ПОСТАНОВА

Справа № 947/24089/20

Провадження № 3/947/5840/20

16.09.2020 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м.Одеси Борщов І.О., розглянувши у приміщені суду справу про адміністративне правопорушення за протоколом серія АПР18 №652277 від 12.08.2020, складений ДОП СП Таїровського ВП Київського ВП в м.Одесі Мельчевою О.Д. щодо

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працевлаштований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.160 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 12.08.2020, близько 11:20, біля буд.№11/3 по вул.Ак.Глушко м.Одеси торгував овочами з рук у невстановленому місці.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, про направлення матеріалів щодо нього до Київського районного суду м.Одеси був повідомлений належним чином під розписку в протоколі. Судом вживалися заходи для сповіщення правопорушника про час та місце проведення судового засідання, але ОСОБА_1 ухилився від отримання судової повістки, засоби мобільного зв`язку в протоколі не зазначені. Він був додатково сповіщений через дільничного офіцера поліції.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Тому, з огляду на вищевикладене, оскільки ОСОБА_1 не прибув до суду, хоча достовірно знав, що матеріали щодо нього направлені до Київського районного суду м.Одеси, поводячись пасивно, не цікавився справою щодо нього, будучи додатково сповіщеним через дільничного офіцера поліції, з урахуванням стислих строків розгляду даної категорія справ, справа розглянута без його участі.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення визнає.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому підтверджується сукупністю інших доказів, що є у справі: протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями правопорушника, рапортом тощо.

Оскільки ОСОБА_1 торгував з рук у невстановленому місці овочами, то він визнається винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.160 КпАП України.

Визнаючи міру відповідальності ОСОБА_1 , враховується характер правопорушення, дані про особу винного. Враховується і те, що таки дії правопорушника істотної шкоди інтересам держави не заподіяли та в певній мірі були обумовлені його незадовільним матеріальним становищем.

З урахуванням викладених обставин справи, тривалості і характеру вчиненого правопорушення, з урахуванням даних про особу винного, вважаю за можливе не застосовувати додаткове стягнення у виді конфіскації предметів торгівлі, передбаченого санкцією ч.1 ст.160 КпАП України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 221, 283, 284 КпАП України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.160 КпАП України, на підставі якої піддати його штрафові в розмірі одного неоподатковуваного податком мінімуму доходів громадян, тобто в сумі 17 грн., без конфіскації предметів торгівлі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (Чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 положення ст.308 КпАП України, згідно якої у разі несплати правопорушником штрафу у строк не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу або з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення у разі оскарження постанови про стягнення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби, де в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначений у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом десяти діб з моменту її винесення.

Суддя Борщов І. О.