Номер провадження: 33/813/290/20
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л.В.
Доповідач Джулай О. Б.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя Джулай О.Б.

за участю:

секретаря судового засідання Подуст Т.П.

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Козака А.В.

потерпілого ОСОБА_2

розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси, від 21.11.2019 року, відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП,-

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення.

Зазначеною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , була притягнута до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на неї було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень, а також стягнутий судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Відповідно до оскарженої постанови судом першої інстанції було встановлено, що 30.08.2019 року о 11.05 год. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Audi Q2, д.н.з. НОМЕР_1 , у м. Одесі, вул. Пушкінська, 35, під час зупинки транспортного засобу, в момент відкривання дверей, не переконалася в безпеці та здійснила зіткнення з транспортним засобом «Богдан», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Таким, чином ОСОБА_1 порушила вимоги п.15.13 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеною постановою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій зазначила, що оскаржена постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, а тому постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що переконалась у безпечності відкриття дверей, дивлячись у бокове дзеркало заднього виду. Окрім того, вказує, що водій транспортного засобу Богдан, д.н.з. НОМЕР_2 , повинен був дотримуватись безпечного інтервалу руху з урахуванням перешкоди у вигляді припаркованого автомобіля.

На підставі викладеного просить скасувати постанову суду першої інстанції і ухвали нову, якою визнати ОСОБА_1 невинною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Позиції учасників судового розгляду.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисник Козак А.В., підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Потерпілий заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити постанову судді - без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Суд першої інстанції мотивуючи обґрунтованість висновку про доведеність вини ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, при зазначених в постанові обставинах, послався на протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №073965, від 30.08.2019 року(а.с.1); схемою місця ДТП від 30.08.2019 року (а.с.2); письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 30.09.2019 року(а.с.3); письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 30.08.2019 року(а.с.4) та їх поясненнями наданими у судових засіданнях.

Зокрема, враховуючи дані, які відображені в протоколі про адміністративне правопорушення, в схемі місця ДТП та в поясненнях обох учасників ДТП, суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки її вина повністю підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення та поясненнями учасників ДТП, які були надані в судовому засіданні.

Перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що вони не спростовують правильності висновків, які наведені в оскарженій постанові, оскільки твердження про те, що водій транспортного засобу Богдан, д.н.з. НОМЕР_2 , не дотримався рядності на дорозі, не зреагував на перешкоду та не дотримався безпечного інтервалу, не ґрунтуються на дійсних обставинах справи та нормах вказаних Правил, яким повинні були керуватися обидва водія.

Згідно п.1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Між тим, кожний учасник дорожнього руху, згідно з вимогами п. 1.4 Правил дорожнього руху, має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правил,

Відповідно до п.15.13 Правил дорожнього руху, забороняється відчиняти двері транспортного засобу, залишати їх відчиненими і виходити з транспортного засобу, якщо це загрожує безпеці і створює перешкоди іншим учасникам дорожнього руху.

Відповідно до матеріалів справи, ДТП, в результаті якої відбулося пошкодження транспортних засобів «Audi Q2» та « Богдан » сталася внаслідок того, що водій автомобіля «Audi Q2» після зупинки, в порушення вимог п. 15.13 ПДР України, відкриваючи двері автомобіля не переконалась у безпеці своїх дій, зокрема у тому, що відкриттям дверей вона не створить перешкоду у русі іншим транспортним засобам. Внаслідок невиконання водієм ОСОБА_1 , вимог п. 15.13 ПДР України для автомобіля «Богдан», д.н.з. НОМЕР_2 , була створена перешкода у русі, що призвело до зіткнення та наступного пошкодження зазначених автомобілів. При цьому у транспортного засобі «Audi Q2» пошкоджені саме передні ліві двері, а у транспортного засобу Богдан задній правий бік. Це вказує на те, що контактуючою поверхнею транспортного засобу «Audi Q2» в момент зіткнення транспортних засобів були його ліві двері, що свідчить про зіткнення зазначених автомобілів саме в результаті відкриття дверей автомобіля Audi Q2 водієм цього автомобіля ОСОБА_1 .

При цьому слід також зазначити, що автобус «Богдан» зазнав пошкодження в правій задній частині, що свідчить про те, що він майже проїхав припаркований автомобіль «Ауді Q2», коли його водій ОСОБА_1 відчинила двері.

Аналізуючи викладені обставини необхідно зробити висновок про те, що саме порушення водієм транспортного засобу «Audi Q2» ОСОБА_1 , вимог п. 15.13 ПДР України перебуває у прямому причинному зв`язку із пошкодженням транспортних засобів.

Порушень будь-яких вимог ПДР України, які би перебували у прямому причинному зв`язку із наслідками у виді зіткнення та пошкодження транспортних засобів «Audi Q2» та «Богдан», із боку водія транспортного засобу « Богдан » ОСОБА_2 , у ході провадження у цій справі не встановлено.

В матеріалах справи відсутні, а в апеляційній скарзі не наведені будь-які об`єктивні дані про те, що водій транспортного засобу «Богдан» не дотримався безпечного інтервалу, як це передбачено п. 13.3 Правил дорожнього руху.

По-перше, оскільки транспортний засіб «Audi Q2», як встановлено судом, знаходився у нерухомому стані і був припаркований біля правого краю проїзної частини дороги по вул. Пушкінскій, водій транспортного засобу не міг здійснювати його обгін або випередження, так само, як і здійснювати об`їзд перешкоди, через те, що припаркований автомобіль «Audi Q2» не створював перешкоди для руху автобуса «Богдан», оскільки інтервал між транспортними засобами, згідно схеми ДТП від 30.08.2019 року, яку підписали учасники пригоди, був достатнім, щоб не створити небезпеки для дорожнього руху.

Вимогами п. 15.13 Правил дорожнього руху, порушення якого допустив водій транспортного засобу «Audi Q2» ОСОБА_1 , встановлена пряма заборона відчиняти двері транспортного засобу, залишати їх відчиненими і виходити з транспортного засобу, якщо це загрожує безпеці і створює перешкоди іншим учасникам дорожнього руху.

Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, оцінка зібраних по справі доказів у їх сукупності, з урахуванням розташування транспортних засобів та характеру їх пошкоджень, які зафіксовані на схемі місця ДТП та фотографіях з місця пригоди, дозволяє зробити висновок про те, що саме порушення водієм транспортного засобу «Audi Q2» ОСОБА_1 . 15.13 ПДР України стало причиною дорожньо-транспортної пригоди, яка призвела до механічних пошкоджень обох транспортних засобів, що свідчить про наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що судовий розгляд було проведено без всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, оскільки за результатами перевірки цих доводів, не було встановлено підстав для висновку, що допущена суддею однобічність та неповнота призвела до неправильного вирішення справи щодо ОСОБА_1 .

З огляду на вищенаведене, апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, оскільки вона не містить в собі достатніх підстав для висновку про те, що постанова судді про визнання її винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з чим, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити вказану апеляційну скаргу без задоволення, а постанову судді Приморського районного суду м. Одеси, від 21.11.2019 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси, від 21.11.2019 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Б. Джулай