Справа № 357/8329/20
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.08.2020 року м. Біла Церква. Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Буцмак Ю.Є., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від прокурора військової прокуратури Білоцерківського гарнізону підполковника юстиції О. Дубченка відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військового пенсіонера, тимчасово непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП у матеріалах справи відсутній, у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до ст.ст.1,4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», Указів Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 року №303/2014, від 06.05.2014 року №454/2014, від 21.07.2014 року №607/2014, затвердженого Законом України від 22.07.2014 року №1595-VI1, від 14.01.2015 року №15/2015, з 18 березня 2014 року в Україні діє особливий період, що охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Рішення про демобілізацію до теперішнього часу не приймалося.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.12.2012 №55-пм ОСОБА_2 призначено на посаду начальника складу складів роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_2 та в період з 18.12.2012 по 07.11.2018 він проходив військову службу за контрактом у цій же військовій частині, обіймаючи вказану посаду у військовому званні «старший прапорщик».

Під час проходження військової служби на вказаній посаді старший прапорщик ОСОБА_3 , як військовослужбовець Збройних Сил України, повинен був керуватися вимогами ч.ч.1,3,9 ст.1, ч.ч.1-4,6,13 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.4,9,11,16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.п.3.1.1., 3.1.9. 3.2.41 «Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України», затвердженого наказом Міністра оборони України №300 від 16.07.1997, які зобов`язували його свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та не допускати негідних вчинків, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою, слідкувати за наявністю матеріальних засобів на складі та їх якісним станом; забезпечувати зберігання тари; суворо виконувати правила зберігання, видавання та здавання матеріальних засобів, не допускати випадків нестач; своєчасно здавати склад під охорону; про всі виявлені недоліки письмово доповідати своєму безпосередньому начальникові.

Крім того, згідно з п. 3.2.40 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України №300 від 16.07.1997, старший прапорщик ОСОБА_3 , як начальник продовольчого складу відповідав за правильне зберігання, якісний стан, повну наявність та своєчасний облік матеріальних засобів на ввіреному йому складі та підпорядковувався начальнику продовольчої служби військової частини НОМЕР_2 .

Таким чином, старший прапорщик ОСОБА_3 , постійно обіймаючи посаду начальника складу взводу забезпечення групи матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_2 , виконував адміністративно-господарські обов`язки, а відтак, відповідно до примітки 1 ст. 425 КК України являвся військовою службовою особою.

У свою чергу, відповідно до ст.ст.1,3,4 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», п.13 Положення про порядок обліку, зберігання, списання та використання військового майна у Збройних Силах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1225 від 04.08.2000, розділу 6 Положення про продовольче забезпечення Збройних Сил України на мирний час, затвердженого наказом Міністра оборони України №402 від 09.12.2002, військове майно зберігається з дотриманням вимог, передбачених документацією заводів-виробників, умови зберігання цього майна повинні забезпечувати збереження його належного якісного (технічного) стану, виключати можливість втрати, зберігання майна організовується на продовольчих складах, в установленому порядку.

Під час проходження військової служби на вказаній посаді старший прапорщик ОСОБА_3 відповідно до «інвентаризаційного опису необоротних активів» від 17.12.2017 отримав під звіт військове майно - технічні засоби продовольчої служби, в тому числі і 126 контейнерів для зберігання картоплі, які повинні були зберігатися в приміщенні продовольчого складу №1 в будівлях №№1/111, 1/31, ввіреного ОСОБА_4 , на території військової частини НОМЕР_2 по АДРЕСА_2 .

Разом з тим, старший прапорщик ОСОБА_3 , достовірно знаючи вимоги керівних документів, що регламентували його діяльність, недбало ставлячись до служби в умовах особливого періоду, маючи реальну можливість для належного виконання службових обов`язків, діючи із злочинною недбалістю, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій у випадку порушення порядку зберігання ввіреного йому під звіт військового майна, хоча повинен був і міг їх передбачити, в період з 17.12.2017 по 07.11.2018, обіймаючи посаду начальника складу взводу забезпечення групи матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_2 та являючись при цьому військовою службовою особою, в порушення вказаних вище вимог нормативно-правових актів, зберігання ввіреного йому під звіт військового майна належним чином не організував, умови зберігання які б виключили можливість втрат військового майна на продовольчому складі №1 та в їдальні №1, в установленому порядку не забезпечив, за наявності охоронюваного сховища допустив розміщення майна продовольчого складу №1 на відкритому майданчику не призначеному для належного зберігання військового майна, розташованому на задньому дворі будівлі №1/30 військової частини НОМЕР_2 по АДРЕСА_2 , де залишав його без нагляду, своїми діями створив умови для допуску до ввіреного йому військового майна сторонніх осіб, командування військової частини про обставини, що загрожують збереженню ввіреного йому майна, та про його нестачу встановленим порядком не повідомляв, внаслідок чого, як особа, яка несе повну матеріальну відповідальність, допустив нестачу майна продовольчої служби, яке обліковується на продовольчому складі № 1 військової частини НОМЕР_2 на суму 88410,26 грн.

Таким чином, внаслідок недбалого ставлення ОСОБА_5 в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, як військовою службовою особою до служби, за вказаних обставин допущено нестачу вказаного вище військового майна продовольчої служби на загальну суму 88410,26 грн.

За таким обставин, у зв`язку з встановленням в діях старшого прапорщика ОСОБА_2 відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 425 КК України, кримінальне провадження №0000075 в частині його дій 14.08.2020 постановою слідчого закрито па підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Відповідно до ст.172-15 КУпАП недбале ставлення військової службової особи до військової служби є діянням, що віднесене до адміністративних правопорушень.

Таким чином, старший прапорщик ОСОБА_3 , являючись військовою службовою особою, покладені на нього службові обов`язки належним чином не виконував, чим вчинив в умовах особливого періоду недбале ставлення до військової служби, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вину визнав, щиро розкаюється.

Суддя, оголосивши протокол про адміністративне правопорушення, вислухавши ОСОБА_2 , дослідивши приєднані до протоколу документи, дійшов висновку, що ОСОБА_3 вчинив правопорушення, передбачене ст. 172-15 ч. 2 КУпАП, до нього має бути застосоване адміністративне стягнення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Винуватість ОСОБА_2 у вчинені вказаного правопорушення підтверджується: його показаннями, письмовими поясненнями від 25.08.2020 р., протоколами допиту свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , відомістю перевірки наявності матеріальних засобів продовольчої служби на продовольчому складу №1 станом на 15.11.2017 р., актом прийому-передачі продовольчого майна на продовольчому складі №1 військової частини НОМЕР_2 , протоколом інвентаризаційної комісії військової частини НОМЕР_2 , висновком експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи №1-30/07/2020-сее по кримінальному провадженню №0000075, відомістю визначення залишкової вартості військового майна складу №1 станом на 18.04.2019 р., витягом з ЄРДР, постановою про часткове закриття кримінального провадження від 14.08.2020 р., витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) за №318 від 18.12.2012 р., витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) за №301 від 07.11.2018 р.

У письмовому поясненні ОСОБА_3 зазначив, що в період з 2002 по листопад 2018 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 та обіймав посаду начальника продовольчого складу взводу забезпечення групи матеріального забезпечення, який знаходився на території військового містечка № НОМЕР_3 по АДРЕСА_2 в двох одноповерхових цегляних будівлях: в 1 - 5 воріт, у 2- 2 воріт. Також зазначив, що командиром військової частини НОМЕР_2 був полковник ОСОБА_9 , заступником командира з тилу був підполковник ОСОБА_10 , начальником продовольчої служби був майор ОСОБА_11 . З вказаними особами він перебував у службових відносинах, конфліктів з будь-ким з співслужбовців та начальників не мав, підстав обмовляти будь-кого у нього не має. Крім того зазначив, що 07.11.2018 р. був звільнений з військової служби за станом здоров`я і з того часу не працює. Перед звільненням з військової служби в листопаді 2018 року він здав майно складу начальнику продовольчої служби майору ОСОБА_12 без нестач, не вистачало лише 58 контейнерів для зберігання картоплі, які зберігались ним на території овочесховища, яке знаходилось на території військового містечка по вулиці Полковника Коновальця приблизно в 2009 році та нестачу яких він виявив в 2017 році, також вважає, що нестача вказаних контейнерів виникла через те, що він допустив їх зберігання поза приміщенням продовольчого складу. Вказану нестачу планує відшкодувати військовій частині НОМЕР_2 в натурі.

Суддя, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, визнає доведеним належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_5 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Суддя дії ОСОБА_2 кваліфікує за ч.2 ст.172-15 КУпАП недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_2 за вчинене адміністративне правопорушення, суддею визнаються: щире розкаяння, є учасником бойових дій.

Обставин, що обтяжують його відповідальність суддею не встановлено.

Суддя, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його винуватість, майновий стан, обставини, що пом`якшують відповідальність, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, його відношення до вчиненого, дійшов висновку, що з метою виховання ОСОБА_2 в дусі додержання законів України, запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, необхідним і достатнім буде застосування до ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу у нижній межі санкції, передбаченої ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Згідно п.13 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються учасники бойових дій. ОСОБА_3 є учасником бойових дій, відповідно до посвідчення серії НОМЕР_4 від 17.02.2015 р., а тому він має бути звільнений від сплати судового збору.

На підставі викладеного, ст. 5 Закону України «Про судовий збір», керуючись ст.ст. 172-15 ч.2, 221, 246, 248, 249, 251, 252, 256, 279, 280, 283 - 285 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП та застосувати до нього стягнення у виді штрафу в розмірі 145(ста сорока п`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 2465(дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) грн.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору, відповідно до п.13 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду у порядку та строки, передбачені ст. 294 КУпАП.

СуддяЮ. Є. Буцмак

Білоцерківського міськрайонного суду