Справа №591/2470/20 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Янголь Є.В.
Номер провадження 33/816/287/20 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 139 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Осмоловського В.А. та представника потерпілого Курбатова Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_2 на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 07 травня 2020 року, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 ,

якою об`єднано в одне провадження під № 3/591/951/20 два провадження за № 3/591/951/20 та за № 3/591/952/20 та якою провадження за ст. 124 і за ч. 1 ст. 139 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколів про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень передбачених ст.ст.124, ч.1 139 КпАП України, а саме за те, що він 21.04.2020 року о 15:49 год. в м. Суми по вул. Г. Кондратьєва 168Б керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 211340, д/н НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки ЗАЗ TF 698 Р д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який виконував поворот ліворуч, в наслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Крім того внаслідок зіткнення ОСОБА_1 пошкодив бордюр та асфальто-бетонне покриття. Своїми діями ОСОБА_4 порушив вимоги 1.5, 2.3 є, 12.1, 13.1 ПДР України і вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 та ч. 1 ст. 139 КУпАП

07.05.2020 року постановою судді Зарічного районного суду м. Суми два провадження за № 3/591/951/20 та за № 3/591/952/20 відносно ОСОБА_1 об`єднано в одне провадження під № 3/591/951/20 та провадження відносно нього за ст. 124 і за ч. 1 ст. 139 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням потерпіла ОСОБА_2 подала на нього апеляційну скаргу в якій просила поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки про дату судового засідання вона не знала, участі в ньому не брала та постанови суду не отримувала. Просила постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 07.05.2020 року скасувати, постановити нову постанову, якою ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 124 та за ч. 1 ст. 139 КУпАП (а.с. 34, 38).

Крім цього, ОСОБА_2 подала клопотання (а.с. 39) в якому просила допитати учасників ДТП ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 і призначить у справі судову авто технічну експертизу.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_2 стверджувала, що пошкоджений автомобіль марки ЗАЗ TF 698 Р д/н НОМЕР_2 фактично належить їй, а тому вона зазнала матеріальних і моральних збитків. Постанову суду першої інстанції вважала незаконною, постановленою з грубим порушенням норм процесуального права, а висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Переконана, що суд порушив надані їй ст. 269 КУпАП права, справу розглянув формально, не повно, без дослідження доказів і допиту свідків та не з`ясував відповідність та належність відеозапису, який зазначив як доказ. Також, на переконання апелянта, і зміст самого судового рішення не відповідає вимогам закону, оскільки в ньому не вказано які ж саме докази стали підставою для висновку про відсутність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Наголошувала, що між іншого, ОСОБА_1 притягується до відповідальності за порушення ним п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен врахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Однак постає питання, чому суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 швидкості руху не перевищував і що дана обставина не є в причинному зв`язку із ДТП. Переконана, що суд мав до розгляду справи залучити експерта, тоді як вона, не будучи присутньою в судовому засіданні, цього зробити була позбавлена можливості. Щодо письмових пояснень свідків, то вони не можуть бути враховані судом, оскільки безпосередній допит їх в суді під присягою не відбувся.

Вислухавши представника потерпілої ОСОБА_2 адвоката Курбатова Д.В., який просив поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення та який вимоги апеляційної скарги підтримав, просив постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 07.05.2020 року скасувати, постановити нову постанову, якою ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 124 та за ч. 1 ст. 139 КУпАП, думки особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Осмоловського В.А., які проти задоволення вимог апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_2 заперечили, просили постанову суду першої інстанції залишити без зміни, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення та доводи апеляційної скарги і допитавши свідків апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана потерпілою ОСОБА_2 постанова судді Зарічного районного суду м. Суми від 07 травня 2020 року була постановлена без участі ОСОБА_2 . Відомостей про надіслання їй копії судового рішення та про отримання ОСОБА_2 постанови суду в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи вказані обставини, з метою забезпечення особі її права доступу до правосуддя для захисту своїх прав, апеляційний суд вважає за необхідне поновити потерпілій ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Зарічного районного суду м. Суми від 07 травня 2020 року, як такий, що пропущений з поважних причин.

Щодо постанови судді Зарічного районного суду м. Суми від 07 травня 2020 року, яку ОСОБА_2 просила скасувати і постановити нову постанову, якою ОСОБА_1 просила притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 124 та за ч. 1 ст. 139 КУпАП, то апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Так, попри доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи та вислухавши учасників, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ст. 124 та ч.1 ст. 139 КУпАП адміністративного правопорушення виходячи з наступного.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно положень ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ст. 124 КУпАПнастає за порушення учасниками дорожнього рухуправил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до протоколів про адміністративні правопорушення, які були складені відносно ОСОБА_1 , останній притягується до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень передбачених ст.ст.124, ч.1 139 КпАП України, а саме за те, що він 21.04.2020 року о 15:49 год. в м. Суми по вул. Г. Кондратьєва 168Б керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 211340, д/н НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки ЗАЗ TF 698 Р д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який виконував поворот ліворуч, в наслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Крім того внаслідок зіткнення ОСОБА_1 пошкодив бордюр та асфальто-бетонне покриття. Своїми діями ОСОБА_4 порушив вимоги 1.5, 2.3 є, 12.1, 13.1 ПДР України і вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 та ч. 1 ст. 139 КУпАП.

Тобто, підставою для складення відносно ОСОБА_1 протоколів про адміністративні до відповідальності стало порушення ним 1.5, 2.3 є, 12.1, 13.1 ПДР України.

Суть вказаних пунктів ПДР України полягає в тому що:

- відповідно до п. 1.5. ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- згідно п. 2.3. є) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний не вчиняти дій, внаслідок яких може бути пошкоджено автомобільні дороги та їх складові, а також завдано шкоди користувачам;

- відповідно до п. 12.1. ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

- згідно п. 13.1. ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

В суді першої інстанції ОСОБА_1 себе винним у вчиненому не визнавав та просив суд провадження відносно нього закрити з підстав відсутності в його діях передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 139 КУпАП складів адміністративних правопорушень.

Апеляційному суду ОСОБА_1 пояснив, що дійсно керував транспортним засобом марки ВАЗ, рухався в напрямку міста, швидкість не перевищував, їхав близько 50 км /год., напрямку руху не змінював, їхав по крайній лівій смузі, по правій смузі їхав автомобіль ЗАЗ. Наблизившись до автомобіля ЗАЗ, водій останнього різко змінив напрямок руху виконав маневр ліворуч, тоді він ОСОБА_1 натиснув на гальма теж прийняв ліворуч, однак відбувся удар в праве заднє крило автомобіля, після чого його ОСОБА_1 автомобіль «викинуло» на зустрічну смугу руху і потім в бордюр. На запитання представника потерпілої ОСОБА_2 адвоката Курбатова Д.В. чи випереджав він автомобіль ЗАЗ, перед зіткненням, ОСОБА_1 відповів тим, що дійсно випереджав і в момент удару вони рухались з ним вже паралельно один до одного, тобто в русі вони зрівнялись. Причиною зіткнення, на переконання ОСОБА_1 , стала саме різка зміна водієм автомобіля ЗАЗ напрямку руху. На запитання суду чи правильно в схемі ДТП вказані ушкодження автомобілів, ОСОБА_1 підтвердив, що все вказано правильно.

Допитаний судом апеляційної інстанції, в якості свідка, інший учасник ДТП водій автомобіля ЗАЗ - ОСОБА_6 , пояснив суду, що їхав в крайній лівій смузі, метрів за 100 ввімкнув поворот ліворуч, зупинився, пропустив авто ГАЗель, що їхав на зустріч, глянув у зеркало заднього виду, нікого не помітив і тоді почав повертати, виїхав на зустрічну смугу руху, проїхав до 5 м. і трапився удар у переднє крило та дверцята водія. На запитання суду якою частиною інший автомобіль контактував з його автомобілем, ОСОБА_6 відповів тим, що в іншого авто було пошкоджено теж дверцята водія і ушкодження ззаду авто. Зауважив, що на фото все є.

Свідок ОСОБА_5 пояснив апеляційному суду, що був з ОСОБА_6 в одному авто. Перед поворотом ліворуч ОСОБА_6 ввімкнув поворот та почав рухатись в ліво. Проїхали до 5 м. і стався удар. На запитання суду чи бачив він куди прийшовся удар, свідок відповів, що в їхнє авто в передню ліву дверку і переднє ліве крило, інше авто «викинуло» в кювет.

Свідок ОСОБА_7 пояснив суду апеляційної інстанції, що ОСОБА_6 його зять. Вказав, що безпосередньо в авто із ОСОБА_6 при ДТП не був, однак в цей момент був неподалік стояв на стоянці метрів за 10 та все бачив. Вказав, що ОСОБА_6 перед поворотом ввімкнув показчик повороту, зупинився, пропустив зустрічний автомобіль, повертав і відразу з`явився авто під керуванням ОСОБА_1 , яке і зіткнулось з авто ОСОБА_6 . На запитання суду куди прийшовся удар в авто його зятя, свідок вказав, що ліву частину, крило і дверцята.

Правильність наявної в матеріалах справи схеми ДТП, доданої до протоколу, учасники справи підтвердили, а з долучених фото (а.с. 4, 5) вбачається, що названі ОСОБА_1 та свідками ушкодження обох транспортних засобів узгоджуються з наданими ними поясненнями та їм не суперечать.

Також, суд апеляційної інстанції за клопотанням учасників, дослідив надане відео щодо обставин події ДТП, з якого встановлено, що зіткнення транспортних засобів прийшлось на бокові частини автомобілів.

Разом з тим, як вказувалося вище, підставою складення відносно ОСОБА_1 протоколу про вчинення ним адміністративного правопорушення стало те, що він, між іншого, порушив п. 13.1. ПДР України відповідно до якого водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

З досліджених доказів, як судом першої інстанції так і апеляційним судом, та заслуханих пояснень учасників справи вбачається, що ушкодження автомобілів прийшлись на їх бокові частини, що вказує на те, що при зіткненні авто ОСОБА_1 рухалось не за авто ОСОБА_3 , а з його боку, тобто паралельно, що свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 порушень вказаного вище пункту ПДР України.

Що стосується доводів апеляційної скарги про порушення ОСОБА_1 п. 12.1 ПДР України, а саме щодо недотримання ним безпечної швидкості руху, то як вбачається з матеріалів справи на підтвердження даної обставини в матеріалах справи відсутні будь-які докази, а відповідно до пояснень ОСОБА_1 його швидкість була безпечною, ДТП сталося внаслідок зміни напрямку руху водієм автомобіля ЗАЗ з другої смуги руху на третю, від чого його ОСОБА_1 автомобіль викинуло на узбіччя і він не встиг зреагувати. Доказів на спростування вказаного апеляційним судом не встановлено та апелянтом не надано.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Оскільки порушення водієм ОСОБА_1 вказаних в складеному відносно нього протоколі за ст. 124 КУпАП пунктів ПДР України, а саме п. 12.1 та п. 13.1, не знайшло свого підтвердження, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного порушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

З огляду на викладене, а саме на відсутність в діях водія ОСОБА_1 правопорушення за ст. 124 КУпАП, в його діях не може бути порушення і п.п. 1.5 та 2.3 є ПДР України, що вказані в складеному відносно нього іншому протоколі за ч. 1 ст. 139 КУпАП, а тому відсутні підстави для визнання його винним у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 139 КУпАП.

Відповідно до ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно ч.3ст.62 Конституції Україниобвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1ст.247КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, по при доводи апелянта, вказаних вимог закону судом першої інстанції дотримано.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, апеляційним судом не встановлено, а тому, підстави для скасування постанови Зарічного районного суду м. Суми від 07 травня 2020 року відносно ОСОБА_1 , відсутні, як і підстави для задоволення вимог скарги апелянта.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання потерпілої ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Зарічного районного суду м. Суми від 07 травня 2020 року задовольнити.

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 07 травня 2020 року, якою об`єднано в одне провадження під № 3/591/951/20 два провадження за № 3/591/951/20 та за № 3/591/952/20 та якою провадження за ст. 124 і за ч. 1 ст. 139 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, залишити без зміни, а апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_2 на цю постанову без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.