Справа № 754//1957/20 Головуючий у І інстанції Журавська О.В.
Провадження № 33/824/2116/2020 Доповідач у 2 інстанції Ященко І.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 09 » вересня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Ященко І.Ю., з участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Гайдамаченка В.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 16 березня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,

в с т а н о в и в :

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 29.01.2020 р. о 23:30 год. по вул. Братиславській, 20 в м. Києві керував автомобілем «Дадж Калібер», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому порядку за допомогою приладу «Драгер» в присутності двох свідків, результат тесту позитивний 1,71 % алкоголю, тобто своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

На дану постанову надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 та заява про поновлення строку на оскарження.

Обґрунтовуючи підстави для поновлення строку на оскарження постанови, ОСОБА_1 послався на те, що під час розгляду справи в судовому засіданні присутнім не був, про дату розгляду справи 16.03.2020 повідомлений не був, копію постанови отримав лише 7.04.2020р.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив постанову скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт послався на порушення його права на участь в судовому засіданні, оскільки не був повідомлений про дату розгляду справи, у справі допущена неповнота судового розгляду, оскільки постанова прийнята без з`ясування всіх обставин справи; вказав, що за кермом автомобіля не перебував, працівниками поліції не було надано належних доказів щодо дозволу (сертифікації) спеціального технічного засобу, а саме "Drager Alkotest 6820"; матеріали справи не містять відомостей про відсторонення його від керування транспортним засобом.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Гайдамаченка Ю.О., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, переглянувши відеозапис з нагрудної камери поліцейського, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Доводи апеляційної скарги про необхідність поновлення строку на оскарження постанови, на думку апеляційного суду, є обґрунтованими.

Так, з постанови вбачається, що ОСОБА_1 в судовому засіданні від 16.03.2020р. присутнім не був, доказів того, що він отримав судову повістку матеріали справи не містять, згідно копії конверту вбачається, що повідомлення про розгляд справи на 16.03.2020р. ОСОБА_1 було надіслане лише 19.03.2020р.

За таких обставин, доводи апелянта про те, що він дізнався про існування постанови щодо нього лише 07.04.2020р. нічим не спростовані, а тому апеляційний суд вважає за можливе поновити строк на апеляційне оскарження постанови, визнавши причини пропуску строку поважними.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, є безпідставними.

Висновок судді першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, за обставин викладених у постанові, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у справі доказами і є обґрунтованим.

Так винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №367017 від 29.01.2020р., згідно якого 29.01.2020 р. о 23:30 год. по вул. Братиславській, 20 в м. Києві керував автомобілем «Дадж Калібер», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння(а.а.1), що підтверджується результатом проведеного алкотесту «Драгер»-1,710/00 , чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України /а.с. 2/; актом огляду актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4), згідно якого результати огляду ОСОБА_1 становлять 1,710/00;з результатами огляду ОСОБА_1 погодився, що засвідчив своїм підписом; поясненням свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про те, що вони були запрошені співробітниками патрульної поліції в якості свідків і огляд ОСОБА_1 проводився в їх присутності на приладі Drager Alkotest, при проведенні даного огляду у нього виявлено 1, 710/00 /а.с.5/; розпискою ОСОБА_5 від 30.01.2020р., згідно якої він підтвердив факт залишення на зберігання транспортного засобу «Дадж Калібер», д.н.з. НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_2 (а.с.6); відеозаписом з нагрудної камери поліцейського з якого вбачається, що ОСОБА_1 добровільно в присутності двох свідків пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», результат тесту показав 1, 710/00, при цьому, ОСОБА_1 ніяких заперечень щодо результатів тесту не висловлював (а.с.7); іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Сукупність наведених доказів підтверджує факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом І інстанції порушено право ОСОБА_1 на участь в судовому засіданні є слушними.

Разом з тим, його право на участь в судовому засіданні та користування правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, поновлено апеляційним судом в ході апеляційного розгляду, під час якого ОСОБА_1 мав можливість і скористався правом давати пояснення, заявляти клопотання, надавати докази.

Так, під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 пояснив, що він з дружиною приїхали на день народження, він припаркував автомобіль на парковці та викликав свого колегу ОСОБА_5 , щоб останній як "драйвер" завіз його додому. Після виходу з будинку, він з дружиною чекали ОСОБА_5 біля автомобіля, увімкнули аварійну сигналізацію та завели двигун для прогріву автомобіля. Їхати вони не збирались, т.я. він був в стані алкогольного сп`яніння. Коли підійшли працівники поліції, приїхав його товариш ОСОБА_5 і він їм повідомив, що не керував автомобілем, а водієм має бути його колега ОСОБА_5 .

Однак, дані доводи ОСОБА_1 спростовуються відеозаписом з боді камери працівника поліції, переглянутими під час апеляційного розгляду.

Так з відеозапису вбачається, що коли працівники поліції під`їхали до автомобіля ОСОБА_1 , його автомобіль стояв на проїжджій частині, а не на парковці, як зазначав у своїх поясненнях ОСОБА_1 ; під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 не зазначав, що не керував транспортним засобом і очікує на колегу; згідно відеозапису на місці події були, крім ОСОБА_1 , працівники поліції та поняті, свідка ОСОБА_5 під час освідування ОСОБА_1 на місці не було, що не заперечував після перегляду відео і сам ОСОБА_1 , вказаний свідок з`явився під кінець оформлення події з метою транспортування транспортного засобу; згідно відеозапису ОСОБА_1 підтвердивши факт вживання спиртних напоїв та знаючи, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, просив працівників поліції надати йому змогу доїхати п`ять метрів додому.

Отже доводи апелянта, що він не керував транспортним засобом, апеляційний суд розцінює як спосіб захисту з метою уникнути адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Під час апеляційного розгляду від допиту свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 захисник відмовився.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не були надані відповідні документи про повірку та сертифікацію алкотестеру, не є підставою для визнання ОСОБА_1 невинним у вчиненні інкримінованого правопорушення, оскільки, як вбачається з відеозапису, вимоги щодо надання вказаних документів, ОСОБА_1 під час огляду не заявлялися.

Також, апеляційний суд визнає надуманими твердження апелянта про те, що його не було відсторонено від подальшого керування транспортним засобом, оскільки вони спростовуються наявною в матеріалах справи розпискою ОСОБА_5 від 30.01.2020р., згідно якої він підтвердив факт залишення на зберігання транспортного засобу «Дадж Калібер», д.н.з. НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_2 (а.с. 6).

Враховуючи сукупність наведених обставин, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у порушенні ним п.2.9а ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена повністю, підстав для скасування постанови суду першої інстанції і закриття справи апеляційним судом не встановлено, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду м. Києва від 16 березня 2020 року щодо ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 16 березня 2020 року щодо ОСОБА_1 - залишити без зміни.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя ________________