Справа № 336/3252/20
Провадження № 3/336/1646/2020
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 серпня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Жупанова Ірина Борисівна розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, що проживає: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованої , за ст. 184 ч. 1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 10.06.2020 року серія АПР18 №629297, 10.06.2020 року був виявлений факт ухилення від передбачених законодавством батьківських обов`язків гр. ОСОБА_1 щодо виховання дитини, який виявився в тому, що ОСОБА_1 знаходячись, разом зі своєю донькою ОСОБА_2 2014 р.н., віком 5 років, в сквері «Бочарова», що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чарівна, 155, втратила останню з свого поля зору, внаслідок чого дитина пішла у невідомому напрямку та в подальшому знайшлась. Чим ОСОБА_1 , скоїла адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що гуляючи разом зі своєю донькою в парку, остання бавилась з іншими дітьми на дитячому майданчику. Після, приблизно 20 хвилин, вона почала кликати дитину йти додому, перелякавшись, що не може побачити та знайти її очима, викликала поліцію, поки поліція приїхала дитина знайшлась.

Всебічно вивчивши матеріали справи, суддя встановив, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення не знайшла свого підтвердження з огляду на наступне.

Стаття 184 КУпАП визначає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів дітей. Дитина це особа до досягнення нею повноліття, що за українським законодавством настає з 18 років (ч. 1 ст. 34 Цивільного кодексу України). Наявність у особи правового статусу дитини означає, що вона має відповідні права та обов`язки дитини. Спеціальні норми, якими конкретизовано обсяг прав і обов`язків дитини, наведено як у Сімейному кодексі України (ст. 148, 149, 152, 160, 177, 179, 243, 247, 253 тощо), так і в Цивільному кодексі України (ст. 31, 32, 33). До того ж, права дитини підлягають спеціальному захисту на підставі положень Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р..

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей, незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", на кожного з батьків покладено однакову відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має бути спрямоване на формування її особистості, розвиток поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві на засадах взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними і релігійними групами. Позбавлення батьківських прав або відбирання дитини у батьків без позбавлення цих прав не звільняє їх від обов`язку утримувати дітей.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав й обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, а також за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків.

Як встановлено судом ОСОБА_1 , близько 21-00 год., 10.06.2020 року пішла гуляти разом з донькою у сквер «Бочарова», що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чарівна, 155, дитина пішла гуляти на дитячій майданчик. Приблизно о 21-25 год., ОСОБА_1 почала кликати дитину збиратись до дому, але на дитячому майданчику не виявила своєї доньки, перелякалась та викликала поліцію. Після чого, мати знайшла свою дитину, яка почала прямувати у бік дому, пояснивши, що загубивши мати з поля зору, перелякалась та пішла до дому.

Досліджуючи надані докази, судом встановлено, що ОСОБА_1 , піклуючись про доньку після того як не побачила остання у парку, розпочала її пошуки самостійно, а в подальшому, зателефонувала до органів поліції та повідомила про зникнення дитини, тим самим виражаючи батьківське піклування та турботу щодо долі доньки.

Такі активні дії особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення переконують суд у невинуватості гр. ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Крім того протокол про адміністративне правопорушення серія АПР18 №629297 від 10.06.2020 року не містить викладення об`єктивної сторони правопорушення, не містить відомостей, якими діями у формі умислу чи необережності гр. ОСОБА_1 вчинила правопорушення передбачене ст. 184 КУпАП. А також не вказано які її протиправні дії чи бездіяльність призвели до того, що малолітня донька перелякалась, що загубила мати спрямувала до свого будинку.

Частина 2 ст. 251 КУпАП покладає обов`язок щодо збирання доказів на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, що підтверджують факт невиконання ОСОБА_1 обов`язків щодо виховання доньки, від яких саме обов`язків вона ухилилася, чи які конкретно дії вчинила чи не вчинила, і що саме її дії чи бездіяльність призвели до такої поведінки її доньки.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад правопорушення завжди конкретний і становить сукупність головних, визначальних ознак, які виділені законодавцем як типові, необхідні і водночас достатні для притягнення особи до юридичної відповідальності. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає правову відповідальність.

Таким чином, враховуючи, викладене, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 не утворюють склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Як передбачено ст.247 ч.1 п.1 КпАП України, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст.184, п. 1 ч.1 ст. 247, КпАП України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КпАП України, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 10 днів після її винесення шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя Жупанова І.Б.

Постанова набрала законної чинності « »________________20__рік.

Дата видачі « »________________20___рік.