Провадження № 33/4820/68/20
Справа № 679/1368/19 Головуючий в 1-й інстанції Гавриленко О. М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Федорова Н. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2020 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Федорова Н.О., з участю секретаря судового засідання Купельської Н.П., захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Бойка Валерія Федоровича, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 12 грудня 2019 року, -

в с т а н о в и л а :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 384 грн. 20 коп. судового збору.

За постановою суду, 20 вересня 2019 року, о 22 год. 17 хв. на вул. Варшавська в м. Нетішині, ОСОБА_1 , в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом «NISSAN PRIMERA», д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 12 грудня 2019 року скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанову вважає незаконною, необґрунтованою, постановлену з грубим порушенням конституційних принципів прав людини, норм матеріального та процесуального права України.

Суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення не з`ясував всіх обставин, передбачених ст. 280 КУпАП.

Працівниками поліції не було складено акт огляду, а тому ознаки алкогольного сп`яніння належним чином встановлені не були.

Судом не враховано, що в заклад охорони здоров`я працівниками поліції його не було доставлено, а тому від проходження огляду на стан сп`яніння він не відмовлявся.

Форма «Направлення № б/н для огляду на стан сп`яніння» не відповідає формі, передбаченій Додатком 1 до Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому є недопустимим доказом.

В порушення вимог закону, ОСОБА_1 не був відсторонений від керування автомобілем, що виключає його перебування в стані алкогольного сп`яніння.

Вважає, що судом було порушено його право на захист, оскільки суд першої інстанції, розглянувши справу за його відсутності, порушив надані йому права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до суду першої інстанції не викликались, що свідчить про неповноту розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисника Бойка В.Ф., вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що така задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи суддею першої інстанції виконанні в повній мірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, відповідальність особи, яка керує транспортним засобом виникає і в разі її відмови від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан сп`яніння.

Висновок суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Хоча ОСОБА_1 винним себе не визнає, його винуватість у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом.

Зокрема, даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 390910 від 20 вересня 2019 року, згідно яких 20 вересня 2019 року о 22 год. 17 хв. в м. Нетішин по вул. Варшавська водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Nissan Primera» д.н.з. НОМЕР_3 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1);

- направленням для огляду на стан сп`яніння, з якого вбачається, що начальником СРПП № 1 Нетішинського відділення поліції Славутського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_1 направлявся на такий огляд (а.с. 2);

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які пояснили, що 20 вересня 2019 року їх було зупинено працівниками поліції та запропоновано бути свідками під час оформлення та проходження громадянином ОСОБА_1 тесту на стан сп`яніння. Громадянин ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі. Такі пояснення свідки підтвердили своїми підписами (а.с. 3,4);

- даними відеозапису, з якого вбачається, що працівниками поліції ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», так і в медичному закладі, від яких останній відмовився (а.с. 6).

Зазначені обставини також підтверджуються наданими в апеляційному суді поясненнями свідка ОСОБА_3 , яка пояснила, що у її присутності та в присутності її чоловіка ОСОБА_2 водій відмовився від огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі.

Суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, доводи апелянта про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, є надуманими, на увагу не заслуговують і спростовуються вищезазначеними доказами.

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не з`ясував всіх обставин, передбачених ст. 280 КУпАП, апеляційний суд до уваги не бере, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається із матеріалів справи, судом першої інстанції були з`ясовані обставини, що свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також обставини, які мають значення для правильного розгляду справи. Висновок суду, про визнання ОСОБА_1 виним у вчиненні адміністративного правопорушення є обгрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а тому, вищевказані вимоги закону судом першої інстанції були дотримані належним чином.

Посилання ОСОБА_1 на те, що працівниками поліції не було складено акт огляду, а тому ознаки алкогольного сп`яніння належним чином не були встановлені, колегія суддів до уваги не приймає, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 10 Розділу ІІ Наказу Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 № 1452/735 результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене, відповідно до вимог закону, акт огляду складається працівниками поліції лише у випадку проведення огляду водія на стан спяніння, із зазначенням результатів такого.

Як вбачається із встановлених судом першої інстанції обставин, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан спяніння. За таких умов, підстави для складання працівниками поліції акту огляду були відсутні.

Доводи ОСОБА_1 про те, що в заклад охорони здоров`я працівниками поліції його не було доставлено, а тому від проходження огляду на стан сп`яніння він не відмовлявся, не заслуговують на увагу суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З матеріалів справи, а саме з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 390910 від 20 вересня 2019 року, даних відеозапису, письмових пояснень свідків, а також наданих в апеляційному суді пояснень свідка ОСОБА_3 , вбачається, що на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», так і в медичному закладі, ОСОБА_1 відмовився, в результаті чого, відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на вказане, у працівників поліції не було підстав доставляти ОСОБА_1 до медичного закладу, а відмова останнього від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Посилання захисника на те, що від ОСОБА_1 не було чути запаху алкоголю і працівники поліції не пропонували йому конкретного медичного закладу, де він міг пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, про що ствердила свідок ОСОБА_3 , апеляційним судом до уваги не беруться.

Так, вказана особа була залучена поліцейськими відповідно до Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від саме для підтвердження факту відмови ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не для посвідчення такого стану. Що стосується неповідомлення конкретного закладу, то враховуючи, що ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, то необхідності повідомляти конкретний заклад охорони здоров`я у працівників поліції не було.

Твердження апелянта про те, що форма «Направлення для огляду на стан сп`яніння» не відповідає формі, передбаченій Додатком 1 до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому є недопустимим доказом, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки таке ніяким чином не спростовує відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння у медичному закладі.

Посилання ОСОБА_1 на те, що оскільки працівниками поліції його не було відсторонено від керування транспортним засобом, то він і не перебував в стані алкогольного сп`яніння, апеляційний суд до уваги не приймає. Так, останній притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення іншого складу правопорушення - відмову від огляду на стан сп`яніння, а не за перебування в такому стані під час керування транспортним засобом.

Доводи про те, що відеозапис не може бути належним доказом, оскільки у ньому відсутній фрагмент обставин події в період з 22 год. 30 хв. до 22 год. 41 хв., апеляційний суд до уваги не приймає.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня норма, яка б передбачала правове визначення понять належності та допустимості доказів у справах про адміністративні правопорушення. Тому суд вважає, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінально-процесуальному законодавстві.

Так, відповідно до приписів ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Матеріали справи містять диск із відеозаписом, однак на ньому відсутнє відображення обставин події в період з 22 год. 30 хв. до 22 год. 41 хв. Разом з тим, дані, які містяться на ньому, прямо та достовірно підтверджують те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі.

Відсутність безперервного запису означеної події ніяким чином не спростовує встановлених судом першої інстанції обставин, підтверджених сукупністю інших вищевказаних належних та допустимих доказів.

Доводи апелянта на те, що судом було порушено його право на захист, оскільки суд першої інстанції, розглянув справу за його відсутності, є необґрунтованими, з урахуванням наступного.

Відповідно до ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про час і місце розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 3 статті 268 КУпАП передбачений виключний перелік статей при розгляді справ за якими присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Категорія справ за ст. 130 КУпАП до вказаного переліку не входить, а тому присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за даною статтею у судовому засіданні не є обов`язковою.

Як вбачається з матеріалів справи, останній повідомлявся рекомендованим листом судовою повісткою про розгляд справи 10 жовтня 2019 року за адресою, яку він зазначив при складанні відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, а саме: АДРЕСА_1 . Згідно відмітки працівника поштового відділення, поштовий конверт повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній».

У судове засідання суду першої інстанції 24 жовтня 2019 року, будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, що вбачається з наявної в матеріалах розписки, ОСОБА_1 не з`явився (а.с. 13).

07 листопада 2019 року останній подав клопотання про надання йому часу для залучення у справі адвоката (а.с. 23), яке було суддею задоволено, а розгляд справи відкладено на 18 листопада 2019 року.

18 листопада 2019 року від ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та надання можливості скористатися безоплатною правовою допомогою (а.с. 25), яке також було суддею задоволено, а розгляд справи відкладено на 25 листопада 2019 року на 14 годину. З аналогічних підстав розгляд справи відкладався і 25 листопада 2019 року (а.с. 26, 28).

05 грудня 2019 року розгляд справи було відкладено за клопотанням адвоката Процика В.В., який діє на підставі доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги №2204-0000235 від 03 грудня 2019 року (а.с. 33, 34), якому надано можливість ознайомитися з матеріалами справи.

У судове засідання 12 грудня 2019 року ОСОБА_1 , будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, про що в матеріалах справи наявна відповідна розписка (а.с. 31), не з`явився. Від адвоката Процика В.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду адміністративної справи у зв`язку з перебуванням ОСОБА_1 з 09 грудня 2019 року на амбулаторному лікуванні (а.с. 37), на підтвердження чого останній надав ксерокопію аркуша медичної карти, яка не містить даних приналежності такої саме ОСОБА_1 та даних щодо перебування останнього на такому лікування (а.с. 38).

Долучена до означеної вище заяви характеристика ЕКГ (а.с. 39) також не підтверджує факту перебування ОСОБА_1 на лікуванні.

Такі дії правопорушника, правильно суддею Гавриленко О.М. оцінені як штучне створенням підстав для уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, та мають на меті вийти за межі строку накладання адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП, що тягне за собою закриття провадження у справі.

Тому, враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції, правильно, з дотриманням вимог закону, розглянув справу за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Доводи апелянта про те, що свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до суду не викликались, що свідчить про неповноту судового розгляду колегія суддів до уваги не приймає, оскільки суд першої інстанції прийшов до висновку, що докази, які наявні у матеріалах справи, є достатніми та необхідними для встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Натомість, в апеляційному суді, була допитана свідок ОСОБА_3 , яка надала свої пояснення з приводу обставин події.

Враховуючи сукупність вищевказаних доказів, суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає особі правопорушника.

З врахуванням вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що постанова Нетішинського міського суду Хмельницької області від 12 грудня 2019 року є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 12 грудня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Федорова Н.О.