Провадження № 3/643/3226/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2020 року м. Харків

суддя Московського районного суду м. Харкова Поліщук Т.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

27.07.2020 о 18 год. 30 хв. водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21053 державний номерний знак НОМЕР_2 по вул. Бучми, напроти буд. 15 в м. Харкові з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер Alcotest та в закладі охорони здоров`я водій відмовився у присутності двох свідків. Від керування транспортним засобом водій відсторонений.

Постановою Харківського районного суду Харківської області від 24.10.2019 у справі № 635/6017/19 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення 27.07.2019 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 вину не визнав, не заперечував, що 27.07.2020 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, які запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в закладі охорони здоров`я, на що він відмовився, оскільки не має довіри до поліцейських, медичних працівників та показникам приладу газоаналізатора.

Суд, заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

П. 2.5 ПДР України передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 53 Закону України «Про дорожній рух» юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні був досліджений відеозапис з нагрудних камер поліцейських з місця події, що сталася 27.07.2020, з якого чітко вбачається факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер Alcotest та в закладі охорони.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. 1,2ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

Європейського суду з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_2 , відмовившись від проходження обстеження на стан алкогольного сп`яніння, порушив п. 2.5, Правил дорожнього руху України.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора та в закладі охорони здоров`я підтверджується письмовими поясненнями свідків, наявними у матеріалах справи, відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, рапортом працівника поліції, поясненнями ОСОБА_1 в суді.

Суд приходить до висновку, що невизнання своєї провини ОСОБА_1 пояснюється його намірами зменшити ступінь своєї вини, та полегшити свою участь, а також вибраною тактикою захисту у суді.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, якою встановлено відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, а саме, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, , а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП підтверджується відомостями, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 286163 від 27.07.2020, письмовими поясненнями свідків, рапорті працівника поліції, відеозаписі з нагрудних камер поліцейських з місця події, довідці, картки обліку адміністративного правопорушення, поясненнями ОСОБА_1 в суді.

Обставин, що обтяжують або пом`якшують вину притягуваного судом не встановлено.

Відповідно до ст. 40-1 КупАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420,40 грн., які підлягають стягненню з правопорушника.

Керуючись ст. ст. 23, 30-35, 40-1, ч.2 ст. 130, 256, 266 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним та притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу сплачується за наступними реквізитами:

Отримувач: ГУК Харківської області/ 21081300 код отримувача 37874947 банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, р/р UA0020001; призначення платежу: штраф по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , судовий збір в дохід держави в розмірі 420 грн. 40 коп. (чотириста двадцять гривень 40 копійок).

Судовий збір сплачується за наступними реквізитами: Отримувач: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача 899998; рахунок отримувача UA0026001; призначення платежу: судовий збір при ухваленні судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Відповідно до ст. 308 КУпАП України, у разі несплати накладеного штрафу впродовж 15 діб, з дня отримання постанови його розмір збільшується вдвічі.

Суддя Т. В. Поліщук