Справа № 603/353/20
Провадження № 3/603/143/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" вересня 2020 р. м. Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Іванчук В. М. розглянувши матеріали, які надійшли від Тлумацького відділення поліції Коломийського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого,

- за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 08.06.2020 року о 12 год. 07 хв. в с.Остриня Тлумацького району, по вул.Центральна, 1, керував транспортним засобом, марки «Citroen Berlingo», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія за допомогою приладу «Drager Alcotest» у присутності двох свідків. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Судом враховано, що ОСОБА_1 неодноразово не з`являвся в судові засідання: 08.07.2020 року, 23.07.2020 року, 12.08.2020 року, 26.08.2020 року у зв`язку з чим судом неодноразово відкладався розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Так, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнов проти України", в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР №234641 від 08.06.2020 року, ОСОБА_1 повідомлений про те, що розгляд адміністративної справи відбудеться у Монастириському районному суді Тернопільської області.

За таких обставин, суд вжив всіх необхідних та можливих заходів для повідомлення правопорушника ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи, тому керуючись ст. 268 КУпАП, суд вважає, що справу можна розглянути за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Від адвоката Гнатишин В.В. до суду надійшло пояснення на протокол про адміністративне правопорушення, у якому остання вказує, що з оглянутого відеозапису який міститься в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , вбачається ряд порушень з боку поліцейського: ОСОБА_1 не роз`яснено право на захист, що є грубим порушенням ч.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ; відеозапис, який долучений до матеріалів справи, без посилання на дату та часу проведення відеозйомки, та хто здійснює відеофіксацію, що є грубим процесуальним порушенням з боку працівника поліції; в Акті огляду на стан сп`яніння, не зазначена дата такого огляду та час; ОСОБА_1 стверджує, що він в той день не керував автомобілем. У зв`язку з наведеним, просить справу провадженням закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши фактичні обставини справи та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.9(а) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, перевіреними на їх допустимість, належність та достатність, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №234641 від 08.06.2020 року, згідно якого ОСОБА_1 08.06.2020 року о 12 год. 07 хв. в с.Остриня, по вул.Центральна, 1, керував транспортним засобом, марки «Citroen Berlingo», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія за допомогою приладу «Драгер» у присутності двох свідків;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАМ №2653478 від 08.06.2020 року, згідно якого, ОСОБА_1 08.06.2020 року о 12 год. 07 хв. керуючи транспортним засобом марки «Citroen Berlingo», державний номерний знак НОМЕР_1 , в с.Остриня, по вул.Центральна, порушив правила рядності (п.11.5 ПДР України порушення виїзду на край.ліву смугу при наявності двох і більше смуг для руху в одному напрямку, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП;

- роздрукованим на місці огляду результатом тестування на алкоголь за допомогою приладу Alcotest 6810 від 06.08.2020 року, результат якого становить 0,31 проміле;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, за допомогою технічного приладу Alcotest 6810, згідно якого результат тестування становить 0,31 ‰ (проміле). Згідно вказаного акту, ОСОБА_1 з його результатами згоден, про що свідчить підпис останнього у вказаному акті;

- письмовим поясненням свідка ОСОБА_2 від 08.06.2020 року, згідно якого ОСОБА_1 08.06.2020 року о 12:12 год. у присутності свідка ОСОБА_2 погодився у встановленому законом порядку пройти огляд для визначення стану сп`яніння, результат тесту показав 0,31 ‰ (проміле);

- письмовим поясненням свідка ОСОБА_3 від 08.06.2020 року, згідно якого ОСОБА_1 08.06.2020 року о 12:12 год. у присутності свідка ОСОБА_3 погодився у встановленому законом порядку пройти огляд для визначення стану сп`яніння, результат тесту показав 0,31 ‰ (проміле);

- дослідженим в судовому засіданні диском «DVD-R Verbatim 4,7 gb», з відеофіксацією вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення;

- письмовим поясненням правопорушника ОСОБА_1 про визнання своєї вини, яке міститься у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №234641 від 08.06.2020 року у графі «Поясненян особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення», у якому останній вказав: «Випив дві бутилки Рево, після чого керував автомобілем, з результатами драгера згідний».

У зв`язку з наведеним, суд критично оцінює письмові пояснення адвоката Гнатишин В.В., оскільки доводи зазначені у вказаному поясненні не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та повністю спростовані вищевказаними доказами, тому суд розцінює вказані пояснення як спосіб захисту з метою уникнення відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Так, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 08.06.2020 року о 12 год. 07 хв. в АДРЕСА_2 , окрім іншого, підтверджується даними постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАМ №2653478 від 08.06.2020 року. Докази підтверджуючі факт оскарження ОСОБА_1 вказаної постанови в матеріалах справи відсутні.

При цьому, суд зазначає, що згідно п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення особи до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Крім того, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №234641 від 08.06.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України,ст. 268 КУпАП, і повідомлено про місце розгляду справи.

Відсутність у долученому до матеріалів справи відеозаписі відомостей про дату та час здійснення відеозйомки, не спростовує факту вчинення ОСОБА_1 зазначеного у протоколі правопорушення.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у

справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Таким чином, аналізуючи матеріали справи, суд приходить до переконання про наявність в матеріалах справи належних, достатніх і переконливих доказів, які б, поза розумним сумнівом, підтверджували, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, сімейний стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, вважаю за доцільне у відповідності застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Згідно ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 420,40 грн.

Керуючись ст.ст. 122-2, 130, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 420,40 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя В. М. Іванчук