П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" вересня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Федосєєв С.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 26 липня 2020 року, о 23 год. 14 хв., керував автомобілем «Citroen С 4 », д/н НОМЕР_1 , у м. Києві по проспекту Соборності, 28 А, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніле обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , свою вину не визнав та зазначив, що не керував автомобілем, був лише пасажиром автомобіля «CitroenС 4 », д/н НОМЕР_1 , що водієм була його дружина. Пояснив, що його дружина, яка була за кермом, злякалась (вона хворіє на психічний розлад здоров`я) та пересіла на заднє сидіння автомобіля, де ховалась за спинкою крісла, а він перебував на пасажирському кріслі. Вважає, що записи інспектора поліції у протоколі про запах алкоголю з порожнини рота, про почервоніле обличчя та про поведінку, що не відповідає обстановці є лише припущенням, які не мають жодного підтвердження та не відповідають дійсності.Після зупинки автомобіля до автомобіля також підбігла сестра його дружини, яка чекала їх біля будинку, та бачила як до автомобіля під`їхав поліцейський автомобіль. Зазначив, що на вимогу працівника поліції проходити огляд на стан сп`яніння відмовився, оскільки не керував автомобілем. У зв`язку з вищевикладеним, просить справу про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відеозаписи з нагрудної камери поліцейського, а також записи з камер відооспостереження АЗС «Глуско» відповідно до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Зокрема, згідно зі ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Зокрема, згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 по суті протоколу про адміністративне правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, доводи його про його невинуватість суд приходить до висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за дане правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №541898 в якому зазначено, що він у присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку; письмовими поясненнями свідків та відеозаписом із нагрудної камери АА 00976 та АА 00963, що було переглянуто у судовому засідання, з якого вбачається, що працівники поліції неодноразово пропонувалиОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній у категоричній формі відмовився у присутності свідків.

Суд критично оцінює доводи ОСОБА_1 , проте що саме його дружина керувала транспортним засобом, а не він.

Доводи ОСОБА_1 спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського та записом з камери відооспостереження АЗС «Глуско». З яких чітко вбачається, після того, як автомобіль «CitroenС 4 », д/н НОМЕР_1 , заїхав на територію АЗС «Глуско» до нього підбігла жінка, яка спочатку намагалася сісти на переднє пасажирське сидіння, однак потім сіла за водійське сидіння автомобіля. Даний факт підтверджується записом з камери відооспостереження з АЗС «Глуско».

За таких обставин, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 130, 251, 283-285 КУпАП, Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя: