Справа № 537/1975/20
Провадження № 3/336/1000/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2020 року смт. Іванків

Суддя Іванківського районного суду Київської області Ткаченко Ю.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

З Крюківського районного суду м. Кременчука до Іванківського районного суду Київської області надійшов адміністративний матеріал від 06.06.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП для розгляду по суті.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 302695: ОСОБА_1 , 06.06.2020 року о 00 годин 24 хвилин в м. Кременчук по проспекту Свободи, навпроти будинку № 7 б, керував автомобілем ВMW 530 і, д. н. з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у лікаря-нарколога у медичному закладі, результат позитивний 1,85 проміле, згідно висновку № 1106.

Вказаними діями ОСОБА_1 , порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України.

До протоколу додаються: Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, рапорт, диск з відеозаписом.

У судове засідання ОСОБА_1 , не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Незважаючи на неявку особи, відносно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, розгляд справи проводиться у її відсутності, що не є перешкодою для розгляду справи по суті.

Так, за змістом, стаття 130 КУпАП, встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктом вказаного правопорушення є водії транспортних засобів.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п. 6 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 7 Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 Розділу 2 Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Пунктом 6-м Інструкції, передбачено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Так, відповідно до п. 3 Розділу 3 Інструкції, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я.

Пунктом 4 Розділу 3, встановлено, що метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

Згідно п. 15 розділу 3 Інструкції, за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

У п. 16, зазначено, що Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08), суд у справі має бути неупередженим і безстороннім і не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року, які з урахуванням положень ст. ст. 8, 9 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначено, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Так, судом, у судовому засіданні під час розгляду справи про вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 було досліджено: протокол про адміністративне правопорушення, висновок щодо результатів медичного огляду, акт медичного огляду, рапорт, відеозаписи.

Щодо протоколу про адміністративне правопорушення, то в ньому відсутні (не зазначені), які саме ознаки алкогольного сп`яніння було виявлено у ОСОБА_1 , що у свою чергу стало підставою для направлення його для проведення огляду на стан сп`яніння до медичного закладу.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Крім того, судом у судовому засіданні було переглянуто відеофайли з камер фіксації та відеореєстратора, які були приєднанні до протоколу про адміністративне правопорушення. Так, під час відтворення відеофайлу під назвою DSJX 91 від 06.06.2020 року, встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в кабінеті лікаря. Відповідно до дати та часу, який відображається у верхньому правому кутку відео, о 01 годині 17 хвилин, медичний працівник у білому халаті пропонує ОСОБА_1 продути в прилад. За результатами продуття приладу, медичний працівник, повідомляє ОСОБА_1 результат перебуває в стані сп`яніння, однак самого результату на камеру не показує. Після цього, лікар (особа чоловічої статі) складає Висновок. Відеозапис завершується о 01 годині 20 хвилин.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення, як додаток до протоколу зазначено Висновок щодо результатів медичного огляду, який заповнений на підставі даних, що містяться в Акті медичного огляду на стан сп`яніння № 1106, складеного о 01 годині 35 хвилин.

З оглянутого у судовому засіданні Акту медичного огляду № 1106 від 06.06.2020 року, встановлено, що медичний огляд ОСОБА_1 проводився 06.06.2020 року о 01 годині 15 хвилин, чи то лікарем чи то фельдшером. Обстеження проводилось за допомогою алкотестеру 6510, зав. № ARDM 0279 о 01:15, результат обстеження 1,85%. Обстеження через 20 хвилин, проводилось за допомогою алкотестеру 6510, зав. № ARDM 0279 о 01:35, результат обстеження 1,83%.

Однак, як встановлено з переглянутого у судовому засіданні відеофайлу під назвою DSJX 91 від 06.06.2020 року, огляд ОСОБА_1 за допомогою спеціальних технічних засобів, проводився лише один раз о 01 годині 15 хвилин. Повторний огляд через 20 хвилин, відносно ОСОБА_1 не проводився, що суперечить даним, які зазначені у Акті медичного огляду.

Відповідно до п. 22 Розділу 3 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» - висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У даному випадку органом, на який покладено обов`язок представити докази, у передбаченому законом спосіб, не надано беззаперечних доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків із застосуванням спеціального технічного засобу, незгоди водія з результатами проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, що в свою чергу виключає подію та склад адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, оцінюючи докази, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про те, що достатніх та переконливих доказів наявності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у діях ОСОБА_1 не встановлено, внаслідок чого провадження у справі підлягає закриттю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не можу бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

За ч. 6 ст. 283 КУпАП, постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи.

Керуючись ч.1 ст.130 п.1 ч.1 ст. 247, ч. 6 ст. 283, ч. 3 ст. 284 КпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Тимчасово вилучені документи посвідчення водія серії НОМЕР_2 , повернути ОСОБА_1 .

Постанову може бути оскаржено сторонами, шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд Київської області, протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя