Провадження № 33/4820/120/20
Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач Федорова Н. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2020 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Федорова Н.О., з участю секретаря судового засідання Купельської Н.П., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 січня 2020 року,-

в с т а н о в и л а :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Красилів, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , який працює начальником юридичного відділу ДП «Красилівський агрегатний завод»,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 20 коп.

За постановою суду, 15 жовтня 2020 року близько 11 год. 45 хв. в м. Хмельницькому по Проспекту Миру, 92, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, марки «RENAULN MEGANE», номерний знак НОМЕР_1 під час руху не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення з транспортним засобом DAF 95XF 380, н.з НОМЕР_2 з причепом бортовим н.з НОМЕР_3 внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, що завдало матеріальних збитків, чим порушив вимоги п. 13.1. ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП.

Непогоджуючись з вказаною постановою суду, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати, також винести ухвалу про повернення йому сплаченого судового збору.

Постанову вважає незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального права за неповного з`ясування обставин справи.

Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП, оскільки правил дорожнього руху він не порушував.

Суд не врахував його пояснення про те, що автомобіль марки «RENAULT MEGANE», яким він керував, рухався у крайній правій смузі руху, а транспортний засіб марки «DAF» -у лівій полосі руху. Продовжуючи рух, водій автомобіля «DAF» намагався перелаштуватись у крайню праву смугу руху, однак не побачив транспортного засобу «RENAULT MEGANE» та допустив зіткнення.

Не надано оцінки відеозапису з веб-камери, яким підтверджується дотримання ним правил дорожнього руху, оскільки його автомобіль рухався у крайній правій полосі руху та спростовуються пояснення водія автомобіля DAF про те, що він також рухався у вказаній полосі руху.

Зіткнення автомобіля марки «RENAULT MEGANE» з вантажним автомобілем марки «DAF» було здійснено саме біля правого дзеркала заднього виду вантажного автомобіля, коли його автомобіль знаходився у «мертвій зоні».

Поза увагою суду залишилось порушення саме водієм автомобіля марки «DAF» п. 11.10 Правил дорожнього руху України, оскільки праві колеса автомобіля марки «DAF» та його причепа знаходились за розмежувальною лінією руху у крайній правій полосі.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №301387 є недопустимим доказом у справі, оскільки відомості про свідка внесені після підписання та отримання ним такого.

Письмові пояснення свідка суд до уваги брати не може, оскільки свідків події не було. Крім того такі пояснення є некоректними, з них незрозуміло де саме сталось зіткнення, чому автомобіль марки «RENAULT MEGANE» допустив зіткнення із автомобілем марки «DAF».

Також, суд неправильно застосував Закон України «Про судовий збір», стягнувши суму судового збору більшу, ніж визначено Законом.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, потерпілого, який заперечив проти її задоволення, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимоги ст. ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд при її розгляді дотримався зазначених вимог закону.

Згідно п. 13.1. Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

В апеляційному суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, заперечив, та пояснив, що правил дорожнього руху не порушував, його автомобіль рухався у крайній правій полосі руху, у лівій рухався автомобіль DAF 95XF380, номерний знак НОМЕР_2 з причіпом. Водій вантажного автомобіля, намагаючись перелаштуватись у крайню праву смугу руху, допустив зіткнення з його автомобілем «RENAULT MEGANE», оскільки такий перебував у «мертвій точці».

Зазначені пояснення суд оцінює критично, як намагання ОСОБА_1 уникнути відповідальності, оскільки його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених як судом першої інстанції так і апеляційним судом.

Так, будучи допитаним апеляційним судом потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що автомобіль DAF 95XF380, номерний знак НОМЕР_2 з причіпом, яким він керував, рухався у лівій полосі руху, наміру перелаштовуватись у крайню праву полосу руху не мав. Рухаючись у вказаній полосі, відчув удар у правий бік свого автомобіля і скрежит металу, одразу зупинився, а автомобіль «RENAULT MEGANE» проїхав ще 20 метрів. Вийшовши зі свого автомобіля, підійшов до зупинки «Меморіал слави», де запитав чи хтось бачив обставини дорожньо-транспортної пригоди. ОСОБА_3 йому чоловік повідомив, що бачив як автомобіль «RENAULT MEGANE» «підрізав» грузовий автомобіль DAF. Оскільки він поспішав, залишив свій номер мобільного телефону.

Разом з тим, пояснив, що водій автомобіля марки «RENAULT MEGANE», намагаючись об`їхати та випередити автобус (маршрутку), який від`їжджав від зупинки, належним чином не зреагував та не дотримався безпечного бокового інтервалу, тому допустив зіткнення з ним.

Інспектор поліції Якобчук М.С., який був допитаний судом першої інстанції, підтвердив, що складав протокол про вказане адміністративне правопорушення, допитував свідка. Останній вказав, що водій автомобіля марки «RENAULT MEGANE» «підрізав» тягача. Крім того, відповідно до слідової інформації, яка залишилась на транспортних засобах чітко видно і зафіксовано, що на транспортному засобі «RENAULT MEGANE», д.н.з НОМЕР_1 на лівому крилі виявлені пошкодження, які вказують, що першим зіткнення допустив водій автомобіля марки «RENAULT MEGANE», який проїхав і збив праву фару в тягачі та отримав пошкодження, а потім проїхав та шляхом тертя пошкодив ліве заднє крило (пошкодження йдуть по автомобілю «Рено» з переду автомобіля до заду). Дані пошкодження свідчать про те, що саме водій автомобіля «RENAULT MEGANE» не дотримався бокового інтервалу і підрізав тягача, чим допустив зіткнення з таким.

Вина ОСОБА_1 підтверджується і об`єктивними доказами, зокрема:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 301387, з якого вбачається, що 15.10.2019 року об 11 годині 45 хвилин по Проспекту Миру, 92, м. Хмельницький, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «RENAULT MEGANE», номерний знак НОМЕР_1 під час руху не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення з транспортним засобом DAF 95XF380, номерний знак НОМЕР_2 з причіпом бортовим ПР KOTSCHENREVTHER, НОМЕР_3 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, із матеріальними збитками (а.с. 1);

- даними схеми місця ДТП та фотознімками, з яких вбачається, що два транспортні засоби «RENAULT MEGANE» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та DAF 95XF380 номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 внаслідок ДТП отримали механічні пошкодження, зокрема, автомобіль «RENAULT MEGANE» у вигляді: деформації лівої дверки у вигляді вм`ятини та розриву, подряпини лако фарбового покриття, вм`ятини та подряпини задньої лівої дверки, розриву задньої частини лівого порогу, розламаної задньої лівої накладки порогу та подряпини передньої накладки порогу, згин та подряпини заднього лівого крила, надломини лівої частини заднього бамперу; автомобіль DAF 95XF380 номерний знак НОМЕР_2 - зламаного кріплення правої фари, розламаної передньої правої кришки фари, деформації правої частини передньої частини бампера, пошкодження дверей, розламаної підніжки, поламаного кронштейна нижньої підніжки та кришки підніжки (а.с. 2, 15-19);

- даними письмових пояснення свідка ОСОБА_4 , з яких вбачається, що він 15.10.2019 року біля 11 години 45 хвилин, перебуваючи біля зупинки громадського транспорту «Меморіал Слави» в м. Хмельницький по Проспекту Миру, бачив як автомобіль марки «Рено» вдарив у правий бік грузовий автомобіль;

- даними відеозапису з нагрудних камер поліцейських, на яких відображено обставини дорожньо транспортної пригоди, а саме: складання протоколу, пояснення учасників події, свідка, які узгоджуються із його письмовими поясненнями, розміщення транспортних засобів та їх механічні пошкодження, зокрема пошкодження, автомобіля «Рено» йдуть з переду автомобіля до заду (а.с. 6).

- даними відеозапису з камер спостереження, з яких вбачається, що, автомобіль «RENAULT MEGANE» рухається в крайній правій смузі руху, а транспортний засіб DAF 95 НОМЕР_4 з причепом у лівій смузі руху;

- даними відеозапису події із телефону потерпілого, який був долучений до матеріалів справи, з яких вбачається присутність свідка під час дорожньо транспортної пригоди, та його пояснення.

Враховуючи сукупність вищевказаних доказів, суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 , оскільки останній не дотримався безпечного бокового інтервалу, здійснив зіткнення із автомобілем DAF 95 НОМЕР_4 з причепом, чим порушив вимоги п. 13.1 ПДР, та обгрунтовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП, є надуманими, на увагу не заслуговують і спростовуються вищезазначеними доказами.

Посилання апелянта на те, що саме водій автомобіля марки «DAF», намагаючись перелаштуватись у крайню праву смугу руху, не побачив його автомобіль «RENAULT MEGANE» та допустив зіткнення, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки із пояснень потерпілого ОСОБА_2 вбачається, що він їхав у лівій смузі руху, наміру перелаштовуватись у крайню праву не мав. Разом з тим, із наявних у справі доказів, в тому числі слідової інформації, вбачається, що саме водій автомобіля «RENAULT MEGANE» не дотримався безпечного бокового інтервалу та допуситив зіткнення із автомобіем DAF.

Твердження ОСОБА_1 про те, що суд не надав оцінки відеозапису з камер спостереження, апеляційний суд не враховує, оскільки такий доказ був досліджений судом та у постанові суду зазначено, що із такого відеозапису вбачається, що автомобіль «RENAULT MEGANE» рухався по вул. Вінницьке шосе у крайній правій смузі, а транспортний засіб DAF, д.н.з НОМЕР_2 із причепом у крайній лівій смузі.

Що стосується посилання апелянта на те, що саме водієм автомобіля DAF порушено п. 11.10 Правил дорожнього руху України, оскільки праві колеса автомобіля DAF та його причепа знаходились за розмежувальною лінією руху у крайній правій полосі, то слід зазначити, що вказане не спростовує факту вчинення ОСОБА_5 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №301387 є недопустимим доказом у справі, оскільки відомості про свідка ОСОБА_4 внесені після вручення ОСОБА_1 протоколу, апеляційний суд до уваги не приймає з наступних підстав.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, вищевказаний свідок був очевидцем означеної події. Однак, оскільки дуже поспішав, не зміг бути присутнім під час складення протоколу та повернувся до місця події пізніше, надавши письмові пояснення працівникам поліції щодо обставин правопорушення. Вказане узгоджується як із поясненнями потерпілого, так і з об`єктивними доказами, зібраними у справі.

Тому підстав вважати, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №301387 є недопустимим доказом у справі, тобто таким, який достовірно не підтверджує існування вищевказаних обставин, у апеляційного суду немає.

Посилання апелянта на відсутність взагалі під час дорожньо транспортної події свідка події ОСОБА_4 є безпідставними, оскільки із наявних у справі відеозаписів та письмових пояснень ОСОБА_4 вбачається, що останній був очевидцем означеної події.

Беручи до уваги викладене, суд вважає, що вину ОСОБА_1 доведено повністю, тому він підлягає відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн., відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає особі правопорушника.

Разом з тим, твердження апелянта про неправильне застосування судом Закону України «Про судовий збір», є слушними.

Так, судом першої інстанції постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.

Відповідно п. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ( редакція Закону № 1774-VIII від 06.12.2016 р.) - судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (Ставка судового збору становить 0,2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Матеріали адміністративної справи надійшли до суду у жовтні 2019 року (прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2019 року становив 1921 грн.). Тобто, судовий збір має становити 1921 х 0,2 = 384 грн. 20 коп.

Тому з ОСОБА_1 необхідно було стягнути судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп., а не 420 грн. 40 коп.

Як вбачається із квитанції № N1AY83273m від 17 січня 2020 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» ОСОБА_1 сплатив судовий збір (отримувач УК у м. Хмельницький 22030101, код отримувача 38045529) в сумі 630 грн. 60 коп.

Отже, ОСОБА_1 зайво сплатив 246 грн. 40 коп.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 7 вищевказаного Закону сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність зміни постанови у частині стягнення судового збору та повернення ОСОБА_1 зайво сплачених коштів.

В решті постанова міськрайонного суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, як того просить апелянт, - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 січня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП в частині стягнення судового збору змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384 гривні 20 копійок.

Зобов`язати управління Державної казначейської служби України у м. Хмельницькому (отримувач УК у м. Хмельницький 22030101, код отримувача 38045529) повернути ОСОБА_1 зайво сплачений ним судовий збір в сумі 246 грн. 40 коп., згідно квитанції № N1AY83273m від 17 січня 2020 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

В решті постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Федорова Н.О.