11.09.2020 227/2370/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2020 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Корнєєвої В.В.

при секретарі Коверченковій М.О.

за участю особи,

відносно якої складено протокол ОСОБА_1

свідка ОСОБА_2 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м.Добропілля адміністративний матеріал, який надійшов з Добропільського відділення поліції Покровського ВП ГУНП України в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, місце проживання: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Добропільського міськрайонного суду Донецької області з Добропільського відділення поліції Покровського ВП ГУНП в Донецькій області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП громадянина ОСОБА_1 .Як вбачається із складу правопорушення, зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 096427 від 14.06.2020 року, 14.06.2020 року об 11 годині 10 хвилин в с. Красноярське по вул. Миру гр-н ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-21099, н/з НОМЕР_1 , з наявними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей та погана реакція їх на світло), від проходження медичного огляду в КНП «Добропільська ЛІЛ» приймальне відділення відмовився в присутності двох свідків.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав та суду пояснив, що того 14.06.2020 року приблизно о 11-00 год недалеко від його дома його було зупинено працівниками поліції під час керування автомобілем, який належить його батькові. Він вважає, що працівники поліції навмисно чекали його на відстані двох будинків від місця його проживання, щоб зупинити. Після зупинки автомобіля працівники поліції почали звинувачувати його у тому, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння та йому було запропоновано пройти медичний огляд у медичному закладі. Спочатку він погодився, поставив автомобіль до себе в двір, але потім працівники поліції почали різними фразами підштовхувати його к дачі хабаря. Він запропонував поліцейським 1000 гривень, після чого поліцейські викликали слідчу групу та оформляли дачу хабаря. Потім йому потрібно було їхати доїти корів, тобто у нього не було часу, і він сказав в присутності понятих під відеозапис про те, що вживав наркотики, а саме метадон і від проходження медичного огялду на стан наркотичного сп"яніння відмовляється. Він сказав так, оскільки так йому сказали говорити працівники поліції. Взагалі він наркотики не вживає, на обліку не перебуває , за вчинення злочинів, пов"язаних із наркотиками до відповідальності він не притягувався.За фактом дачі хабаря його було засуджено Добропільським міськрайонним судом Донецької області. Просить суд не притягувати його до адміністративної відповідальності, оскільки нікому буде возити хліб та молоко в його селищі.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_2 суду показав, що у 14.06.2020 року в першій половині дня він патрулював зі своїм напарником ОСОБА_3 вулиці в с.Красноярське , проїжджаючи по вул. Миру в с. Красноярське Добропільського району, побачив автомобіль, водій якого здійснив різкий поворот, після чого працівниками поліції було зупинено вказаний транспортний засіб і було встановлено, що водієм виявився ОСОБА_1 . За даними, які було повідомлено оперативними співробітниками працівникам поліції, вказана особа є наркотично залежною і тому у працівників поліції були достатні підстави вважати, що ОСОБА_1 керує транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння. Після зупинки ОСОБА_1 працівниками поліції було встановлено, що вказана особа має видимі ознаки наркотичного сп`яніння. Окрім того, сам водій повідомив працівникам поліції, що напередодні зробив собі ін`єкцію мета дону, після чого ОСОБА_2 запропонував водієві транспортного засобу пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що ОСОБА_1 спочатку погодився. Після цього працівники поліції разом з ОСОБА_1 відігнали автомобіль, яким керував останній, до двору його домоволодіння. ОСОБА_1 після того, як вийшов з двору свого будинку, почав пропонувати працівникам поліції вирішити питання щодо не притягнення його до відповідальності шляхом дачі грошових коштів(хабаря). Працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що його пропозиції і дії підпадають під ознаки кримінального правопорушення, і повідомили про вказаний випадок за телефоном поліції 102 і почали оформлювати відповідні документи. Після оформлення дачі хабаря слідчо-оперативною групою ним було повторно запропоновано ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан сп"яніння, від проходження якого він відмовився в присутності свідків, через що відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Окрім того, в присутності свідків ОСОБА_1 повідомив, що напередодні вжив наркотичний засіб- метадон.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , покази свідка, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків:

Суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 дійсно скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, в його діях є склад зазначеного правопорушення та його вина доводиться протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 096427 від 14.06.2020 року; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ; відеозаписом з місця вчинення правопорушення, з якого вбачається, що ОСОБА_1 повідомив, що вжив метадон та відмовляється від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в присутності двох свдіків.

Суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_1 про те, що працівники поліції примусили його сказати про те, що він вжив метадон та відмовляється від медичного огляду в пристуності свідків та з фіксацією за допомогою відеозапису, оскільки зазначені доводи не знайшли підтвердження в ході судового засідання. Окрім того, за час, який минув з дня складання адмінпротокола по день судового розгляду справи ОСОБА_1 з будь-якими скаргами на неправомірні дії працівників поліції не звертався. Натомість, з тексту вироку Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 16.07.2020 року ( справа № 227/2660/20) вбачається, що судом було затверджено угоду про визнання винуватості, укладену між ОСОБА_1 та прокурором, ОСОБА_1 визнано винуватим за ч.1 ст.369 КК України і йому призначено покарання в вигляді 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. З тексту зазначеного вироку суду вбачається, що неправомірну вигоду працівникам поліції ОСОБА_1 запропонував для того, щоб уникнути притягнення до адміністративної відповідальності за керування транспортни засобом в стані наркотичного сп"яніння( вирок набрав законної сили 18.08.2020 року).

Відповідно до Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018, який набрав чинності 01.07.2020року, були внесені зміни до КУпАП, а саме відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в тому числі передбачена і за керування транспортними засобами особами під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, було виключено з частини першої та третьої статті 130 КУпАП та закріплено у статті 286-1 КК України.Проте згідно ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Як наголосив Конституційний Суд України, суть зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів полягає в тому, що їх приписи поширюються на правовідносини, які виникли до набрання ними чинності, за умови, якщо вони скасовують або пом`якшують відповідальність особи (абзац другий пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 19 квітня 2000 року № 6-рп/2000 у справі про зворотну дію кримінального закону в часі).

Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності.

Виходячи із цих положень до осіб, які до 01 липня 2020 року вчинили правопорушення у вигляді керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмовились від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виключені зі статті 130 КУпАП, має бути застосовано закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, 14 червня 2020 року, тобто під час дії попередньої редакції Закону (КУпАП), яка передбачає більш м`який вид відповідальності.

Як вбачається зі змісту ч.1 ст.130 КУпАП (яка діяла під час вчинення правопорушеня 14.06.2020 року) до адміністративної відповідальності, може бути притягнута за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Приймаючи до уваги характер правопорушення та особу правопорушника, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 130, 268, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

В разі несплати правопорушником штрафу не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу, постанова про накладання штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.В. Корнєєва