Справа №362/3456/20 Головуючий в суді І інстанції - Марчук О.Л.
Провадження №33/824/3251/2020 Доповідач - Габрієль В.О.
Категорія: ст.44-3 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Габрієля В.О., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Янчука А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 липня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 липня 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Васильків Київської області, громадянина України, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 17000 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 420 грн. 40 коп.

Відповідно до постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, за те, що він 30 червня 2020 року о 12 годині 30 хвилин перебував у громадській споруді, приміщені магазину «Продукти» за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Застугна, вул. Лесі Українки, 20, без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема: захисної маски, що закриває ніс та рот (у тому числі виготовлених самостійно), чим порушив вимоги підпункту 1 пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 20 травня 2020 року № 392, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати постанову суду першої інстанції та на підставі ст.22 КУпАП звільнити його від адміністративної відповідальності обмежившись усним зауваженням.

Мотивуючи свої вимоги зазначає, що суд першої інстанції надто формально підійшов до розгляду справи, та не мав на меті здійснювати об`єктивний, повний, всебічний розгляд справи як того вимагає КУпАП. Судом першої інстанції не були належним чином взято до уваги положення ст.ст. 22, 23, 33 КУпАП. Апелянт вказує, що він не завдав шкоди державі, суспільству чи громадянам, також відсутні будь-які збитки та шкода в цілому. Крім того, перед входом в магазин з товаром він пересвідчився у тому, що відсутні покупці, відсутні обтяжуючі відповідальність обставини, наявні пом`якшуючі обставини. При накладенні нього стягнення, судом першої інстанції не було в повній мірі враховано характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини. ОСОБА_1 вказує, що він визнає свою вину і щиро розкаюється, а також просить врахувати, що він перебував без маски досить короткий проміжок часу, є пенсіонером, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, а вчинені ним дії не мають систематичного характеру. В магазині він допомагав сестрі вивантажити товар, оскільки вона має інвалідність та самостійно фізично не має змоги це зробити.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_1 та його захисника Янчука А.А. на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Як слідує зі змісту ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби.

У відповідності до ст. 41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Згідно з п.п. 1 п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», в редакції чинній на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення, з 22 травня 2020 року до 31 липня 2020 року на території, в тому числі і Київської області, на період дії карантину забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Вина ОСОБА_1 в порушенні п.п. 1 п. 3 Постанови КМУ № 392 від 20 травня 2020 року та у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, підтверджена дослідженими судом доказами, зокрема протоколом, рапортом та відеозаписом, який міститься в матералах справи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 201865 від 30 червня 2020 року, ОСОБА_1 30 червня 2020 року о 12 годині 30 хвилин перебував у громадській споруді, приміщені магазину «Продукти» за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Застугна, вул. Лесі Українки, 20, без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема: захисної маски, що закриває ніс та рот (у тому числі виготовлених самостійно), чим порушив вимоги підпункту 1 пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 20 травня 2020 року № 392 (а.с.1).

З вказаного протоколу також вбачається, що ОСОБА_1 було роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України, ст.268 КУпАП, що підтверджується його підписом.

Зазначений протокол, враховуючи положення ст. 251 КУпАП, є доказом.

Також, факт перебування ОСОБА_1 30.06.2020 року о 12 год. 30 хв. в приміщенні магазину без захисної маски зафіксовано на відеозаписі з бодікамери працівника поліції, який міститься в матеріалах справи (а.с.6).

Крім того, як в суді першої, так і в суді апеляційної ОСОБА_1 вину визнав, не заперечував той факт, що він перебував в магазині без засобів індивідуального захисту (маски), та щиро розкаявся. При вирішенні питання про накладення стягнення просив врахувати вказані обставини та той факт, що він є пенсіонером і вперше притягується до адміністративної відповідальності. В магазині він допомагав сестрі, яка є його власником, вивантажити товар, оскільки вона є інвалідом.

Досліджені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву у їх достовірності та допустимості, а отже підтверджують винуватість ОСОБА_1 в порушенні правил щодо карантину людей.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції проаналізувавши вищевказані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов вірного висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, оскільки останній перебував в приміщені магазину, без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема: захисної маски, що закриває ніс та рот (у тому числі виготовлених самостійно), чим порушив вимоги підпункту 1 пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 20 травня 2020 року № 392.

Суд першої інстанції дослідив надані докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Таким чином, висновки суду в частині доведеності вини ОСОБА_1 є обґрунтованими.

Проте, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд не в повній мірі дотримався вимог ст.ст.23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, а також ті обставини, що ОСОБА_1 є пенсіонером, має невеликий дохід, відсутність даних про те, що він раніше притягувався до адміністративної відповідальності, визнання ним вини, щире каяття, а також відсутність тяжких наслідків вчиненого, суд апеляційної інстанції вважає, ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

На думку суду апеляційної інстанції, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Враховуючи вищенаведене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, оскаржувана постанова судді першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст.ст.22, 284, 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 липня 2020 року щодо ОСОБА_1 - скасувати.

На підставі ст.22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення.

Оголосити ОСОБА_1 усне зауваження.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.О. Габрієль