Справа № 387/635/20
Номер провадження по справі 3/387/449/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2020 року смт Добровеличківка

Суддя Добровеличківського районного суду Кіровоградської області Майстер І. П.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення яка надійшла з Добровеличківського відділення поліції Новоукраїнського відділу поліції ГУНП України в Кіровоградській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Нікополь Дніпропетровської області , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,-

за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 08.07.2020 о 19 годині 00 хвилин перебуваючи за місцем свого проживання, що розташоване у АДРЕСА_1 , вчинив сварку зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_2 , під час якої висловлювався на її адресу нецензурною лайкою та образливими словами, чим завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілої, тілесних ушкоджень не завдав.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину в інкримінованих йому правопорушеннях не визнав та пояснив, що в адресу своєї колишньої дружини не виражався нецензурною лайкою і це може підтвердити їх спільний син, невістка та ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Водночас нецензурною лайкою виражалась саме його колишня дружина ОСОБА_2 , яка прийшла з роботи та вимагала щоб вони покинули територію будинку.

Потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що 08.07.2020 вона перебувала у АДРЕСА_1 та у них із колишнім чоловіком ОСОБА_1 виник конфлікт під час якого останній ображав її нецензурними словами та нецензурною лайкою, а також відштовхнув її.

Свідок ОСОБА_5 , який є спільним сином особи, який притягається до відповідальності та потерпілої пояснив, що мати усіх ображала нецензурною лайкою в тому числі і до батька. Водночас його батько ОСОБА_1 в адресу матері та його малолітнього сина ОСОБА_6 нецензурною лайкою не виражався.

Свідок ОСОБА_3 надала показання, що ОСОБА_2 усіх ображала нецензурною лайкою в тому числі і її співмешканця ОСОБА_1 . Водночас ОСОБА_1 в адресу колишньої дружини та малолітнього внука ОСОБА_6 нецензурною лайкою не виражався.

Свідок ОСОБА_7 , яка є невісткою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , надала пояснення, що ОСОБА_1 намагався заступитися за сина та внука, водночас нецензурною лайкою усіх ображала ОСОБА_2 . Свекр нецензурною лайкою відносно ОСОБА_2 не виражався, а намагався заступитися за малолітнього внука ОСОБА_6 .

Суддя, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , потерпілу та свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов до таких висновків.

У відповідності до вимог ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходам впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку встановленому законом, а застосування заходів адміністративного впливу проводиться в межах компетенції того органу, який його застосовує у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Згідно вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Разом з тим, дана норма Закону передбачає адміністративну відповідальність за вчинення особою, домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п.п.3, 4, 14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашнього насильства», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно з поясненнями самого ОСОБА_1 та свідків, факт домашнього насильства не знайшли свого підтвердження. Водночас суд не приймає до уваги пояснення потерпілої так як із ОСОБА_1 вони є учасниками конфлікту з приводу їх спільного будинку, який відбувався в присутності свідків сина ОСОБА_5 , невістки ОСОБА_7 та ОСОБА_3 .

Відповідно до п. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 3 ст. 62 Конституції України встановлено, обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки в даній справі ставиться питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за діяння, яке не знайшло свого підтвердження, у зв`язку з чим вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 247, 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 173-2 КУпАП - закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Добровеличківський районний суд Кіровоградської області .

Суддя Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області І. П. Майстер