Дата документу Справа № 334/2083/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/2083/20 Головуючий в 1 інст. Ісаков Д.О.
Провадження №33/807/547/20 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2020 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Буділки П.В. розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою захисника останнього - адвоката Буділки П.В. на постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24червня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює ТОВ «Будсервіс», мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 420,40 грн.

Згідно з постановою суду, 26 квітня 2020 року о 20 годині 13 хвилин ОСОБА_1 , рухаючись по пр. Соборний, біля буд. 228 в м.Запоріжжя, керував автомобілем Lexus RX 200T, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини роту, нестійка хода, млява мова. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спецзасобу газоаналізатору Alcotest Drager 6820 та у медичному закладі відмовився, в присутності двох свідків. Від керування відсторонений шляхом паркування автомобілю в заїзному кармані. Про повторність попереджений.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Буділка П.В. просить вказану постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що при розгляді справи суд неповно з`ясував усі її фактичні обставини, не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, тому висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Апелянт зазначає, що в матеріалах справи немає посилання на підстави зупинення автомобіля ОСОБА_1 , таким чином порушено вимоги п.1 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», згідно з якими, поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Порушення ПДР та підстави зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 не зазначені у матеріалах справи.

Крім того, порушено правову процедуру визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки.

В матеріалах справи та оскаржуваній постанові суду відсутні посилання на правомірність вимоги до водія ОСОБА_1 проходити медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спецзасобу газоаналізатору Alcotest Drager 6820 (відсутні сертифікати відповідності такого засобу контролю, відсутній серійний номер алкотестеру ).

Відповідно до вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Таких обставин та ознак свідки не підтверджують. Обставини взяті лише з поліцейського протоколу, який сам по собі не є доказом.

Також апелянт зазначає, що відповідно до вимог п. 1.7 вказаної Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, однак вказана процедура не відображена у матеріалах справи.

Крім того, 23 червня 2020 року через канцелярію суду надійшла заява разом з оригіналом лікарняного листа про перенесення судового засідання 24 червня 2020 року. В оскаржуваній постанові немає посилання на ці обставини, проте у постанові стверджується, що такого клопотання не було. Це безумовно не відповідає наявному документу, зареєстрованому у суді.

Підтвердженням відступу судом від принципів повноти та об`єктивності судового розгляду є те, що не були викликані в судові засідання свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Буділка П.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Суд дійшов правильного висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена даними, що містяться: у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 266499 від 26 квітня 2020 року, згідно з яким ОСОБА_1 у зазначений час керував транспортним засобом Lexus RX 200T, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини роту, нестійка хода, млява мова, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою спецзасобу газоаналізатору Alcotest Drager 6820 та у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків; зі змістом протоколу ознайомлений, будь-яких зауважень чи клопотань не заявляв; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26 квітня 2020 року в КУ «ОКНД» ЗОР; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 26 квітня 2020 року, згідно з якими ОСОБА_1 працівниками поліції, у зв`язку із наявністю в останнього ознак алкогольного сп`яніння, було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатору Alcotest Drager та в медичному закладі, проте останній відмовився від проходження такого огляду; DVD-диском з відеозаписом.

Вказані докази узгоджуються з відомостями з рапорту працівника поліції Васильчука А.І. , в якому зафіксовано, що під час несення служби 26 квітня 2020 року о 20-13 годині в м.Запоріжжя, пр. Соборний, 228 відповідно до п.3 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» ними було зупинено транспортний засіб Lexus RX 200T, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , під час спілкування з останнім було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, млява мова. У зв`язку із наявністю в останнього ознак алкогольного сп`яніння, було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатору «Alkotest Drager - 6820» та в медичному закладі, проте останній відмовився від проходження такого огляду в присутності двох свідків. Після чого на останнього було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 266499 від 26 квітня 2020 року за ч.1 ст.130 КУпАП за порушення п.2.5 ПДР України. Від керування транспортним засобом відсторонений, шляхом зупинки у заїзному кармані. Про повторність попереджений. Тимчасово вилучено посвідчення водія та видано тимчасовий дозвіл. Зібрано матеріали справи, зафіксовано на БК -АР-00150.

Зазначені докази у їх сукупності підтверджують те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи сторони захисту про те, що в матеріалах справи немає посилання на підстави зупинення автомобіля ОСОБА_1 , суперечать матеріалам справи.

Так, з відеозапису вбачається, що у працівників поліції були підстави вважати, що ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху.

Також є безпідставними доводи апелянта про те, що в матеріалах справи та оскаржуваній постанові суду відсутні посилання на правомірність вимоги до водія ОСОБА_1 проходити медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спецзасобу газоаналізатору Alcotest Drager 6820 (відсутні сертифікати відповідності такого засобу контролю, відсутній серійний номер алкотестеру).

Матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 висловлював вимогу про надання йому сертифікату відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, який мали намір використати при його огляді, та цю вимогу було проігноровано.

Твердження сторони захисту про те, що в матеріалах справи не відображено, що ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд в відповідному медичному закладі, є непереконливими та спростовується відеозаписом, який був відтворений при апеляційному розгляді, з якого вбачається, що ОСОБА_1 у присутності свідків відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі.

Викладене відображено і в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 .

Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу, більш того, у протоколі міститься підпис самого ОСОБА_1 .

З доводами сторони захисту про те, що при розгляді справи було порушено права ОСОБА_1 , передбачені ст.268 КУпАП, суд апеляційної інстанції не погоджується з огляду на таке.

Дійсно, справу розглянуто судом першої інстанції 24 червня 2020 року у відсутність ОСОБА_1 , проте, останній був належним чином повідомлений про день та час такого розгляду.

Раніше судом неодноразово відкладався розгляд справи через неявку ОСОБА_1 у судове засідання та за клопотанням останнього.

Листок непрацездатності, на який посилається сторона захисту, належним чином не оформлений.

Матеріали справи свідчать про те, що суд забезпечив ОСОБА_1 можливість реалізувати свої процесуальні права, в т.ч. і право брати участь у розгляді справи, проте, останній своїм правом не скористався.

Та обставина, що суд першої інстанції розглянув справу у відсутність ОСОБА_1 , не завадила суду повно і всебічно з`ясувати всі її обставини та не є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

При апеляційному розгляді ОСОБА_1 мав можливість реалізувати всі свої процесуальні права, проте, висновки суду ним не спростовані.

Доводи сторони захисту про те, що при розгляді справи судом першої інстанції не заслухані свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , правильності висновків суду теж не спростовують та не свідчать про незаконність винесеної постанови.

Разом з цим, в матеріалах справи містяться письмові пояснення зазначених свідків, ставити під сумнів достовірність яких підстав не вбачається, з огляду і на те, що ці пояснення узгоджуються з відеозаписом, долученим до протоколу, а також з іншими доказами.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам належну оцінку та прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі апелянтом правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Буділки П.В. залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 червня 2020 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева