Провадження № 3/234/3639/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2020 року м. Краматорськ

Суддя Краматорського міського суду Чернобай А.О., розглянувши матеріали, направлені із Батальйону патрульної поліції в м. Краматорську та Слов'янську УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ,-

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

якому роз`яснені право на відвід, права та обв`язки, передбачені ст. 268 КУпАП,-

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

02.09.2020 року о 12 год. 35 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом SKODA Octavia, номерний знак НОМЕР_2 , у м. Слов`янську, пров. Річний біля буд. 2 на парковці пляжу «Вейсове» по сухому асфальтовому покриттю, рухаючись заднім ходом, не впевнився, що це буде безпечним, та скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ, номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , який виїздив з місця стоянки. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки.

Таким чином, діями водія ОСОБА_1 було порушено п. 10.9 ПДР.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою провину не визнав та суду пояснив, що перед початком руху він пересвідчився в безпеці свого руху та не міг передбачити дії іншого водія. Він вимкнув аварійку та почав рухатися заднім ходом, але в цей час почав рухатися водій іншого автомобіля ВАЗ. Вважає, що ДТП відбулося внаслідок дій іншого водія ОСОБА_2 , у діях якого вбачається порушення п. 10.1 та п. 10.2 ПДР України.

Проаналізувавши обставини справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , оцінивши докази у їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається противоправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи

заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У судовому засіданні встановлено, що 02.09.2020 року було складено протокол у відношенні ОСОБА_1 по ст. 124 КУпАП.

Процесуальна форма та зміст протоколу відповідають вимогам ст. 256 КУпАП.

Адміністративним правопорушенням згідно ст. 124 КУпАП визнається порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно п. 10.9 ПДР України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Вимога цього пункту означає, що перед початком руху заднім ходом водій повинен впевнитися, що позаду не має пішоходів або будь яких перешкод. В умовах обмеженої або недостатньої видимості слід проявити особливу обережність, а при необхідності, і скористатися допомогою іншої особи. Перед цим необхідно проінструктувати його та домовитися про сигнали, які будуть оповіщати про зміни обстановки позаду транспортного засобу. Використання допомоги іншої особи під час руху заднім ходом не звільняє водія від відповідальності за дотримання безпеки дорожнього руху.

Вина водія ОСОБА_1 у вказаному правопорушенню знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , фототаблицею місця ДТП.

Щодо наявності в діях іншого учасника ДТП ОСОБА_2 порушень пунктів ПДР України, на що посилвся в своїх поясненнях ОСОБА_1 в судовому засіданні, то слід зазначити, що суд розглядає справу лише на підставі даних протоколу про адміністративне правопорушення, складеного уповноваженою на те посадовою особою.

Доводи ОСОБА_1 про те, що винуватим у даній ДТП є ОСОБА_2 , який порушив вимоги ПДР, - суд визнає такими, що не спростовують факту порушення водієм ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 10.9 ПДР, і у свою чергу не свідчать про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При оцінці доводів в цій частині, суддя враховує і те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення (у даному випадку ОСОБА_1 ).

При прийнятті рішення суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 у справі «Веренцов проти України» - п.86)

В даному випадку суддя дійшов до висновку, що досліджені у судовому засіданні докази (дані протоколу про адміністративне правопорушення, схема місця ДТП, механізм і характер механічних пошкоджень транспортних засобів,фотознімки автомобілів з пошкодженнями, письмові свідчення ОСОБА_2 ) не суперечать, а навпаки доповнюють один одного і є переконливими, підтверджуючи:

- порушення ОСОБА_1 вимог п. 10.9 Правил дорожнього руху України, а саме: під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху;

- наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Невизнання провини правопорушником ОСОБА_1 , суд розцінює як спосіб захисту останнього і можливість уникнути адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки його пояснення спростовуються сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Відтак, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про наявність в даному випадку в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки його дії суперечать вимогам ПДР та перебувають в причинно-наслідковому зв`язку з подією ДТП та його вина повністю підтверджується матеріалами справи.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, в межах санкції статті 124 КпАП України, у виді штрафу в доход держави.

Також приходжу до висновку, що в даному випадку таке стягнення буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень порушником, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Відповідно до ст. 401 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Тому з ОСОБА_1 еобхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 420,40грн.

Керуючись ст.ст. 33, 401, ст. 124 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення по ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення України.

ОСОБА_1 піддати адміністративному покаранню у вигляді накладення штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) гривен.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривні сорок копійок).

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: