Справа № 496/2768/20
Провадження № 3/496/1704/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 вересня 2020 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П., розглянувши матеріали, які надійшли від військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України правопорядку про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Старший матрос ОСОБА_1 наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 127 (по стройовій частині) від 26.06.2018 року призначено на посаду бухгалтера фінансово - економічної служби військової частини НОМЕР_1 . Старший матрос ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статуту), ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 1. ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України. Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю й гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення товаришів по службі, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства. Військова дисципліна це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності військовій присязі. Поряд з цим, встановлено, що відповідно до Указу виконувача обов`язків Президента України №303/2014 від 17.03.2015 року «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу. Проте, діючи протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення наведених вище статутних та службових обов`язків, старший матрос ОСОБА_1 будучи військовою службовою особою, вчинила недбале ставлення до військової служби за наступних обставин. Так, 01.07.2017 року на адресу військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України матеріали щодо відсутності на робочому місті старшою матроса ОСОБА_1 та відмови останньої виконувати покладені на неї службові обов`язки. Так, з аналізу вказаних матеріалів та отриманих пояснень від службових осіб військової частини НОМЕР_1 встановлено, що ОСОБА_1 перебувала у шпиталі з 04.06.2020 року по 21.06.2020 року у зв`язку з проходженням військово-лікарської комісії (ВЛК) на предмет придатності до військової служби. Згідно висновку ВЛК ОСОБА_1 обмежено придатна до військової служби, що позбавляє можливість звільнення з військової служби останньої за станом, здоров`я. 22.06.2020 року ОСОБА_1 прибула до розташування військової частини НОМЕР_1 . Водночас, в період з 22.06.2020 року по 30.06.2020 року ОСОБА_1 при перебуванні на території військової частини, була відсутня на робочому місті у фінансовій економічній службі військової частини НОМЕР_1 без поважних на те причин протягом всього часу робочого дня. Відповідно до функціональних обов`язків бухгалтера фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 затверджених командиром військової частини НОМЕР_1 від 02.12.2019 року на ОСОБА_1 покладено, зокрема, дотримання правил внутрішнього розпорядку (п.3.11) та виконання інших обов`язків передбачених розділом IV. Поряд з цим, в період з 22.06.2020 року по 30.06.2020 року ОСОБА_1 відмовлялась виконувати покладені на неї службові обов`язки. Відповідно до ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки, беззастережно виконувати накази командирів (начальників). Згідно зі ст. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями. Таким чином, в порушення вимог функціональних обов`язків бухгалтера фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 затверджених командиром військової частини НОМЕР_1 від 02.12.2019 року та вимог чинного законодавства в період з 22.06.2020 року но 30.06.2020 року ОСОБА_1 не дотримувалась внутрішнього розпорядку військової частини НОМЕР_1 та не виконувала свої функціональні обов`язки, що може призвести до несвоєчасного та неякісного відображення фінансово економічної звітності, що в свою чергу може призвести до матеріальних збитків державі в особі Міністерства оборони України та військової частини НОМЕР_1 . Старший матрос ОСОБА_1 обіймаючи посаду бухгалтера фінансово- економічної служби військової частини НОМЕР_1 , виконує організаційно розпорядчі та адміністративно господарські функції, а отже, в розумінні положення примітки до ст. 172-15 КУпАП остання є військовою службовою особою суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 172-15 КУпАП. Таким чином, за викладених вище обставин, старший матрос ОСОБА_1 проходячи військову службу за контрактом на посаді бухгалтера фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , будучи військовою службовою особою, недбало ставлячись до військової служби, в період з 22.06.2020 року по 30.06.2020 року неналежним чином виконувала статутні обов`язки під час несення служби, чим порушила вимоги ст.ст. 11, 16, Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України та вимоги ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, вимоги функціональних обов`язків бухгалтера фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 затверджених командиром військової частини НОМЕР_1 від 02.12.2019 року допустивши вчинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 17215 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину не визнала, при цьому пояснила, що 22.06.2020 року по 30.06.2020 року вона не знаходилась на робочому місці, оскільки начальник фінансово-економічної служби ОСОБА_2 попросив її вийти із службового кабінету, де знаходиться її робоче місце та не давав їй працювати. В цей час вона не виконувала своїх службових обов`язків, так як мала намір звільнитись за станом здоров`я. Весь цей час вона знаходилась на території військової частини НОМЕР_1 , заходи примусу начальник не застосовував, ніяких рапортів з цього приводу вона не писала та нікуди не зверталась, так як не хотіла клопоту.
Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що працює бухгалтером ФЕС, з ОСОБА_1 працює в одному кабінеті, з 22.06.2020 року по 30.06.2020 року ОСОБА_1 не виконувала своїх службових обов`язків, вона приходила на територію військової частини, але була відсутня на своєму робочому місці в кабінеті. Також пояснила, що вона була присутня в той час коли начальник фінансово-економічної служби ОСОБА_2 розмовляв з ОСОБА_1 , він не кричав на неї та нікого не виганяв з кабінету. ОСОБА_1 просили прийти на роботу, однак вона не приходила, у неї був вільний доступ до робочого місця.
Також у якості свідка у судовому засіданні був допитаний помічник командира з фінансово-економічної роботи начальник служби ОСОБА_2 , який пояснив, що з 22.06.2020 року по 30.06.2020 року ОСОБА_1 після лікування відмовилась від виконання своїх службових обов`язків, так як мала намір звільнитись за станом здоров`я. Цей час вона перебувала на території військової частини НОМЕР_1 , а на робочому місці була відсутня. До ОСОБА_1 при розмові не застосовував крики, він спокійно повідомив, що потрібно на робочому місці працювати і сказав піти з кабінету, це не був ультиматум. Також пояснив, що він наполягав, що потрібно виконувати роботу, однак ОСОБА_1 демонстративно не виконувала своїх службових обов`язків. Раніше такої поведінки від ОСОБА_1 не було, під його керівництвом вона працює приблизно до трьох місяців, умови праці служби фінансів не важкі - працівники сидять за робочим столом та виконуються свої службові обов`язки, не було особливих умов праці, ніколи працівники не затримувались понад робочий час. Також підтвердив покази свідка ОСОБА_3 , яка була присутня при їх розмові.
Заслухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Згідно зі ст. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про вчинення військового адміністративного правопорушення № б/н від 02 липня 2020 року, витягом з наказу №127 від 26.06.2018 року, згідно якого матроса ОСОБА_1 призначено на посаду бухгалтера фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 , рапортом від 26.06.2020 року щодо ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх службових обов`язків, пояснювальною запискою ОСОБА_3 , пояснювальною ОСОБА_4 , пояснювальною ОСОБА_5 , аркушом бесіди від 01.07.2020 року зі страшим матросом ОСОБА_1 , службовою характеристикою ОСОБА_1 згідно якої вбачається, що за час служби на займаній посаді зарекомендувала себе з негативного боку, свої службові обов`язки виконує на край низькому професійному рівні, часто демонструє неспроможність зрозуміти поставлене завдання, в роботі потребує постійного контролю, витягом з функціональних обов`язків бухгалтера фінансово-економічної служби ОСОБА_1 .

Обставини справи, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення знайшли своє підтвердження у судовому засіданні під час допиту свідків та з`ясування фактичних обставин справи. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини, суду не надано, тому вищевикладені докази суд вважає належними та допустимими, а в своїй сукупності достатніми.
Таким чином, ОСОБА_1 в порушення своїх функціональних обов`язків бухгалтера фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 затверджених командиром військової частини НОМЕР_1 від 02.12.2019року та вимог чинного законодавства в період з 22.06.2020року но 30.06.2020року не дотримувалась внутрішнього розпорядку військової частини НОМЕР_1 та не виконувала свої функціональні обов`язки.
При обранні адміністративного стягнення суд враховує фактичні обставини справи, характер правопорушення, особу правопорушника і вважає за необхідне накласти на неї адміністративне стягнення у виглядіштрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст. ст. 23, 24, 27, 30-36, 44-1, 172-15, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) винною у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 гривень.

Постанова може бути оскарженою до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.П. Галич