ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі судді Міняйла М.П., за участі: секретаря судового засідання Клімової Л.В., особи, відносно якої провадження у справі закрито ОСОБА_1 та його захисника Гречаної Є.Й., потерпілого ОСОБА_2 , його представника адвоката Петровського Л.А. розглянувши апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 січня 2020 року, якою відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, номер облікової картки платника податків невідомий, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- провадження у справі закрито в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №286622 від 19.12.2020 року, як зазначив суд, 19.12.2019, близько 08 год. 20 хв., ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Hyundai Sonata, номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись у м. Миколаєві, по пр. Миру, в районі буд. 17Г, був неуважний, не врахував дорожньої обстановки, та при повороті ліворуч не надав переваги у русі транспортному засобу Volkswagen Toureg, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку, в результаті чого останній для уникнення зіткнення змінив напрямок руху та допустив зіткнення з електроопорою. Внаслідок ДТП транспортний засіб водія ОСОБА_2 зазнав механічних пошкоджень. Дії ОСОБА_1 визнані такими, що порушують вимоги п. 2.3 "б", 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Прийнявши рішення про закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд зазначив, що у діях водія ОСОБА_1 відсутнє порушення п. 10.1, 10.4 ПДР України, оскільки з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку поворот ліворуч на перехресті він не виконав, надав дорогу зустрічному транспортному засобу та доказів зворотного матеріали справи не містять.

Апелянт не погоджується з постановою суду та вважає, що вона є необґрунтованою та підлягає скасуванню у зв`язку з неповнотою проведення судового розгляду і порушення норма матеріального і процесуально права

Зазначає, що суд, закриваючи провадження у справі відносно ОСОБА_1 не мотивував жодними доказами своє рішення, які б могли спростувати його невинуватість у вчиненому, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, додатком до нього, схемою ДТП, не

Вважає, що ОСОБА_1 порушив вимоги ПДР України, як зазначено у протоколі, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_2 та його представника на підтримку доводів апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Гречаної Є.Й, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 252 КУпАП, оцінка доказів повинна ґрунтуватися на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Як вбачається із постанови суд, допитавши в судовому засіданні ОСОБА_1 , провівши аналіз його письмових пояснень, наданих інспектору поліції, пославшись на вимоги п.п. 2.3б, 10.1, 10.4 ПДР, прийшов до висновку, що у діях водія ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Крім того, судом не було досліджено інших доказів, не допитано потерпілого ОСОБА_2 , що і призвело до передчасного помилкового висновку.

Так, в судових засіданнях районного та апеляційного суду ОСОБА_1 зазначав, що його дії відповідали вимогам ПДР при повороті ліворуч, а саме він завчасно ввімкнув показник повороту, під`їхавши до роздільної смуги, по якій рухався водій ОСОБА_2 , дав йому дорогу, оскільки він рухався в зустрічному напрямку.

Допитаний в апеляційній інстанції потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що, 19.12.2020 року вранці він рухався у крайній лівій смузі по пр. Миру в сторону прощі Перемоги зі швидкістю 45-50 км. Помітив, що автомобіль «Hyundai Sonata» готувався до повороту ліворуч з виїздом на його смугу. Приблизно за 10-15 м до його автомобіля транспортний засіб під керування ОСОБА_1 несподівано виїхав на його смугу, перекривши її. З метою уникнення зіткнення з транспортним засобом ОСОБА_1 він повернув кермо вправо, в наслідок чого в`їхав в електроопору та пошкодив свій автомобіль.

В письмових пояснень ОСОБА_2 також показував, що водій ОСОБА_1 , виконуючи маневр лівого повороту, виїхав на його смугу, не надавши йому переваги в русі. Щоб уникнути зіткнення, він почав гальмувати та різко вивертаючи руль праворуч здійснив зіткнення з електроопорою. (а.с.4)

Крім того, в письмових поясненнях свідка ОСОБА_3 , що містяться в матеріалах справи, вбачається, що 19.12.2019 року він, готуючись до повороту ліворуч, слідував за автомобілем «Hyundai Sonata», який також повертав наліво в придомову територію. Після зупинки транспортний засіб, що рухався попереду, виїхав на зустрічну смугу та різко зупинився. Водій зустрічного транспортного засобу з метою уникнення зіткнення різко подав кермо вправо та здійснив наїзд на електроопору.

Водій ОСОБА_1 , надаючи пояснення інспектору поліції стверджував, що він, здійснюючи поворот ліворуч в придомову територію, трохи виїхав на зустрічну смугу і зрозумівши, що не зможе виконати маневр, різко зупинився.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 186622 від 19.12.2019 року, 19.12.2019 о 08 год. 20 хв., водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Hyundai Sonata, н.з. НОМЕР_1 , рухаючись у м. Миколаєві, по пр. Миру, в районі буд. 17 Г, був неуважний, не врахував дорожньої обстановки, та при повороті ліворуч не надав переваги у русі транспортному засобу Volkswagen Toureg, н.з НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку, в результаті чого останній для уникнення зіткнення змінив напрямок руху та допустив зіткнення з електроопорою. Внаслідок ДТП транспортний засіб водія ОСОБА_2 зазнав механічних пошкоджень. Дії ОСОБА_1 визнані такими, що порушують вимоги п. 2.3 "б", 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП. ( а.с.1)

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що водій ОСОБА_1 , який здійснював поворот ліворуч, повинен був переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або безпеки іншим учасникам руху, зобов`язаний був надати дорогу транспортному засобу, траєкторію руху якого він перетинав, тобто автомобілю ОСОБА_2 ..

Суд першої інстанції, розглядаючи зазначені матеріали, недостатньо проаналізував зазначені вище докази, що підтверджували доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Фактичні дані щодо обставин події, зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, схемі ДТП від 19.12.2019 року, показах ОСОБА_2 в апеляційному суді та викладених в його письмових поясненнях та письмових поясненнях свідка ОСОБА_3 , не є суперечливими, а навпаки взаємоузгоджуються між собою та у своїй сукупності спростовують твердження ОСОБА_1 щодо дотримання ним ПДР при повороті ліворуч і підтверджують його вину.

За такого, висновки суду першої інстанції, з приводу того, що в діях водія ОСОБА_1 , за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю, є безпідставними.

Таким чином дії водія ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ст. 124 КУпАП, оскільки ним при повороті ліворуч були порушені вимоги ПДР, що призвели до причинного зв`язку з обставинами виникнення ДТП і його наслідками.

Виходячи з вищевикладеного, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з винесенням нової постанови, а апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_2 задоволенню.

Що стосується клопотання потерпілого ОСОБА_2 щодо поновлення йому строків на апеляційне оскарження постанови суду, то суд вважає, що строк пропущено з поважних причин та клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити потерпілому ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 23.01.2020 року.

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 23.01.2020 року - скасувати.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 384, 20 гривень.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду М.П. Міняйло