Справа № 177/847/20
Провадження № 3/177/507/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 вересня 2020 року

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Березюк М. В. розглянувши матеріали, які надійшли від Криворізького РВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки м. Кривий Ріг Дніпропетровської області,

працює: прибиральницею КП «Міжнародний аеропорт Кривий Ріг»,

зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

РНОКПП: НОМЕР_1

за ч.1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

09.09.2020 на адресу суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 667268 від 20.07.2020, згідно якого ОСОБА_1 , 04.07.2020 близько 20:00 години, по АДРЕСА_1 , за місцем свого мешкання, не виконувала належним чином своїх батьківських обов`язків по відношенню до свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який отруївся алкоголем, чим порушила ст. 150 СК України та вчинила правопорушення передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 в ході судового засідання пояснила, що 04.07.2020 дійсно мав місце факт отруєння її неповнолітнього сина алкоголем. Однак, стверджувала, що свої батьківські обов`язки по відношенню до сина виконувала належним чином. Пояснила, що 04.07.2020 вона працювала прибиральницею у магазині в с. Чкаловка. В обідній час до неї прийшов син ОСОБА_2 , щоб відпроситися з друзями на річку, на що вона надала згоду. Повернувшись додому о 20:00 вона побачила, що син спить, але від нього було чути запах алкоголю. У зв`язку з чим, нею вживалися заходи щодо надання дитині допомоги, зокрема вона його випоювала, надавала лікарські засоби з метою виведення алкоголю з організму дитини. Також нею з`ясовувалося, де дитина могла отруїтися алкоголем, оскільки це відбулося вперше, в денний час доби, раніше син алкогольні напої не вживав. На що її син повідомив, що йому наливала пиво ОСОБА_3 .

Реалізуючи свої батьківські обов`язки, ОСОБА_1 звернулася до органів поліції з метою притягнення до відповідальності особи, яка заохочувала її неповнолітнього сина до вживання алкоголю та знімала його в стані сп`яніння на відео.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали по справі, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтва про народження дитина (а.с. 9), згідно якого його матір`ю є ОСОБА_4 , яка одружившись змінила прізвище на « ОСОБА_5 » (а.с. 9-12).

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 667268 слідує, що ОСОБА_1 не виконувала належним чином свої обов`язки по відношенню до неповнолітнього сина ОСОБА_2 , який отруївся алкоголем.

Однак, вказані у протоколі обставини неналежного виконання матір`ю своїх обов`язків щодо неповнолітнього сина, не знайшли свого підтвердження.

Так, об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП полягає в ухиленні батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 154 Сімейного кодексу України, батьки мають право на самозахист своєї дитини, повнолітніх дочки та сина. Батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки як їх законні представники без спеціальних на те повноважень.

Як вказувала в ході судового засідання ОСОБА_1 , що повністю узгоджується з її письмовими поясненнями доданими до матеріал справи, вона виявивши свого неповнолітнього сина, від якого відчула запах алкоголю, невідкладно почала надавати йому допомогу, з метою покращення стану його здоров`я, зокрема виведення з організму алкоголю. Нею з`ясовувалися обставини вживання ним алкоголю, що мало місце в денний час доби.

Крім цього, вона реалізуючи свої батьківські права та обов`язки щодо захисту неповнолітньої дитини, звернулася до органів поліції з повідомленням про факт схиляння її неповнолітнього сина до вживання алкоголю повнолітньою особою, що підтверджується її поясненнями наданими в судовому засіданні та письмовими поясненнями неповнолітнього ОСОБА_2 отриманими в присутності матері (а.с. 5), письмовими поясненнями ОСОБА_6 , відібраними інспектором з ЮПСП Криворізького РВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, в який остання підтвердила той факт, що налила неповнолітньому ОСОБА_7 пиво та запрошувала випити з нею (а.с. 6).

Крім цього, суд враховує дані характеристик на ім`я ОСОБА_1 та неповнолітнього ОСОБА_2 , згідно яких стосунки у сім`ї ОСОБА_1 доброзичливі, батьки ведуть здоровий спосіб життя, не мають шкідливих звичок, не конфлікті, мають добрі стосунки з односельцями,скарг на їх поведінку не надходило, а також те, що за період навчання у КНЗ «Радіонівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» неповнолітній ОСОБА_8 був комунікабельним, акуратним, поважав старших, не палив та спиртні напої не вживав.

Вищевикладене, на переконання суду, доводить той факт, що ОСОБА_1 належним чином виконує свої батьківські обов`язки по відношенню свого неповнолітнього сина ОСОБА_7 , зокрема піклується про здоров`я дитини та його виховання. Сам факт отруєння дитини алкоголем, беручи до уваги вік дитини, яка досягла 15 річного віку, а тому в силу свого віку та розвитку не може перебувати під постійним наглядом батьків, час події, яка відбулася в денний час доби, з урахуванням реакції ОСОБА_1 на вказаний випадок, зокрема вжиття нею заходів для надання допомоги дитині, а також звернення до компетентних органів для притягнення до відповідальності осіб, які схиляли неповнолітнього до вживання алкоголю, не може свідчити про неналежне виконання нею своїх батьківських обов`язків.

Суду не надано будь-яких доказів, які б вказували про те, що саме дії або бездіяльність ОСОБА_1 спричинили наслідки вказані в протоколі про адміністративне правопорушення (отруєння дитини алкоголем).

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, серед іншого, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, тощо.

При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, викладеної зокрема в рішенням «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), суд має бути неупередженим і безстороннім і не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про недоведеність перед судом події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 184, 251, п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Суддя М.В. Березюк