Справа № 214/4337/20
3/214/2142/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

08 вересня 2020 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Євтушенко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився в м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

10 червня 2020 року о 03.45 год. ОСОБА_2 , повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення за одне з порушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, керував транспортним засобом марки Mitsubishi Pagero, р/н НОМЕР_1 , по автодорозі пр-ту 200-річчя Кривому Рогу біля буд.7-б в м. Кривому Розі з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: виражений запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків, своїми діями порушивши п.2.5 ПДР України.

За результатами повторного автоматизованого розподілу на підставі розпорядження керівника апарату суду №515 від 13 липня 2020 року матеріали справи передано в провадження судді Євтушенку О.І. 13 липня 2020 року.

В судове засідання ОСОБА_2 повторно не з`явився, повідомлявся неодноразово належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Заяв про відкладення розгляду справи від нього суду не надходило.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19 червня 2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення розумного строку розгляду судом справи, уникнення зловживання процесуальними правами особою, яка притягується до адміністративної відповідальності для ухилення від відповідальності, суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності ОСОБА_2 , оскільки положення ч.2 ст.268 КУпАП не містять імперативного припису щодо обов`язкової його участі в судовому засіданні під час розгляду даної категорії справ.

Суд, дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозапису на диску DVD-R, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, яка підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №412237 від 10 червня 2020 року, рапортом інспектора, в яких зазначені обставини керування ОСОБА_2 автомобілем марки Mitsubishi Pagero, р/н НОМЕР_1 , по автодорозі пр-ту 200-річчя Кривому Рогу біля буд.7-б у м. Кривому Розі Дніпропетровської області з ознаками алкогольного сп`яніння та відмови від проходження огляду на встановлення такого стану у встановленому законом порядку, що мало місце 10 червня 2020 року о 03.45 год.

Як слідує з рапорту інспектора, що також зафіксовано на відеозаписі з боді-камери (фрагмент запису №2020…416), причина зупинки ОСОБА_2 п.3 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», а саме надходження орієнтування на водія, який керує транспортним засобом в стані сп`яніння.

Відповідно до п.п.8, 12 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває в стані наркотичного або іншого сп`яніння чи перебуває під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу І Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я із видачею направлення за формою, наведеною в додатку №1 до Інструкції.

Так, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння виражений запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, виявлені працівниками поліції у ОСОБА_2 , в розумінні п.4 розділу 1, п.1 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан сп`яніння, а у випадку відмови в проходженні огляду визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Оглядом відеозапису на диску DVD-R з боді-камери (запис №2020…701) встановлено, що на місці зупинки транспортного засобу інспектор роз`яснив ОСОБА_2 його права та обов`язки. При цьому ОСОБА_2 поводив себе зухвало, агресивно, нецензурно виражався на адресу поліцейських, заперечував факт керування транспортним засобом, хоча в автомобілі знаходився сам на водійському місці, та на вимогу інспектора надав паспорт громадянина України. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в КЗ «Криворізький ПНД» ДОР він свідомо, добровільно відмовився, як і відмовився від отримання направлення, оформленого інспектором за встановленою законом формою. Вказані обставини також підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та зафіксовані на відеозаписі (фрагмент №2020…421).

Факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення повторно протягом року підтверджується постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 вересня 2019 року (справа №212/7487/19), яка набрала законної сили 16 вересня 2019 року, згідно якої ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Крім того, постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 квітня 2017 року ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. 00 коп. Наразі відомості про виконання постанови ОСОБА_2 відсутні.

Пунктами 1.3, 1.9 ПДР України на учасників дорожнього руху покладений обов`язок знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення цих Правил вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

Пункт 2.5 ПДР України передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи з наведеного, з дотриманням вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, суд всебічно, повно та об`єктивно з`ясував всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, дослідив письмові матеріали та дійшов висновку про доведеність відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що є свідченням порушення ним п.2.5 ПДР України, а відтак і наявності в його діях ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, вчинене повторно протягом року.

Підстави ставити під сумнів достовірність наявних у справі доказів відсутні, оскільки ці докази повністю узгоджуються між собою та поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого правопорушення, порушенні вимог п.2.5 ПДР України, та не спростовують правомірності дій інспекторів ПП щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, які діяли у повній відповідності до вимог КУпАП на Інструкції.

Обираючи вид і міру стягнення, суд відповідно до ст.33 КУпАП враховує особу ОСОБА_2 , який від явок до суду ухилявся, а також з огляду на його явне зневажливе ставлення до встановленого порядку керування транспортними засобами, суспільну небезпечність адміністративного проступку, який створює небезпеку і загрозу як його здоров`ю та життю, так і інших учасників дорожнього руху, вважає за необхідне піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу без оплатного вилучення транспортного засобу автомобіля марки Mitsubishi Pagero, р/н НОМЕР_1 , який фактично належить ОСОБА_5 .

Підстав для застосування іншого виду адміністративного стягнення позбавлення права керування транспортними засобами, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, суд не вбачає, оскільки правопорушення ОСОБА_2 вчинив як особа, яка керувала транспортним засобом, не маючи спеціального дозволу на керування транспортними засобами, адже такого дозволу у встановленому законом порядку він не отримував, що підтверджується відомостями з Національної автоматизованої інформаційної системи, а відтак відповідатиме позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеній в п.28 Постанови №5 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

Згідно зі ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 27, 33-35, 40-1, 130 ч.2, 245, 268, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 20 400 (двадцять тисяч чотириста) грн. 00 коп. в дохід держави без оплатного вилучення транспортного засобу марки Mitsubishi Pagero, р/н НОМЕР_1 , який фактично належить ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Євтушенко