Справа № 126/2737/19
Провадження № 33/801/105/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гуцол В. І.
Доповідач: Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Войтко Ю.Б.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені захисником Рижавським С.С. на постанову Бершадського районного суду Вінницької області від 14 січня 2020 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Бершадського районного суду Вінницької області від 14 січня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 420,40 грн. судового збору на користь держави.

Відповідно до обставин, встановлених судовим рішенням, 20.11.2019 року о 12 год. 25 хв. на а/д Теплик - Бершадь Р-54 в м. Бершадь по вул. Покровській водій ОСОБА_1 керував автомобілем Mazda-6, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування постанови Бершадського районного суду Вінницької області від 14 січня 2020 року, а відносно ОСОБА_1 провадження закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вказує на те, що вказану постанову суду вважає незаконною та необґрунтованою. ОСОБА_1 перебував біля свого автомобіля по вулиці Покровський, а не як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення і постанові суду а/д Теплик-Бершадь. Перебуваючи по вул. Долинській до ОСОБА_1 приблизно о 11 год. 20 хв. Під`їхав патрульний автомобіль поліції. Поліцейський попросив документи. Після цього між ОСОБА_1 та поліцейським зав`язалась суперечка. Поліцейський вказав, що від ОСОБА_1 чути спиртним, на що останній зауважив, що в нього гіпертонічна хвороба. Поліцейський запропонував пройти перевірку на газоаналізаторі Drager. Втративши довіру до поліцейського, у зв`язку з суперечкою, ОСОБА_1 попросив надати для ознайомлення сертифікат відповідності на газоаналізатор. Поліцейський відмовився надати, а ОСОБА_2 відмовився проходити перевірку на стан алкогольного сп`яніння.

Поліцейський переїхати на вул. Покровську, на що ОСОБА_1 погодився. Також ОСОБА_1 пропонував вилучити в нього автомобіль та посвідчення водія, оскільки поліцейський вважав, що той в стані алкогольного сп`яніння, проте той відмовився. Натомість працівник поліції запросив як свідків двох сторонніх осіб, зафіксував на відеокамеру відмову ОСОБА_1 їхати до закладу охорони здоров`я для проходження огляду, склав протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З пояснень свідків зазначено, що ОСОБА_2 відмовився від огляду на місці зупинки, але свідки не були присутні під час зупинки, крім того, свідкам не було відомо про відмову від медичного огляду у звязку з незгодою поліцейського перемістити його автомобіль до медичного закладу або евакувати транспортний засіб. На запису з відеокамери зафіксований лише факт відмови від проходження огляду, та запис не містить моменту зупинки. З відеозапису не вбачається жодних ознак сп`яніння, як-то почервоніння очей та запаху алкоголю з порожнини рота, на які посилається поліцейський. Направлення на огляд водія транспортного засобу він не підписував. Суд не дав можливості адвокату часу належно ознайомитися з матеріалами справи. Письмові пояснення свідків суперечать змісту протоколу щодо перебування за кермом автомобіля самим ОСОБА_1 .

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник підтримали доводи апеляційної скарги, просять її задовольнити. ОСОБА_1 суду пояснив, що під`їхав до товариша, а коли вийшов з машини, до нього під`їхали працівники поліції. Працівник поліції повідомив йому, що вважає, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, оскільки у нього червоне лице і скляні очі, чути запах алкоголю. Почали сваритися. Потім ОСОБА_1 сів в поліцейську машину і виїхали на паралельну вулицю Покровська, де йому запропонували пройти огляд. Поліцейські сказали, що зараз привезуть прибор для проходження огляду, що йому не сподобалося, оскільки він вважав, що прибор повинен бути при них, а тому відмовився від проходження огляду.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, доводи апеляції, відеозапис з нагрудної камери поліцейського приходжу до висновку, що апеляція не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

За змістом ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а положеннями ст. 245 цього ж Кодексу визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст.ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КпАП України).

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП забороняється керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За правилами частин 1 і 2 статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція).

Так, відповідно до п. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 6 розділу І Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно з пунктом 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків (пункт 7 розділу ІІ Інструкції).

Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я (пункт 6). У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8).

З наведеного слідує, що у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та незгоди на проведення огляду у відповідному закладі охорони здоров`я, особа вважається такою, що відмовилася на вимогу працівника міліції пройти в установленому законом порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, а тому поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене, та оскільки ОСОБА_1 відмовився на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та відмовився на проведення огляду у відповідному закладі охорони здоров`я, працівники поліції в присутності двох свідків склали протокол про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, що відповідає вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи, обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ДРП 18 № 215747 від 20.11.2019, з якого судом встановлена дата, час і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що в протоколі невірно вказане місце вчинення адміністративного правопорушення, оскільки машину ОСОБА_1 зупинив на вул. Покровській. Відмова від проходження огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків відбулася в м. Бершадь по вул. Покровській, що відповідає матеріалам справи та поясненням самого ОСОБА_1 .

За змістом частин 3, 4 статті 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до частини 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДРП 18 № 215747 від 20.11.2019, підписаного ОСОБА_1 , останній був ознайомлений з його змістом, права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП йому роз`яснені. Будь-яких зауважень щодо його змісту чи клопотань він не заявляв.

Суд першої інстанції неодноразово приймав міри для виклику ОСОБА_3 в судові засідання на 24.12.2019, 14.012020, проте останній в суд не з`являвся.

При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.

Європейський суд з прав людини у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник (зацікавлена особа) зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Доводи захисника Рижавського С.С. про те, що суд першої інстанції не надав йому достатньо часу для здійснення захисту не спростовують вірні висновки суду першої інстанції. ОСОБА_1 20.12.2019 року вже був повідомлений, що справа про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП розглядається Бершадським районним судом Вінницької області, а тому передчасно повинен був звернутися за правничою допомогою. Крім того, суд апеляційної інстанції надав достатньо часу для підготовки захиснику до судового засідання при апеляційному перегляді рішення суду першої інстанції, проте будь-які докази на спростування висновків суду першої інстанції апеляційному суду захистом надані не були.

Таким чином, суд апеляційної інстанції не знайшов підтвердження доводів апелянта щодо порушення його процесуальних прав при розгляді справи судом першої інстанції, а порушення вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості апелянта у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, відсутні.

За таких обставин та з урахуванням положень статей 268, 294 КпАП України апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, а відтак постанову Бершадського районного суду Вінницької області від 14 січня 2020 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 251, 268, 289, 294 КпАП України, Суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Бершадського районного суду Вінницької області від 14 січня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Ю. Б. Войтко