328/1874/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року м. Токмак

Суддя Токмацького районного суду Запорізької області Петренко Людмила Василівна, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Токмацького відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, працює у ФОП « ОСОБА_2 » укладальником тротуарної плитки, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною 2 статті 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

за участі:

особи на яку складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1

потерпілої ОСОБА_3

встановила:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ 281828 від 17 серпня 2020 року, складеного поліцейським ДОП СП Токмацького ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенантом поліції Пащиною Д.О. про те, що 30 липня 2020 року о 05-30 годині ОСОБА_1 порушив правила тримання собак, не забезпечив місце тримання тварин за адресою: АДРЕСА_1 , високим надійним парканом, внаслідок чого одна з його собак відірвавшись з ціпку потрапила до двору ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , де задавила собаку власниці завдавши шкоди майну, чим вчинив правопорушення передбачене частиною 2 статті 154 КУпАП.

До протоколу додано: - доповідну записку щодо розгляду звернення ОСОБА_3 , лист від 2020 р. за № 75 щодо надіслання начальнику Токмацького ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області матеріалів, які зареєстровані в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» Токмацького відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП у Запорізькій області під № 5193 від 12.08.2020 для їх подальшого розгляду згідно з Законом України «Про звернення громадян» та «Положення про порядок роботи із зверненнями громадян і організацій їх особистому прийому в системі Міністерства внутрішніх справ України», затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 № 930 чи в порядку, визначеному розділом ІV Кодексу України про адміністративні правопорушення, у випадку не підтвердження факту скоєння кримінального правопорушення; - рапорт від 12.08.2020 року в якому зазначено, що 12.08.2020 року отримано повідомлення по телефону та зареєстровано ЄО за № 5193 від 12.08.2020 року як: інша подія. В результаті опрацьованої інформації встановлено, що 12.08.2020 о 17-21 надійшло повідомлення по телефону до РУ про те, що 12.08.2020 о 17-19 за адресою: АДРЕСА_2 , звернулася гр. ОСОБА_3 про те, що гр. ОСОБА_1 мешканець м. Токмак, вул. Бурній, порушив правила тримання собак; - протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 12.08.2020 року; - письмові пояснення ОСОБА_3 від 12.08.2020 року; - рапорт ДОП СП Токмацького ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції Пащини Д.О. від 18.08.2020 року, в якому зазначено, що під час перевірки обставин звернення встановлено, що можливим порушником правил тримання собак є ОСОБА_1 , який мешкає в АДРЕСА_1 . Власник ОСОБА_1 має у власності три дорослі собаки порід «кавказька вівчарка» та «середньоазіатська вівчарка» на оклички «Джахан», «Бос» та «Хан». Територія домоволодіння не має огорожі зі сторони городу. При розірванні ціпку собаки власника мають можливість потрапити до сусідських дворів. Під час перевірки ОСОБА_3 в підтвердження наявності події дозволила провести візуальний огляд та фото фіксацію місця події під час якого поряд з гаражним приміщенням виявлено дерев`яну собачу будку поряд з якою на ґрунті виявлено плями темно бурого кольору, а також на металевих воротах гаражного приміщення на висоті приблизно 170 см від поверхні землі виявлено темно бурі плями. Зі слів заявниці виявлене є кров`ю її собаки. Встановити яка саме з собак ОСОБА_1 забігла до двору ОСОБА_3 та завадила її собаку не виявилось можливим. Зазначені обставини унеможливлюють проведення огляду та вилучення собаки; - письмові пояснення ОСОБА_4 ; письмові пояснення ОСОБА_1 від 15.08.2020 року; копії протоколу про адміністративне правопорушення від 17.08.2020 року; копію рішення Токмацької міської ради № 3 від 22 вересня 2016 року «Про затвердження «Правил утримання собак, котів та інших непродуктивних тварин в м. Токмак»; фототаблиця на 3 аркушах; рапорт поліцейського від 08.09.2020 року про те, що ОСОБА_5 протягом року притягався до адміністративної відповідальності 4 рази.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, вказав, що обставини зазначені в протоколі не відповідають дійсності, в матеріалах справи відсутні докази, що саме його собака задавила собаку ОСОБА_3 ОСОБА_1 пояснив, що він має у власності три дорослі собаки: 1 - «кавказька вівчарка» та 2 -«середньоазіатських вівчарки» (Алабай), на кожну собаку має паспорт регулярно робить щеплення, проводить профілактичні огляди, належним чином утримує собак. Собаки мають ошийники та прив`язані на міцні ціпки. За порушення правил тримання собак жодного разу не притягався до адміністративної відповідальності.

Потерпіла ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що 30 липня 2020 року близько 05-30 год. (це було в четвер) встала вранці давати їсти своїй собаці і тут на її подвір`я забіг собака білого кольору породи «Алабай» підбіг до її собаки і почав її терзати. Вона дуже злякалась побігла в будинок та почала телефонувати своєму сусіду, щоб він забрав собаку. Він вибіг та почав ганятися за собакою.

В неї була собака сірого кольору «дворняга» якій було 10 років на ім`я « ОСОБА_6 », документів на собаку на мала, щеплень їй не робила. Після події, яка трапилася 30 липня 2020 року вона обробляла рани собаці перекисом водню, на п`ятий день в понеділок звернулася до лікаря ветеринара, який їй повідомив щоб вилікувати собаку необхідно багато грошей і вона надала згоду, щоб собаку усипили. Собаку оцінила в шістсот гривень, в засіданні зазначила, що це кошти які вона витратила на лікування собаки.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 пояснив, що він не був свідком події, про яку йдеться в протоколі. За період коли трапилася подія, 30 липня 2020 року, та коли він проводив евтаназію, 03 серпня 2020 року, могли відбуватися різні обставини. Яка була собака та який характер ушкоджень він не пам`ятає, повідомив, що лише за згодою власниці собаки було проведено евтаназію.

Суддя, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , пояснення потерпілої, свідка ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов наступних висновків.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Враховуючи вимоги ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статей 251, 254 КУпАП обов`язок надання доказів покладено на осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення.

На підставі цих вимог закону, а також ст. 251, 252 КУпАП суд у постанові повинен навести докази вини особи у вчиненні правопорушення та дати їм належну оцінку в їх сукупності.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Згідно з диспозицією ч. 2 ст.154 КУпАП, адміністративне стягнення накладається за тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників чи в не відведених для цього місцях, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну, а так само повторне протягом року вчинення порушення з числа передбачених.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносний у сфері ветеринарної безпеки та охорони здоров`я населення.

Основні вимоги закріплені у законах України «Про благоустрій населених пунктів» від 06.09.2005 № 2807-ІV; «Про охорону навколишнього природного середовища» від 25.06.1991 року № 1264-ХІІ; «Про захист тварин від жорстокого поводження» від 21.02.2006 № 3447-ІV; «Про ветеринарну медицину» від 25.06.1992 № 2498-ХІІ та інших.

Конкретні правила тримання собак і котів встановлюються відповідними органами місцевого самоврядування індивідуально.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у таких формах: - тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правила; - тримання собак і котів понад установлену кількість; - тримання незареєстрованих собак; - приведення собак і котів в громадські місця, де це заборонено відповідними правилами; - вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку); - вигулювання собак у невідведених для цього місцях (формальний склад); - тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях, що спричинило заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну (матеріальний склад).

Відповідно до статті 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» особа, яка утримує домашню тварину, зобов`язана: - забезпечити домашній тварині необхідні умови, що відповідають її біологічним, видовим та індивідуальним особливостям, відповідно до вимог цього Закону; - дотримуватися санітарно-гігієнічних норм експлуатації жилого приміщення, де утримується домашня тварина (місце постійного утримання), та норм співжиття.

Правила утримання домашніх тварин установлюються органами місцевого самоврядування.

Суб`єктом адміністративного правопорушення є як громадяни, так і посадові особи.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до п. 9 розділу 2 Документування адміністративних правопорушень Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 №1376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 р. за № 1496/27941 (далі - Інструкція) при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема:

- у графі «місце складання протоколу» - населений пункт або географічна точка;

- у графі «посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол» - прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол (повністю, без скорочень);

- у графі «склав цей протокол про те, що громадянин(ка)» - прізвище, ім`я та по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (повністю, без скорочень);

- у графі «назва документа, серія, №, ким і коли виданий» - документ, що посвідчує особу (серія, номер паспорта, дата видачі і назва органу, що його видав, або серія, номер іншого документа, що посвідчує особу, яка вчинила правопорушення (службове чи пенсійне посвідчення, студентський квиток тощо), дата видачі і найменування органу (установи, підприємства, організації), що його видав(ла));

- у графі «чи притягався(лася) до адміністративної відповідальності» - інформація щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності впродовж року (за наявності);

- у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол);

- у графі «до протоколу додається» - пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення).

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються дата, час, місце вчинення і суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Протокол про адміністративне правопорушення складено відносно гр. ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ 281828 від 17 серпня 2020 року, складеного поліцейським ДОП СП Токмацького ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенантом поліції Пащиною Д.О. про те, що 30 липня 2020 року о 05-30 годині ОСОБА_1 порушив правила тримання собак, не забезпечив місце тримання тварин за адресою: АДРЕСА_1 , високим надійним парканом, внаслідок чого одна з його собак відірвавшись з ціпку потрапила до двору ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , де задавила собаку власниці завдавши шкоди майну, чим вчинив правопорушення передбачене частиною 2 статті 154 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення не розкрита суть адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол.

Диспозиція цієї норми закону, як зазначалося вище, є бланкетною і лише описує безпосередньо саме правопорушення, але для повного визначення ознак цього правопорушення відсилає до інших галузей права, тобто відсилає до інших норм права чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки осіб, які тримають собак.

Зокрема, така норма має загальний і конкретизований зміст. Загальний зміст бланкетної диспозиції передається словесно-документною формою відповідної статті КУпАП і в обов`язковому порядку включає положення інших нормативно-правових актів. Із загальним змістом бланкетної диспозиції пов`язане визначення діяння як правопорушення певного виду та встановлення за нього адміністративної відповідальності, а конкретизований зміст цієї диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює адміністративно-правову норму більш конкретним змістом.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, крім іншого, зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Правила утримання домашніх тварин установлюються органами місцевого самоврядування.

До протоколу додано копію рішення Токмацької міської ради № 3 від 22 вересня 2016 року «Про затвердження «Правил утримання собак, котів та інших непродуктивних тварин в м. Токмак», про те особою яка склала протокол про адміністративне правопорушення не зазначено, які саме порушення, Правил утримання собак, котів та інших непродуктивних тварин в м. Токмак, допустив ОСОБА_1 .

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду 600,00 грн., про те в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що правопорушенням заподіяно саме таку матеріальну шкоду. З пояснень ОСОБА_3 вона оцінила свою собаку в шістсот гривень, тобто це кошти які вона витратила на лікування собаки, в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_3 понесла будь-які витрати на лікування собака.

В судовому засіданні надаючи пояснення ОСОБА_3 не змогла описати собаку, яка потрапила до її двору та терзала її собаку.

Крім того, ці обставини не встановлені і особою, яка склала даний протокол, зокрема в рапорті ДОП СП Токмацького ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції Пащини Д.О. від 18.08.2020 року, зазначено, що встановити яка саме з собак ОСОБА_1 забігла до двору ОСОБА_3 та завадила її собаку не виявилось можливим. Зазначені обставини унеможливлюють проведення огляду та вилучення собаки.

З пояснень ОСОБА_1 він має три дорослі собаки: 1 - «кавказька вівчарка» та 2 -«середньоазіатських вівчарки» (Алабай).

Санкція ч. 2 статті 154 КУпАП передбачає конфіскацію тварини, однак матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять даних та ознак, за якими можна ідентифікувати тварину, дії якої описуються в протоколі, та виокремити її з подібних та встановити належність саме ОСОБА_1 .

В протоколі про адміністративне правопорушення описано події 30 липня 2020 року, з заявою про вчинене ОСОБА_3 звернулася лише 12 серпня 2020 року, майна через два тижні та надала письмові пояснення датовані 12 серпня 2020 року.

До протоколу додано фототаблицю на 3 аркушах. В даному випадку не зрозуміло коли зроблені ці фото, а також вони не відображають обставин справи, а тому суд не бере їх до уваги.

На одному з фотознімків міститься зображення будки, потерпіла вказала що в цій будці проживав її собака.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що він не був свідком події, про яку йдеться в протоколі. За період коли трапилася подія, 30 липня 2020 року, та коли він проводив евтаназію собаці, 03 серпня 2020 року, могли відбуватися різні обставини. Яка була собака та який характер ушкоджень він не пам`ятає, повідомив, що лише за згодою власниці собаки було проведено евтаназію.

Доповідну записку щодо розгляду звернення ОСОБА_3 (а.п. 4), лист від 2020 р. за № 75 (а.п. 5), рапорти працівників поліції (а.п. 6, 9, 22) суд не бере до уваги, оскільки поліцейські є зацікавленими особами, а тому їх рапорти не можуть бути доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Крім того, рапорт поліцейського від 08.09.2020 року про те, що ОСОБА_1 протягом року притягався до адміністративної відповідальності 4 рази, суд оцінює критично, оскільки цей рапорт містить спотворені дані. Так на ОСОБА_1 було складено 4 протоколи про адміністративне правопорушення, по двом станом на 08.09.2020 року рішення не прийнято, а по іншим двом особу притягнуто до відповідальності за порушення ПДР: по одному накладено штраф, по іншому попередження, проте відповідні постанови в матеріалах справи відсутні.

В матеріалах справи містяться копії протоколів про адміністративне правопорушення від 17.08.2020 року, але рішення по ним не прийнято.

Інших доказів вини ОСОБА_1 за ч.2 ст.154 КУпАП не надано.

Вважаю, що за встановлених судом обставин, уповноваженою на складання протоколу особою не доведено достатніх підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року N 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази, приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення відносно останнього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. ст. 1, 7, 9, 154 ч. 2, 245, 247, 251, 252, 279, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

постановила:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 2 статті 154 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Токмацький районний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: