Справа номер 237/6547/19
Номер провадження 3/237/150/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.02.20 року м. Курахове

Суддя Мар`їнського районного суду Донецької області Приходько В.А., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Мар`їнського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.4 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

01.12.2019 року о 17:30 год. в м. Запоріжжя Комунарський район Оріхівське шоссе 7а водій ОСОБА_1 керував т.з. DAF 95FX380 д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом Trouillet ST2210 д.н.з. НОМЕР_2 на якому не працювали задні габаритні ліхтарі в темну пору доби, чим порушив п.п. 31.6Б ПДР України повторно протягом року порушення за технічний стан т.з. від 22.11.2019 порушення 31.4.5. ПДР.

ОСОБА_2 у судовому засіданні визнав факт здійсненого ним правопорушення та підтвердив обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. Щиро розкаявся та просив суворо не карати, оскільки він працює водієм, тому це є його спосіб заробітку на життя.

Дослідивши надані суду докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серія ОБ № 140976 від 01.12.2019 р. довідку з бази даних підсистеми «Адмінпрактика», постанову серії ЕАК № 1777892 від 22.11.2019 р., суд приходить до висновку, що досліджені судом докази по справі у своїй сукупності підтверджують факт ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, а саме: повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою третьою ст. 121 КУпАП, а саме керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби).

Відповідно до ст. 24 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Адміністративне стягнення має на меті покарання порушника, запобігання скоєнню нових правопорушень. Проте покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання скоєнню правопорушень.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15 травня 2008 року») ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч. 2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, зокрема наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м`якого покарання та звільнення від нього тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня стаття, яка б передбачала можливість призначення більш м`якого стягнення, ніж передбачено законом. Проте діючий Кримінальний кодекс України має відповідну статтю про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом. При розгляді даних матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 слід застосувати аналогію права.

Беручи до уваги наведене, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне стягнення, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті 121 ч. 4 КпАП України.

Враховуючи вищевикладені обставини, враховую характер вчиненого правопорушення, особу винного матеріальне становище особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, також приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 повністю визнає свою провину у скоєному правопорушенні, щиро розкаюється у скоєному. Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 є водієм і це є його єдиним способом заробітку, вважаю, що йому слід призначити адміністративне стягнення нижче нижчої межі, а саме штрафу, що буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень та пропорційним вчиненому адміністративному правопорушенню.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір на користь державного бюджету України, ставка якого становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На основі викладеного, керуючись ст.283,284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчинені правопорушення за ч. 4 ст. 121 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі двадяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 340,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 420,40 грн.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Мар`їнський районний суд Донецької області, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: В.А. Приходько