Справа № 161/1476/20 Провадження №33/802/338/20 Головуючий у 1 інстанції:Олексюк А. В.
Категорія: ч.1 ст.130 КпАП УКраїниДоповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2020 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Гапончук В.В.,

за участю:

секретаря судових засідань - Храновського Н.І.,

особи, що притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

захисника - Давидова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Давидова Олександра В`ячеславовича на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 квітня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого продавцем в гіпермаркеті "Епіцентр", визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів громадян, що відповідно становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави 420 грн. 40 коп. судового збору.

Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 19 січня 2020 року об 02 год. 35 хв. в м.Ківерці по вул.Парковій керував автомобілем марки «Skoda Felicia», державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 (а) ПДР України та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

Не погоджуючись із вказаною постановою судді захисник ОСОБА_1 - адвокат Давидов О.В. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність просить скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КпАП України, - у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України. Вказує, що матеріали справи не містять належним доказів про те, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, зазначає і про те, що суд розглянув справу у його відсутність та відсутність ОСОБА_1 , і це при тому, що останній разом із свідком 14.04.2020 року прибули до суду на розгляд справи та чекали біля приміщення суду запрошення в зал, оскільки в суді діяв пропускний режим через епідемію "Корона вірус". Однак, їх в судове засідання запрошено не було. Крім того, ним як захисником було подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що свідки не можуть з`явитись до суду через епідемію. Місцевий суд розглянувши справу без виклику ОСОБА_1 , який прибув до суду, але не був запрошений в зал судових засідань, грубо порушив право на захист.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши думку ОСОБА_1 та його захисника Давидова О.В., які скаргу підтримали із наведених у підстав, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

За положеннями статтей 245, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до змісту ст. 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Статтею 280 КпАП України передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч цьому, судом не вжито всіх заходів, передбачених КпАП України для з`ясування питання про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, а тому висновок суду є передчасним і не відповідає вимогам ст.280 КпАП України.

Так, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, а саме у тому, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Skoda Felicia», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №456502 від 19.01.2020 року, результат алкотесту «Drager», актом на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, та інші наявні матеріали справи.

Разом з тим ОСОБА_1 винність в інкримінованому йому правопорушенні не визнав, суду пояснив, що 19.01.2020 року він вживав спиртні напої, оскільки було свято, однак транспортним засобом після того не керував і перебував в салоні автомобіля на пасажирському сидінні.

Вказані твердження ОСОБА_1 в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, підтвердили свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , вказавши, що вони з правопорушником сиділи в автомобілі та розпивали алкогольні напої, та зазначили, що ОСОБА_1 автомобілем не керував, а працівники поліції під`їхали коли автомобіль не рухався.

Також судом апеляційної інстанції на адресу правоохоронних органів направлялася вимога про надання копії відеозаписів з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників поліції, на яких зафіксовані вищезазначені події.

Однак відеозапис з нагрудних відеокамер до матеріалів справи не долучено, запити апеляційного суду про надання відеозаписів виконані не були, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості в повній мірі встановити фактичні обставини справи та зробити висновок про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України.

Крім того статтею 266 КпАП України окрім іншого передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З показань, даних в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, працівником поліції ОСОБА_4 вбачається, що свідками, які зазначені в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та протоколі про адміністративне правопорушення були залучені працівники поліції, які в даному випадку не могли бути залученими в якості свідків при проходженні огляду та складанні протоколу щодо ОСОБА_1 , оскільки вони фактично є особами щодо неупередженості яких є обґрунтовані сумніви.

Беручи до уваги вищевикладене, вважаю, що протокол про адміністративне правопорушення та не може бути належним та допустимим доказом в розумінні ст.251 КпАП України щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Таким чином, суд першої інстанції передчасно прийшов до висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, неповно встановивши фактичні обставини справи, не дослідивши та перевіривши належним чином всі докази в справі та, відповідно, був позбавлений можливості дати їм належну правову оцінку.

Враховуючи вище вказане та встановлені фактичні обставини справи суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, оскільки під час розгляду справи не було доведено, що ОСОБА_1 19 січня 2020 року об 02 год. 35 хв. в м.Ківерці по вул.Парковій керував автомобілем марки «Skoda Felicia», державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі п.1 ст.247 КпАП України за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, а розпочате провадження підлягає закриттю.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.294 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - адвоката Давидова Олександра В`ячеславовича задовольнити.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 квітня 2020 року в даній справі скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КпАП України, - у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.В. Гапончук