1Справа № 335/6507/20 3/335/1583/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25серпня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Макаров В.О., за участю представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності захисника, адвоката Писаренка С.Ю.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Запоріжжі матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Головного управління Держпраці у Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Йорданії, РНОКПП НОМЕР_1 , ФОП, посвідка на тимчасове проживання № НОМЕР_2 , дата видачі 09.09.2019 року, орган що видав посвідку НОМЕР_3 , проживаючого та заресєтрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 3 ст. 41 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № ЗП9788/566/АВ/П/ПТ, ОСОБА_1 , 02.07.2020 року, о 16 год. 00 хв., під час виконання посадових обов`язків, маючи організаційно-розпорядчі функції, як фізична особа-підприємець, за місцем здійснення господарської діяльності АДРЕСА_2 , допустив порушення законодавства про працю, які оформлені актом інспекційного відвідування, а саме:

- під час інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) встановлено, що 1 особа, а саме ОСОБА_2 був допущений до роботи без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, чим порушені вимоги ч.ч. 1, 3 ст. 24 КЗпП України, ПКМУ № 413 та ч. 1 ст. 21 КЗпП України.

Так, відповідно до направлення від 22.06.2020 року № 660 на здійснення заходу державного контролю ФОП ОСОБА_1 , 24.06.2020 року був здійснений вихід за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сталеварів/Перемоги (кіоск швидкого харчування), з метою проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 та встановлено і зафіксовано засобами відеотехніки, що:

- ОСОБА_3 фактично виконує роботи кухонного працівника у ФОП ОСОБА_1 . Зі слів ОСОБА_4 , він миє посуд та ріже м`ясо, виконує зазначені роботи близько тижня, виходить на роботу за телефонним дзвінком ОСОБА_1 , при цьому, жодних документів не надавав та не підписував.

ФОП ОСОБА_1 не надав документів, що підтверджують факт оформлення трудових відносин з вищезазначеною особою.

Таким чином, згідно протоколу ФОП ОСОБА_1 допустив до роботи 1 працівника, без належного оформлення трудових відносин, чим скоїв правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 41 КУпАП України.

ОСОБА_5 адвокат Писаренко С.Ю. суду пояснив, що висновки щодо допущення ОСОБА_1 до роботи працівника без оформлення трудових відносин суперечать фактичним обставинам, а порушення законодавства в його діяльності відсутнє. Найману працю ОСОБА_1 взагалі не використовував та не використовує. В кіоску дійсно перебував чоловік на ім`я ОСОБА_6 , але його прізвище не ОСОБА_7 , а ОСОБА_8 і він не виконував ніяких робіт, що підтверджується його поясненнями наданими суду.

Таким чином, адвокат Писаренко С.Ю. просив провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити з підстав викладених у письмових запереченнях на протокол.

Вислухавши захисника адвоката Писаренка С.Ю., дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що справа підлягає закриттю згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України з наступних підстав.

Так, вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_9 складу адміністративного правопорушення, необхідно виходити з наступного.

Частиною 3 ст. 41 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Відповідно до ч. 3 ст. 24 КЗпП України, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу» № 413 від 17.06.2015 року встановлено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором.

Заслухавши представника, вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку про недоведеність того, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП, оскільки до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено доказів вчинення ним даного правопорушення.

Так, не відібрано письмових пояснень у особи, яка начебто працювала у ФОП ОСОБА_1 під час проведення інспектування. Проте як у протоколі зазначено, що ОСОБА_2 фактично виконує роботи кухонного працівника, що зафіксовано засобами відео фіксації, суду не надано жодних інших доказів, а пояснення надані адвокатом цю обставину повністю спростовують.

Як вбачається з наданих у судовому засіданні пояснень представника, особа, яка перебувала у кіоску, не виконувала жодних трудових обов`язків, які б вимагали укладення трудового договору.

Таким чином, суд вважає, що факт перебування ОСОБА_10 у кіоску не свідчить про те, що останній виконував там роботу кухаря без оформлення у встановленому порядку трудових відносин.

В будь-якому випадку матеріали справи не містять докази, які спростовували б пояснення ОСОБА_1 та адвоката Писаренко С.Ю.

Як встановлено у судовому засіданні, громадянин ОСОБА_11 , на момент проведення інспекційного відвідування не виконував жодних трудових обов`язків у кіоску, які б вимагали укладення трудового договору між ним та ОСОБА_1 , вказане не спростовується і письмовими матеріалами, доданими до протоколу, тому вважаю що підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення вимог законодавства про працю немає.

Згідно з вимогами п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В силу вимог ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 41 КпАП слід закрити, за відсутність в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 252, 283, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 3 ст. 41 КУпАП- закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її оголошення. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя В.О. Макаров