеської митниці ДФС з Китаю на судні закордонного плавання «Fritz reuter» прибув контейнер GESU6196322 з товаром в асортименті.

23.09.2019 р. декларантом гр. ОСОБА_1 була підготовлена та подана до Одеської митниці ДФС митна декларація типу «ІМ 40 ДЕ» (далі МД), яка була прийнята та зареєстрована за номером №UA500010/2019/026417.

В якості підстави для переміщення товарів через митний кордон України та їх подальшого митного оформлення органу доходів і зборів України були надані: коносамент №WMS19080583 від 13.08.2019 р., інвойс №BTCN2019524 від 09.08.2019 р., пакувальний лист до інвойсу, контракт №ВІХ61017 від 06.10.2018 р. та інші товаросупровідні і комерційні документи.

Відповідно до інформації, зазначеної у МД №UA500010/2019/026417 та товаросупровідних документах встановлено, що продавцем та відправником товару є компанія «Changing baite import and export co.ltd» (Китай), а покупцем та одержувачем є ТОВ «Імпекс-про» (40004, Україна, Сумська область, м. Суми, вул. Леваневського, 10/1).

Відповідно граф 31 МД № UA500010/2019/026417 було заявлено: товар №1 «вироби з вулканізованої гуми: «Bicycle repair kit/ Велосипедний ремкомплект 118400 компл. (в комплекті з клеєм)» код УКТЗЕД , товар №2 «насос ручний пневматичний для велосипедів: HAND Pump/ручний насос 18110 шт.» код УКТЗЕД , товар №3 «насоси повітряні універсальні, для велосипедів: Foot pump/Насос ножний 100 шт.» код УКТЗЕД .

15.09.2019 р. у ході проведення митного огляду було встановлено, що серед загальної партії заявленого вантажу без ознак приховування було виявлено товар, який не було задекларовано у МД та не заявлено у товаросупровідних документах, а саме: «ремонтний набір для автомобільних шин (складається з ручного інструменту для встановлення джугів, з ручного інструменту для обробки отвору джугів, джгути з вулканізованої гуми, тюбик гумового клею) у кількості 5000 наборів (50 коробів, вагою брутто 820 кг, нетто 775 кг) (код УКТЗЕД ).

Таким чином, на думку митного органу, гр. ОСОБА_1 було порушено процедуру декларування товарів, передбачену ст. 257 МК України та не було заявлено за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, що призвело до порушення митних правил, передбаченого ст. 472 МК України.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначила, що вважає оскаржувану постанову винесеною з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а також неповним з`ясуванням фактичних обставин справи з таких підстав:

- апелянта не було ознайомлено із матеріалами додаткової перевірки, а також позбавлена можливості подати докази на спростування доводів Одеської митниці Держмитслужби;

- в результаті порушення митних правил не була завдана шкода державі, оскільки 26.09.2019 р. Одеською митницею Держмитслужби було винесено рішення про визначення коду товару №КТ-UA-2019 та змінено код товару на ремонтний набір для автомобільних шин, в упаковці для роздрібної торгівлі… - , ставка ввізного мита за яким складає 8%, в той час як ставка мита за кодом, визначеним декларантом складає 10%, тобто декларант фактично сплачує навіть більший розмір мита;

- із даним контрагентом ТОВ «Імекс-Про» працює з 2017 р. та жодних нарікань щодо співробітництва не виникало, тому ні у товариства, ні у ПП «Національні традиції» не було підстав сумніватись щодо даного правочину та щось додатково перевіряти.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явилася, причини неявки суду не повідомила натомість була представлена захисником Явтух О.Г., яка уточнила вимоги апеляційної скарги та просила оскаржувану постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу зазначеного правопорушення.

Заслухавши пояснення захисника, яка доводи апеляційної скарги підтримала та просила її задовольнити, представника митниці, який заперечував проти її задоволення, дослідивши та перевіривши доводи апеляційної скарги, а також матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 486 Митного кодексу України (далі МК України), завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Положення ст. 487 МК України передбачають, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

При цьому, відповідно до вимог ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 495 МК України передбачено, що доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Диспозиція ст. 472 МК України передбачає відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Частиною 1 ст. 458 МК України передбачено, що відповідальність за порушення митних правил настає за діяння, вчинені умисно або з необережності.

В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

При цьому, п. 5 ч. 8 зазначеної статті встановлює, що митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом, серед іншого, залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості, у тому числі у вигляді кодів, про товари, зокрема: а) найменування; б) звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; в) торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах); г) код товару згідно з УКТ ЗЕД; ґ) найменування країни походження товарів (за наявності); д) опис упаковки (кількість, вид); е) кількість у кілограмах (вага брутто та вага нетто) та інших одиницях виміру; є) фактурна вартість товарів; ж) митна вартість товарів та метод її визначення; з) відомості про уповноважені банки декларанта; и) статистична вартість товарів.

Відповідно до п.п. 1 та 2 ч. 1 ст. 266 МК України, декларант, серед іншого, зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом , а також на вимогу митного органу пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення.

Окрім того, ч. 2 зазначеної статті передбачає, що перед подачею митної декларації декларант має право з дозволу митного органу здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів.

Згідно ч. 4 ст. 266 МК України, у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Отже, відповідно до вищезазначених положень закону та до приписів ч. 2 ст. 459, п. 43 ч. 1 ст. 4 МК України, ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Відповідно до «Інструкції про порядок заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документу», затвердженої наказом Міністерства фінансів України №651 від 30.05.2012 р., декларант зобов`язаний заявити точні відомості про товар у митній декларації, а, отже, внесення до декларації точних відомостей про товари, у тому числі відомостей про їх наявність, найменування або назву, кількість, є обов`язком декларанта.

Аналіз доказів, наданих митним органом України, підтверджує факт вчинення митного правопорушення ОСОБА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що ПП «Національні традиції», що здійснює декларування на підставі ліцензії, та ТОВ «ІМЕКС-ПРО» 01.11.2017 р. уклали договір №01/11-17 про надання послуг по декларуванню товарів, згідно п. 2.1.1. якого виконавець (тобто ПП «Національні традиції») зобов`язаний здійснювати декларування товарів та їх митне оформлення у встановленому чинними законодавчими та нормативними актами і документами порядку (а.с. 26-29).

Так, встановленим є той факт, що декларантом ПП «Національні традиції» ОСОБА_1 було порушено процедуру декларування товарів, передбачену ст. 257 МК України та не було заявлено за встановленою формою точних та достовірних відомостей про наявність кількості видів товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню при переміщення через митний кордон України, що призвело до порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України, а посилання ОСОБА_1 на помилку компанії-відправника товару «Changing baite import and export co.ltd» та помилкове направлення іншого товару, що, на її думку, свідчить про відсутність умислу в її діях, є безпідставним, оскільки відповідальність за порушення митних правил несе саме декларант, а, відповідно до положень ст. 458 МК України, порушення митних правил може бути вчинено як умисно, так і з необережності.

До того ж, ОСОБА_1 не скористалась правом, передбаченим ст. 266 МК України, на фізичний огляд товару до подання митної декларації, а її посилання на тривалі комерційні відносини з компанією «Changing baite import and export co.ltd»(Китай), як привід для того, щоб не скористатися правом на фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності товаросупровідним документам, не позбавляє її необхідності провести усі необхідні дії для декларування товарів, адже декларант зобов`язаний у митній декларації заявити точні відомості про товари.

Положення МК України та КУпАП не передбачають звільнення від відповідальності за недекларування товарів, що виникло в результаті помилки, неуважності декларанта або в результаті несумлінного ставлення до обов`язку щодо внесення до митної декларації достовірних відомостей.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вони є безпідставними, оскільки ОСОБА_1 , не заперечуючи фактичні обставини справи, мотивує свої дії підставами, які не є правовими.

Водночас, надаючи оцінку доводам апелянта про те, що ОСОБА_1 не було ознайомлено із матеріалами додаткової перевірки, а також позбавлено можливості подати докази на спростування доводів Одеської митниці Держмитслужби, апеляційний суд наголошує на тому, що справа надійшла в провадження Малиновського райсуду м. Одеси 27.11.2019 р. (а.с. 39) та постановою від 18.12.2019 р. матеріали справи були повернуті до Одеської митниці ДФС для проведення додаткової перевірки (а.с. 56), про що апелянт ОСОБА_1 була обізнана, оскільки до прийняття вказаного рішення двічі надавала суду відповідні письмові пояснення із викладенням своєї позиції щодо притягнення її до адміністративної відповідальності (а.с. 44-47 та 48-51 відповідно).

Крім того, Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у рішенні по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), зазначив, що сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

ЄСПЛ наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується із висновком суду 1-ої інстанції про те, що ОСОБА_1 була належним чином сповіщена про розгляд справи, оскільки відповідна інформація була розміщена на офіційному веб-сайті сайті Малиновського райсуду м. Одеси, тому жодних порушень вимог закону з боку суду допущено не було.

Посилання ОСОБА_1 на те, що в результаті порушення митних правил не була завдана шкода державі та декларант фактично сплачує навіть більший розмір мита апеляційний суд оцінює критично та зазначає, що такі доводи спростовуються матеріалами справи, зокрема, розрахунком митного органу (а.с. 60-62), відповідно до якого різниця донарахувань митних платежів, які необхідно було б сплатити у разу декларування виявленого товару становить 7 801, 49 грн., тобто зазначена сума є недоотриманою державою внаслідок скоєння ОСОБА_1 порушення митних правил.

Отже, правильно оцінивши докази у справі, суд 1-ої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу митного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції зазначеної норми закону, суд 1-ої інстанції врахував характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення і особу правопорушника та обґрунтовано застосував до неї стягнення у вигляді штрафу та конфіскації предметів правопорушення.

У відповідності до приписів п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування постанови суду 1-ої інстанції та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст.ст. 7, 268, 285, 294 КУпАП, ст.ст.465, 471, 527, 529 МК України, апеляційний суд-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Малиновського райсуду м. Одеси від 22.04.2020 р. про накладання стягнення на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца