Справа № 203/4483/19
Провадження № 3/0203/129/2020
П О С Т А Н О В А

іменем України

27.02.2020 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Васіна Л.А., розглянувши питання про відвід судді по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який притягується за ст. 124 КУпАП,

встановив:

В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська заходиться справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ст. 124 КУпАП.

Захисником ОСОБА_1 адвокатом Мельниченко В.М. через канцелярію суду було подано заяву про відвід судді у справі. Заява мотивована тим, що в діях судді вбачаються сумніви щодо її неупередженості.

При розгляді справи захисник ОСОБА_1 адвокат Мельниченко В.М. подану заяву підтримав та просив її задовольнити з підстав викладених у заяві.

Потерпілий та його захисник заперечували проти задоволення заяви про відвід судді.

Розглянувши заяву про відвід судді, приходжу до наступних висновків.

Згідно з вимогами п.1ст.6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», ратифікованої Україною 17.07.1997 р., яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру, або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

У кодексі України про адміністративне правопорушення відсутня норма, яка б передбачала відвід (самовідвід) судді. Проте згідно з вимогами ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно роз`яснення ради суддів України, викладеного у рішенні № 34 від 08 червня 2017 року, при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією, а саме, найбільш близької галузі кримінального процесуального права.

Відповідно до ст. 75 Кримінально процесуального кодексу України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Обставини, передбачені п.п. 1 3, 5 ч. 1 ст. 75 КПК України відсутні.

Оцінюючи посилання захисника на «інші обставини, які викликають сумніви в об`єктивності та неупередженості судді», суд виходить з того, що відповідно до практики Європейського Суду з прав людини (справи «Хаушильд проти Данії», «Фей проти Австрії») потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки на неупередженість тобто відсутність особистого упередженого відношення.

Доводи захисника про те, що є сумніви в неупередженості та об`єктивності судді є надуманими та безпідставними, та не містять ніякого правового обґрунтування.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини при вирішенні питання про неупередженість суду навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії» від 26 жовтня 1984 року, п. 26), важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» та рішення у справі «Кастілло Альгар проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, п. 45). Вказане зумовлює необхідність відводу судді не лише, коли є докази його неупередженості, а й коли з об`єктивних причин можуть виникнути достатні сумніви в його неупередженості.

Враховуючи, що у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності виникають сумніви щодо неупередженості судді, вважаю за необхідне, з метою підтримання авторитету правосуддя та усунення у сторін та інших суб`єктів будь-яких сумнівів у об`єктивності та неупередженості судді задовольнити заяву про відвід судді справі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 9 Конституції України п. 1 ст. 6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», ратифікованої Україною 17.07.1997 р., ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст. ст. 75, 76 КПК України, суддя

постановив:

Заяву ОСОБА_2 діючого, як захисник Терьошина Р.О. про відвід судді задовольнити.

Відвести суддю Кіровського районного суду міста Дніпропетровська Васіну Л.А. від розгляду справи про адміністративне правопорушення № 203/4483/19 відносно ОСОБА_1 , за ст. 124 КУпАП.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення № 203/4483/19 передати до канцелярії Кіровського районного суду м. Дніпропетровська для повторного автоматичного розподілу справи.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.А. Васіна