Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2020 року м. Рівне

Суддя Рівненського апеляційного суду - Полюхович О.І.,

з участю:

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Матушевського Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 15 червня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 15 червня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10200 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строком 1 (один) рік.

З постанови суду слідує, що 01 квітня 2020 року о 03 год. 45 хв. по провул. Вінницький, в м. Рівне, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «Toyota Land Cruizer», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager № 6810 та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків.

Не погодившись з постановою суду ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Наголошує на тому, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вчинення інкримінованого правопорушення, оскільки пройшов огляд в медичному закладі та відповідно до якого не перебував в стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Відповідно до ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Постанова відносно ОСОБА_1 винесена 15 червня 2020 року без його участі (а.с.17).

В матеріалах справи відсутні відомості про отримання ОСОБА_1 копії постанови суду.

Апеляційна скарга подана 08 липня 2020 року (а.с.30).

Оскільки строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, то цей строк слід поновити.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника Матушевського Р.М. на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення « поза розумним сумнівом » ( рішення ЄСзПЛ « Авшар проти Туреччини » ). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 17 Закону України " Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини ", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту ( рішення Європейського суду з прав людини, справа " Коробов проти України " № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування « поза розумним сумнівом » ( рішення від 18 січня 1978 року у справі « Ірландія проти Сполученого Королівства » ( Ireland v.the UnitedKingdom ), п. 161, Series A заява № 25).

Матеріали даного провадження вказують на те, що суд першої інстанції не забезпечив належний розгляд та постановлення законного і обґрунтованого рішення з огляду на наступне.

Частиною першою ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Допитаний під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 вказав, що він 01 квітня 2020 року на пропозицію працівників поліції відмовився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу. Разом з тим, наголосив на тому, що пройшов огляд в медичному закладі та надав біологічне середовище для дослідження. Зазначив, що відповідно до медичного висновку він не перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд приймає до уваги пояснення ОСОБА_1 , оскільки вони повністю узгоджуються з матеріалами справи.

Згідно до направлення водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції о 04 год. 40 хв. 01 квітня 2020 року до КП «Рівненського обласного центру психічного здоров`я населення» працівниками поліції був доставлений ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння (а.с.3).

Далі о 05 год. 10 хв. 01 квітня 2020 року огляд був проведений лікарем ОСОБА_2 та складено акт медичного огляду № 273, відповідно до якого ОСОБА_1 не перебуває в стані алкогольного сп`яніння (за результатом токсикологічного дослідження №137 в біологічному середовищі виявлено 0,17 ‰) (а.с.27-28).

Згідно медичного висновку КП «Рівненського обласного центру психічного здоров`я населення» від 01.04.2020 року на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп`яніння (а.с.26).

Крім того, з долученого відеозапису з нагрудних камер працівників поліції слідує, що ОСОБА_1 не відмовляється від проведення огляду в медичному закладі. Наголошував на тому, що надав біологічне середовище для дослідження (файл 0329 час 00-40).

Виходячи з викладеного та з огляду на диспозицію ст.130 КУпАП

ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, оскільки пройшов встановлений огляд, а отже в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги та закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст.6 ЄКПЛ, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 15 червня 2020 року відносно ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справах за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду О.І. Полюхович