Справа № 383/889/20
Номер провадження 3/383/435/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2020 року суддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області Бондаренко В.В., за участю секретаря судового засідання Могиленко В.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Бобринецького відділення поліції Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

18.09.2020 року до Бобринецького районного суду Кіровоградської області з Бобринецького ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР №380418 від 10.09.2020 року, 08.09.2020 року близько 12:10 год. ОСОБА_1 будучи вдома в АДРЕСА_2 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру, а саме ображала грубою нецензурною лайкою колишнього чоловіка ОСОБА_2 , чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, не визнав та пояснила суду, що вона проживає разом з дітьми за адресою: АДРЕСА_2 , на подвір`ї якого розташований самовільно побудований гараж, через який здійснюється вхід до погребу, в якому вона зберігає продукти харчування, зокрема картоплю, консервацію, овочі, фрукти. Будинок офіційно на ОСОБА_2 не оформлений, оскільки договір купівлі-продажу не був посвідчений, а влансник будинку за документами помер. Згідно домової книги на вказане домоволодіння вона має зареєстроване місце поживання за вказаною адресою.

08.09.2020 року вона перебувала у себе в дома за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає разом з дітьми, та до вказаного домоволодіння прийшов її колишній чоловік ОСОБА_2 , поклав кукурудзу в гараж, що розташований на подвір`ї вказаного домоволодіння та вказавши щоб вона забрала з погребу всі необхідні їй продукти харчування, чого вона зробити не могла без іншого приміщення, пристосованого для їх зберігання, у зв`язку з чим відмовилась забирати продукти та просила ОСОБА_2 не закривати гараж. Після цього ОСОБА_2 закрив гараж на навісний замок, чим позбавив її та їхніх дітей доступу до продуктів харчування, що зберігальсь в погребі, вхід до якого здійснюється через приміщення гаражу. При цьому ключ від гаражу він їй не умисно залишив. А залишив його після того, як вона самостійно зірвала вказаний намісний замок з гаража, оскільки їй потрібні були продукти харчування для передачі дочці, яка від`їжджала до іншого міста на навчання, та приїзду працівників поліції на її виклик.

Нецензурною лайкою вони не виражались та не ображала ОСОБА_2 , письмові пояснення відписала не читаючи в місцях, зазначених працівником поліції.

Потерпілий ОСОБА_2 зявився в судове засідання, однак під час розгляду справи по суті залишив залу суду, чим ухилився від участі в ньому, що не першкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши протокол у справі про адміністративне правопорушення та надані докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, не доведена належними, допустимими та достатніми доказами, з наступних підстав.

Згідно копії письмових пояснень ОСОБА_1 остання після розлучення залишилась проживати у спільму будинку разом з трьома дітьми в АДРЕСА_2 , а ОСОБА_2 залишився проживати в м.Бобринець. 08.09.2020 року ОСОБА_2 зібрав свій урожай кукурузди та заніс до приміщення гаражу, в якому розташований погріб, в якому збірігаються овочі та консервація та зачинив на навісний замок та зібрався їхати до міста Бобринець та вона в свою чергу вчинила з ним сварку де виражалась в його адресу грубою лайкою та потім взяла металевий прут та зірвала навісний замок, щоб набрати картоплі для харчування дітей (а.с.7).

Згідно рапорту від 08.09.2020 року отримано заяву та зареєстровано ЄО за № 2894 від 08.09.2020 року, як домашнє насильство згідно якого 08.09.2020 року о 12.40 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 08.09.2020 року о 12.39 за адресою: АДРЕСА_1 . Заявника ОСОБА_2 повідомив про те, що його колишня жінка громадянка ОСОБА_1 відбила замок на гаражі заявника, вчиняла сварки та погрожувала заявнику (а.с.4).

Згідно пртоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 08.09.2020 року встановлено, що ОСОБА_2 08.09.2020 року близько 07.00 год. прийшов до свого будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 де на даний час проживають його троє дітей, близько 11.30. год. до домоволодіння прийшла колишня його дружина ОСОБА_1 та без вагомих на те причин зламала навісний замок, який був на гаражі (а.с.5).

Згідно пояснень ОСОБА_2 від 08.09.2020 року останій 08.09.2020 року близько 07.00. год. приїхав до АДРЕСА_2 де проживають його діти щоб зібрати кукурудзу з городу. Приблизно о 11.30 год. до будинку прийшла його колишня дружина ОСОБА_1 та без вагомих на те причин зламала замок на дверях гаража (а.с.6).

Отже, зазначені вище документи вкзують на те, що ОСОБА_2 обвинувачує останню лише в пошкодженні замка на гаражі, який він самостійно встановив, а не ображанні його грубою нецензурною лайкою, що свідчить про те, що особа, що скала вказаний протокол про адміністративне правопорушення вийшов за межі висунутого заявником обвинувачення та свідчить про безпідставність складення вказаного протоколу про адміністративне правоорушення відносно ОСОБА_1 . Будь-яких обЙ`єктивних доказів ображання ОСОБА_1 грубою нецензурною лайкою заявника матеріали справи не містять. Натомість письмові пояснення ОСОБА_1 від 10.09.2020 року, в яких зазначено про образу заявника грубою лайкою, які з її пояснень вона підписала не читаючи, з огляду на протиправність дій заявника по позбавленню ОСОБА_1 доступу до приміщення з її продуктами харчування за місцем її проживання разом з дітьми свідчить про відсутність в її діях ознак означеного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зі змісту даної правової норми вбачається, що особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності тільки у разі вчинення дії чи бездіяльності, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 173-2 передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП полягає у вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо).

Відповідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Надані на розгляд адміністративні матеріали, не містять доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 виражався грубою нецензурною лайкою з метою вчинення психологічного насильства.

Надані на розгляд матеріали не містять доказів на підтвердження ознак психологічного насильства вчиненого саме з метою навмисного спричинення емоційної невпевненості, нездатності захистити себе, якими могла завдаватись або завдана шкода психічному здоров`ю.

Як вбачається з матеріалів справи, між колишнім подружжям на грунті поділу майна виник конфлікт, але завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілого чи можливість завдання такої шкоди будь-якими доказами не доведено, а з письмових пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також заяви останнього вбачається, що між ними виникла обопільна сварка з приводу поділу майна. Вказана обставина спростовує існування умислу ОСОБА_1 на вчинення психологічного насильства відносно ОСОБА_2 з метою навмисного спричинення емоційної невпевненості, нездатності захистити себе, якими могла завдаватись або завдана шкода психічному здоров`ю.

Відповідно до вимог ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Враховуючи викладене, вважаю, що в справі про адміністративне правопорушення є необхідним застосування положення ст. 62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких умов, межі та повноваження розгляду вичерпано, відтак виходячи з принципу юридичної визначеності рішення приймається на підставі наявних обставин, які у своїй сукупності переконливо свідчать про відсутність прямого умислу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у вчиненні домашнього насильства.

Таким чином, матеріали адміністративного провадження не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 , які б переконливо вказували на вчинення нею дій, зазначених у диспозиції ч.1 ст. 173-2 КУпАП, та настання для потерпілої особи наслідків, зазначених у цій статті.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.284 КУпАП при наявності обставин, передбачених ст.247 КУпАП, виноситься постанова про закриття справи.

За викладених обставин суд вважає вину ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП не доведеною достатніми та беззаперечними доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ч.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 245, 247, 251, 256, 252, 279, 280, 283, 284, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати не винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу цього адміністративного правопорушення, а провадження по справі за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити.

Постанова судді набирає чинності після закінчення строку подання скарги.

Постанова суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Бобринецький районний суд Кіровоградської області.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя В.В. Бондаренко