ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №644/6876/19 Суддя 1-ї інстанції: Глібко О.В.
Провадження № 33/818/75/20
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.02.2020 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 27.09.2019 року у відношенні ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27.09.2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн та позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 10.08.2019 року о 04.00 в м. Харкові по вул. Велика Кільцева, 136-А керував автомобілем Audi A4, державний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому порядку проводився із застосуванням приладу Драгер 6820 в присутності двох свідків, результат якого встановив 0.86 проміле.

Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, та закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження, обґрунтовуючи його тим, що вже звертався з апеляційною скарго (08.10.2019 року, пропуск на 1 день), яка була повернута апеляційним судом. Копію про повернення апеляційної скарги отримав 05.12.2019 року та 06.12.2019 року звернувся з повторною апеляційною скаргою. Вказує, що має поважні причини пропуску строку, а саме те, що у нього на утриманні є матір, яка мешкає з ним за однією адресою, а також бабуся, яка мешкає в м. Охтирка Ссумської області, до якої він виїжджав для того щоб доглядати її, та весь час з 27.09.2019 року перебував там, тому не мав можливості звернутись до апеляційного суду.

В апеляційній скарзі вказує, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності, який також містить недоліки, а саме не вказані ознаки сп`яніння. Матеріали справи не містять жодних доказів справності приладу за допомогою якого він проходив огляд.

Вказує, що він пройшов огляд за допомогою газоаналізатора Драгер 6820 через 1 годину 40 хвилин, та не мав часу за 20 хвилин доїхати до вул. Шевченка, 26 щоб пройти медичний огляд, тому вважає, що працівники поліції порушили порядок проходження огляду, тому він є недійсним. Крім того, вказує, що йому не пропонували пройти огляд в медичному закладі, про що свідчить відсутнє в матеріалах справи направлення водія на медичний огляд.

Вважає, що суд першої інстанції був зобов`язаний викликати та допитати свідків, у зв`язку з чим їх письмові пояснення є неналежними доказами.

Також зазначає, що в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння стоїть не його підпис.

Дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки повідомлені причини такого пропуску є поважними, та відмовити в задоволенні апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Апеляційним судом не встановлено порушень судом першої інстанції вимог вказаних вище норм

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Відповідно до статті 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення статті 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно зі статтею 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 2 статті 251 КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно частини 7 статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до частини 1 статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не прибув, з заявами не звертався, про час та місце розгляду повідомлений належним чином, у зв`язку з чим, враховуючи позицію Європейського суду з прав людини у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», та встановлені законодавством стислі строки розгляду апеляційних скарг, вважаю за можливе розглядати справу без його участі.

Дослідивши наявний в матеріалах справи диск з відеозаписом з нагрудних камер поліцейських встановлено, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції та в нього під час спілкування було виявленого ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд за допомогою газоаналізатора Драге або в закладі охорони здоров`я. Зі згоди водія, огляд було проведено на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер 6820 в присутності двох свідків, результат огляду склав 0.86 проміле. Після чого було повідомлено, про можливість пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я у разі не згоди з результатом. Заперечень щодо отриманого результату ОСОБА_1 не висловлював.

Викладене повністю узгоджується з письмовими поясненнями свідків, рапортом працівника поліції, актом огляду, і це в сукупності спростовує доводи апеляційної скарги щодо порушення працівниками поліції порядку проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи, що матеріали справи не містять відповідних документів справності приладу Драгер 6820, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки підстав вважати, що він був не справний матеріали справи не містять. Крім того, згідно оглянутого відеозапису останні цифри 0209 о 05.49 год. працівником поліції було надано відповідні документи на технічний прилад для їх прочитання, які ОСОБА_1 не став оглядати.

Апеляційний суд вважає доводи про те, що письмові пояснення свідків є неналежним доказом з міркувань того, що вони не були допитані в суді першої інстанції необґрунтованими, оскільки змість вказаних пояснень повністю узгоджується з іншими матеріалами справи, та підстав для сумніву в їх змісті немає.

Також апеляційний суд не бере до уваги посилання на те, що підпис в акті огляду не належить ОСОБА_1 , оскільки відповідних доказів суду не надано.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (далі - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно абз. 1 п. 6 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п.7 вище вказаної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Апеляційним судом не встановлено порушень вимог вказаних вимог законодавства.

Враховуючи вище викладене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» правил дорожнього руху України, яким водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного , наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією ч. 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи вище викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки це підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, яким суд першої інстанції надав повну та об`єктивну оцінку, та прийняв законе і обґрунтоване рішення, у зв`язку з чим підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подачу апеляційної скарги на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27.09.2019 року у відношенні ОСОБА_1 задовольнити, вказаний строк поновити.

Апеляційні скарги ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вказану вище постанову без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Постанова набрала законної сили 28.02.2020 року.

Суддя Харківського апеляційного суду В.П. Цілюрик