Номер провадження: 33/813/992/20
Номер справи місцевого суду: 522/9233/20
Головуючий у першій інстанції Коваленко В.М.
Доповідач Прібилов В. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2020 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду - Прібилов В.М.,

за участю: секретаря судового засідання Стоянової Л.І.

потерпілої ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 07.07.2020 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212- 3 КУпАП,-

встановив:

Постановою судці Приморського районного суду м. Одеси від 07.07.2020 року:

ОСОБА_2 , працюючої керівником ТОВ «Глорі Плюс» (Код СДРПОУ 02651150), розташованого за адресою: м. Одеса, Французький б-р, 66/2, оф.306,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 212-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень на користь держави.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок.

Згідно постанови, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОД №000021 від 27.05.2020 встановлено, що 21.04.2020 керівник ТОВ «Глорія Плюс» ОСОБА_2 порушила вимоги ст.24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а саме: несвоєчасно надано інформацію на адвокатський запит адвоката Колосовської Л.Л., поданий в інтересах її клієнта - ОСОБА_3 .

На дану постанову ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Приморського районного суду м. Одеси від 07.07.2020 року, справу закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог щодо скасування постановизазначає, що затребувана адвокатом інформація відноситься до інформації з обмеженим доступом відповідно до ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та рішення Конституційного суду від 30.10.1997 року №5-зп. У матеріалах справи немає жодних доказів на підтвердження наявності згоди ОСОБА_3 на витребування особистих даних, на розкриття, поширення та обробку його персональних даних. Моментом виявлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у розумінні вимог ст. 254 КУпАП є 27.04.2020 року, а отже протокол про адміністративне правопорушення може бути складений лише, не пізніше 28.04.2020 року, а не 27.05.2020 року.

В судові засідання апеляційного суду ОСОБА_2 не з`явилася, хоча була належним чином сповіщена про слухання справи, що підтверджується повісткою, в якій зазначено, що вручено 13.08.2020 року ОСОБА_4 для передачі ОСОБА_2 .

Апеляційної суд вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскаржуваного рішення, судом були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_2 , будучи повідомленою про дату та час розгляду скарги в апеляційному суді, не з`явилася, суд оцінює таку поведінку, як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Що стосується доводів апелянта про невинуватість у скоєні інкримінованого ОСОБА_2 правопорушенні, то апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Визнаючи ОСОБА_2 винною у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, районний суд обґрунтовано виходив з того, що керівник ТОВ «Глорія Плюс» ОСОБА_2 порушила вимоги ст.24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», в частині того,що останньою було несвоєчасно надано інформацію на адвокатський запит адвоката Колосовської Л.Л., поданий в інтересах її клієнта - ОСОБА_3 .

З такими висновками погоджується і апеляційний суд, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Відповідальність за ч.5 ст. 212-3 КУпАП настає в разі неправомірної відмови посадової особи в наданні інформації, несвоєчасного або неповного надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, у відповідь на адвокатський запит, запит кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, її палати або члена відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Так, апеляційним судом встановлено, що 16.03.2020 року, з метою отримання інформації, необхідної для виконання зобов`язань за Договором, адвокат Колосовська Л.Л. направила адвокатський запит №К-10 від 13.03.2020 року, адресований директору ТОВ «Глорі Плюс» ОСОБА_2 .

В адвокатському запиті адвокат Колосовська Л.Л. просила надати протягом п`яти робочих днів наступну інформацію:

Дати сплати, суми та валюта сплати ОСОБА_3 грошових коштів згідно з договором про пайову участь в будівництві об`єкту нерухомого майна від 26.07.2013 року №11/85-7 ( АДРЕСА_1 .

До адвокатського запиту, згідно вимог ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» було долучено посвідчені належним чином копії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та ордеру на ведення справи. Також було долучено копію договору №11/85-7 від 26.07.2013 року, укладеного між ОСОБА_3 та ТОВ «Глорі Плюс».

Адвокатський запит був отриманий уповноваженою особою ТОВ «Глорі Плюс» 16.03.2020 року, що підтверджується повідомленням про вручення кур`єрської служби доставки.

У зв`язку з неотриманням інформації на вказаний запит, адвокат Колосовська Л.Л. повторно направила адвокатський запит №К-13 від 13.04.2020 року, який був отриманий уповноваженою особою ТОВ «Глорі Плюс» 13.04.2020 року, що підтверджується повідомленням про вручення кур`єрської служби доставки.

Адвокатські запити складено відповідно до положень Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», до них додані всі необхідні документи, а саме завірені належним чином копії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та ордеру.

Однак в строк, передбачений Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», відповідь на адвокатські запити ОСОБА_2 не надала.

У зв`язку з викладеним адвокат Колосовська Л.Л. звернулася до Голови ради адвокатів Одеської області Бронза Й.Л. із заявою, в якій просила скласти на направити до суду протокол про вчинення ОСОБА_2 керівником ТОВ «Глорі Плюс» адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП (а.с.5-6).

27.05.2020 року заступником голови Ради адвокатів Одеської області Козловим О.О. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОД №000021 щодо ОСОБА_2 , за ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, який направлений для розгляду до Приморського районного суду м. Одеси. (а.с.1-4).

В судовому засіданні апеляційного суду адвокат Колосовська Л.Л. пояснила, що запитувана інформація необхідна їй для надання належної правової допомоги своєму клієнту ОСОБА_3 в цивільній справі, яка розглядається в Київському районному суді м. Одеси за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_6 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя. Запитувана інформація стосується кв. АДРЕСА_2 , стороною за договором про пайову участь якої є ОСОБА_3 .

Доводи ОСОБА_2 про те, що затребувана адвокатом інформація відноситься до інформації з обмеженим доступом та у матеріалах справи немає жодного доказу на підтвердження наявності згоди ОСОБА_3 на витребування особистих даних, на розкриття, поширення та обробку його персональних даних, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи, оскільки на а.с. 8, а саме в адвокатському запиті №К-10 від 13.03.2020 року, міститься особистий підпис ОСОБА_3 щодо підтримання адвокатського запиту та відсутності заперечень щодо надання відповідної інформації.

Більш того, наявність зазначених обставин не могла слугувати для ненадання ОСОБА_2 відповіді, в тому числі з повідомленням запитуємої сторони про неможливість її надання з огляду на конфедиційність такої інформації.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується із висновком районного суду, що ОСОБА_2 необхідно визнати винною за ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, за несвоєчасне надання інформації на адвокатський запит.

Щодо доводів ОСОБА_2 про порушення судом першої інстанції вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП, то апеляційний суд зазначає наступне.

Статтею 254 КУпАП встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, пояснення ОСОБА_2 було надано 26.05.2020 року (а.с. 22-24), протокол про адміністративне правопорушення складено 27.05.2020 року (а.с. 1-4), тобто в строк передбачений вимогами ст. 254 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

За таких обставин постанова суду є законною і обґрунтованою, підстав для її зміни або скасування, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 07.07.2020 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 212-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень на користь держави - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду В.М. Прібилов