1Справа № 335/5389/20 3/335/1335/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про накладення адміністративного стягнення

4 вересня 2020 р. суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Соболєва І.П., за участю особи, відносно якої вирішується питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Пузіна Д.М., розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за таких обставин.

13.06.2020 о 23:40 год. в м. Запоріжжі, Вознесенівський район, пр. Соборний, 212, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen Passat», д.н. НОМЕР_1 із явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Алкотест Драгер 0250», та в медичному закладі у лікаря-нарколога не проводився у зв`язку з відмовою від проходження. Від керування відсторонений шляхом зупинки. Про повторність попереджений.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисник адвокат Пузін Д.М. під час розгляду справи заявили клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із тим, що 01.07.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII, яким ч. 1 ст. 130 КУпАП викладена в новій редакції та не передбачає відповідальності за відмову водія транспортного засобу пройти у встановленому порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння, та, відповідно, Кримінальний кодекс України доповнено статтею 286-1, що передбачає відповідальність за вказані дії. Отже, на думку захисника, відбулось скасування нормативно-правового акту, який встановлював адміністративну відповідальність за вчинене правопорушення, що є підставою для закриття провадження у справі згідно з п. 6 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши захисника, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходжу таких висновків.

Так, пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), в редакції, чинній на час вчинення інкримінованого діяння 13.06.2020, передбачалась відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення достовірно підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 140680 від 13.06.2020, довідкою з бази даних підсистеми «Адмінпрактика», з якої вбачається, що раніше ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягувався, направленням на огляд водія до закладу охорони здоров`я, виписаним 14.06.2020 о 00:12 год., актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому вказано, що огляд ОСОБА_1 не проводився у зв`язку із відмовою від його проходження; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили факт відмови водія від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, інформацією, що міститься на лазерному диску із відеозаписом реєстраторів поліцейських, якими зафіксовано факт відмови водія від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в присутності двох свідків як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою відповідного технічного приладу, так і в закладі охорони здоров`я.

Вищезазначені докази, на переконання суду, є допустимими, достатніми та достовірними, оскільки підтверджують обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Сумнівів щодо достовірності вказаних доказів, клопотань про визнання їх недопустимими, а також клопотань щодо витребування будь-яких додаткових доказів, виклик свідків захисником під час судового розгляду не заявлялось.

Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він, будучі особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Клопотання захисника про закриття провадження у цій справі у зв`язку зі скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність (п. 6 ст. 247 КУпАП) суд вважає необґрунтованим, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

У даному випадку ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення 13.06.2020, тобто до набрання 01.07.2020 чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII.

Крім того, відповідно до вказаного Закону, ч. 1 ст. 130 КУпАП викладена в новій редакції, яка не передбачає відповідальності за відмову водія транспортного засобу пройти у встановленому порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння. У цей же час, Кримінальний кодекс України доповнено статтею 286-1, що передбачає відповідальність за вказані дії.

Таким чином, у даному випадку відбулось посилення відповідальності за вчинене правопорушення, а тому застосуванню підлягають норми ч. 1 ст. 130 КУпАП, що діяли на час його вчинення.

Крім того, суд звертає увагу, що у даному випадку не відбулось скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність, а до такого акта були внесені певні зміни, внаслідок яких відповідальність за вчинене правопорушення була посилена, а відповідні положення ч. 1 ст. 130 КУпАП втратили чинність. У той же час закриття провадження у справі за п. 6 ст. 247 КУпАП є можливим саме у разі скасування такого акта.

В теорії права і в чинному законодавстві розрізняються поняття «визнання нечинним» та «скасування» актів. Так, скасування акта визнання в установленому законодавством порядку недійсним акта з моменту його прийняття. Втрата чинності акта визнання в установленому законодавством порядку недійсним акта на майбутнє, іншими словами, акт втрачає чинність з моменту прийняття відповідного рішення уповноваженим органом. Для прикладу, відповідно до ст. 48 Регламенту Верховної Ради України рішення Верховної Ради можуть бути скасовані Верховною Радою до підписання відповідного акта Верховної Ради Головою Верховної Ради України. Закони, постанови та інші акти Верховної Ради, що набрали чинності, скасуванню Верховною Радою не підлягають, вони можуть бути визнані Верховною Радою такими, що втратили чинність.

Також суд звертає увагу, що вищезазначеним Законом не було внесено змін до правил здійснення провадження у справах про адміністративне правопорушення (ч. 3 ст. 8 КУпАП).

Таким чином, клопотання захисника про закриття провадження у справі на підставі п. 6 ст. 247 КУпАП є необґрунтованим та задоволенню не підлягає, а ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП в редакції, чинній на час вчиненні правопорушення.

Відповідно до вимог статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Тому з урахуванням викладених обставин, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у розмірі 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі вищевикладеного, ч. 1 ст. 130 КУпАП, керуючись ст.ст. 7, 9, 23, 24, 27, 29, 33, 34, 35, 38, 40-1, 268, 276, 277, 279, 280, 283, 284, 294, 300, 300-1, 307 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника про закриття провадження у справі відмовити.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави Україна судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя І.П. Соболєва