Справа № 738/623/20 Головуючий у 1 інстанції Слісар А. В.
Провадження № 33/4823/298/20
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2020 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Бредюка О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Бредюка О.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Менського районного суду Чернігівської області від 03липня 2020 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у АДРЕСА_1 , зареєстрованого у АДРЕСА_2 , одруженого, має на утриманні малолітню дитину, працює водієм ТОВ «Шляхо-будівельне управління №14»,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 420,40 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 10 травня 2020 року, о 09 год. 20 хв., на автодорозі «Мена-Феськівка», ОСОБА_1 передав керування транспортним засобом марки «ВАЗ 21033», д.н.з. НОМЕР_1 , водію ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння (прилад «Драгер» - 2,41 проміле), чим порушив вимоги п.2.9 «г» Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Бредюк О.М. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати та передати матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на розгляд трудового колективу ТОВ «Шляхо-будівельне управління №14». Зазначив, що його підзахисний не заперечує факту передачі керування транспортним засобом особі, яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння. Свою вину ОСОБА_1 визнає у повному обсязі, щиро розкаюється, критично відноситься до своїх дій. Просив врахувати обставини, які пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , та звільнити його від адміністративної відповідальності, передавши матеріали справи на розгляд трудовому колективу, де він працює водієм катка.

Також, просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, оскільки в судовому засіданні ОСОБА_1 не був присутній, судова повістка була направлена на адресу реєстрації, а не проживання, копію судового рішення отримав лише 24 липня 2020 року.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 свою провину у скоєному правопорушенні визнав, розкаявся у вчиненому, просив звільнити його від адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Як убачається з матеріалів справи, постанова місцевого суду щодо ОСОБА_1 була винесена 03.07.2020 року. Строк на апеляційне оскарження вказаного судового рішення закінчився 13 липня 2020 року.

Проте, враховуючи, що ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи, копію судового рішення отримав лише під час особистого звернення до суду 24.07.2020 року, а вже 03 серпня 2020 року його захисник подав апеляційну скаргу, тому строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду підлягає поновленню.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, та кваліфікація його дій в апеляційній скарзі захисником не оспорюються.

За змістом частини 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, -

тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Із аналізу вищевказаної норми закону убачається, що ОСОБА_1 був не водієм транспортного засобу, а іншою особою, яка передала керування транспортним засобом ОСОБА_3 , що перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Тобто, адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами до нього не застосовується.

Проте, суд першої інстанції при винесенні рішення не врахував даних обставин у справі.

А тому, враховуючи сукупність вищенаведених обставин, апеляційний суд, згідно п.4 ч.8 ст.294 КУпАП, вважає за необхідне змінити постанову суду першої інстанції, в частині накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення.

Що стосується доводів апелянта про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та передачі матеріалів справи про адміністративне правопорушення на розгляд трудового колективу ТОВ «Шляхо-будівельне управління №14», де він працює, то вони не заслуговують на увагу, оскільки застосування заходів громадського впливу, що передбачено у статті 21 КУпАП є правом, а не обов`язком суду і застосовується лише в сукупності усіх з`ясованих обставин.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Менського районного суду Чернігівської області від 03.07.2020 року.

Апеляційну скаргу захисника Бредюка О.М. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Менського районного суду Чернігівської області від 03липня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП змінити, у частині накладеного адміністративного стягнення.

ОСОБА_1 накласти адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн.

В решті цю ж постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний