ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/2783/20 Суддя суду 1 інстанції: Поліщук Т.В.
Провадження № 33/818/564/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2020 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Савенко М.Є., за участю ОСОБА_1 , захисника Таволжанського М.В.,потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 30.03.2020, -

ВСТАНОВИВ :

Цією постановою

ОСОБА_1 , 1990 року народження,

- визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Судом встановлено, що 13.02.2020 о 01 год. 48 хв., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Skoda Fabia», державний номер НОМЕР_1 , рухаючись по пр. Московському, 185 в м. Харкові, під час руху не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу повністю контролювати рух транспортного засобу, не дотримався безпечного інтервалу, не впорався з керуванням транспортного засобу, чим порушив п.п. 12.1, 13.1 ПДР України, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «JАС 728R», державний номер, НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП транспортним засобам спричинені механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків.

Не погодившись з постановою районного суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що вона винесена в порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши ОСОБА_1 та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, думку потерпілого ОСОБА_2 , який заперечував проти її задоволення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

Визнаючи ОСОБА_1 винним суд першої інстанції послався на протоколи про адміністративні правопорушення та на схему місця ДТП (а.с. 1-2), письмовими поясненнями свідків та надав їм належну правову оцінку.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи що його складала в порядку передбаченому чинним законодавством ним не оскаржувалися.

Відповідно до п.12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п.13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

За порушення вимог зазначених пунктів ПДР України передбачена відповідальність встановлена ст.124 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним доказом, а тому має оцінюватись у сукупності з усіма наявними матеріалами справи.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно з ч.2 ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені обмеження законодавцем встановлені з урахуванням суспільної небезпеки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що відноситься до правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а тому пом`якшуючі обставини при накладенні стягнення на правопорушника не враховуються.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , як єдина підстава для притягнення особи до адміністративної відповідальності, не складався, що, у розумінні положень ст.ст.254,256,257,279,294 КУпАП, позбавляє суд апеляційної інстанції можливості надати оцінку діям водія ОСОБА_2 в межах провадження у справі відносно ОСОБА_1 , що не перешкоджає останньому доводити винуватість в дорожньо-транспортній пригоді також іншого її учасника в разі розгляду справи в порядку цивільного судочинства.

Суб`єктивні висновки апелянта щодо відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення належним чином не підтверджені і не базуються на матеріалах справи, а тому не можуть бути прийняті до уваги судом апеляційної інстанції.

Апелянтом не доведено що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Безумовних підстав для скасування постанови суду першої інстанції не встановлено.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає постанову суду обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.

Між тим, апеляційний суд вважає за необхідне роз`яснити, що ОСОБА_1 , як учасник дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 13.02.2020 не позбавлений можливості звернутись за захистом своїх прав у порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 30.03.2020 щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду М.Є. Савенко