ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі: головуючої - судді Фаріонової О.М.

за участю секретаря Тимошенка О.С.

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Гриненка І.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Гриненка І.І. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 листопада 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 401 грн. 40 коп.

Згідно постанови судді, 03 жовтня 2019 року близько 16 год. 00 хв., ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford Transit, державний номер НОМЕР_1 , по вул. Корабелів, біля буд. №2 в м. Миколаєві, з явними ознаками алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, від чого він відмовився. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Гриненко І.І. в інтересах ОСОБА_1 , просить постанову скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що постанова є незаконною, винесеною передчасно, не об`єктивно та без встановлення фактичних обставин справи.

Зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення, складеного у відношенні ОСОБА_1 зазначено, що у нього були явні ознаки алкогольного сп`яніння, а у направленні на медичний огляд від 03.10.2019 р. та у письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Вказує, що у постанові суддя місцевого суду дійшов висновку, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, що на думку захисника, свідчить про формальний розгляд справи та не дослідження суддею всіх доказів по справі.

Вважає, що протокол по адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , не можна вважати належним доказом по справі. Також додає, що акт огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння працівники поліції не складали, транспортний засіб ОСОБА_1 тимчасово не затримували.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Гриненка І.І. на підтримку поданої апеляційної скарги, дослідивши відеозапис з нагрудної камери поліцейського, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд встановив наступне.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 вказаних вимог закону не дотримався, допустив формальне ставлення до вирішення справи, з`ясував обставини неповно та не всебічно, що загалом призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення.

Приймаючи рішення, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В обґрунтування цих висновків, суд послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №285814 від 03.10.2019 р., а також на письмові пояснення свідків, що були присутні при його складанні. З огляду на ці докази, суддя дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З цими висновками суд апеляційної інстанції не погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Так, як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення, серії БД №285814, 03.10.2019 р. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford Transit, по вул. Корабелів, біля буд. №2 в м. Миколаєві, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення мови та координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Однак, дані, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, не відповідають фактичним обставинам та матеріалам справи.

Так, згідно направлення на огляд водія транспортного засобу, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.10.2020 р. слідує, що у ОСОБА_1 виявлено явні ознаки наркотичного сп`яніння, зокрема, млява мова, зіниці очей, що не реагують на світло, порушення координації рухів.

Крім того, згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_1 відмовився пройти медичний огляд на стан саме наркотичного, а не алкогольного сп`яніння.

Зазначене також підтверджується даними, що містяться на відеозаписі з нагрудного відеореєстратора поліцейських, що вівся під час складання протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 .

З відеозапису вбачається, що поліцейський в присутності двох свідків запропонував ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу для проходження огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння, від якого ОСОБА_1 відмовився. В той же час, як слідує з іншого відеофайлу, що переглянутий апеляційним судом, поліцейський зачитує ОСОБА_1 протокол, в якому зазначено, що останній керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків.

За такого, апеляційний суд прийшов до висновку, що у протоколі про адміністративне правопорушення поліцейські не вірно вказали суть адміністративного правопорушення (опису установлених обставин). Тобто, в стані якого саме наркотичного чи алкогольного сп`яніння перебував ОСОБА_1 , що має істотне значення для правильного встановлення обставин справи, оскільки, керування водієм транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння та у стані алкогольного сп`яніння, утворюють різні склади адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та до кожного з цих видів сп`яніння застосовується окрема процедура проведення огляду.

На зазначені порушення працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , суддя місцевого суду уваги не звернув, не дослідив всі докази по справі, тобто з`ясував обставини не повно та не всебічно та притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за протоколом, який не відповідає фактичним обставинам та матеріалам справи.

Апеляційний суд вважає, що не вірне зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення такого обов`язкового реквізиту, як «суть адміністративного правопорушення», порушує вимоги ст. 256 КУпАП та унеможливлює розгляд такого протоколу по суті.

За наведеного, порушення порядку оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, та не вірного зазначення у протоколі обов`язкового реквізиту - суті адміністративного правопорушення, позбавляє процесуальної можливості орган (посадову особу), уповноважений розглядати справу про адміністративне правопорушення, з`ясувати обставини щодо вчинення адміністративного правопорушення, вини особи у його вчиненні, відтак, і наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того, розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відсутність ОСОБА_1 , який не був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, суд порушив право на захист особи, у відношенні якої складено протокол.

Таким чином, у ході дослідження доказів, виникли обґрунтовані сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 за обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення. Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на наведене, постанова судді про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає скасуванню, а справа - закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Гриненка І.І. задовольнити.

Постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 листопада 2019 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Фаріонова