П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" вересня 2020 р. м. Сокаль

Суддя Сокальського районного суду Львівської області Адамович М. Я. , розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 подав дану заяву, на обґрунтування якої зазначив, що в провадженні судді Фарини Л.Ю. перебуває справа про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ч.2 ст.122 КУпАП.

В нього виник сумнів щодо неупередженості судді Фарини Л.Ю., оскільки в нього склалися неприязні відносини з нею за час розгляду справ за його участю.

Вважає, що в даному випадку є підстави, визначені статтею 36 ЦПК України, а саме: інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Дослідивши матеріали заяви, доходжу наступного висновку.

Зі змісту ст.ст.245, 248 КУпАП випливає, що одним із основних завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є об`єктивне з`ясування обставин справи, рівність всіх громадян перед законом і органом, що розглядає справу.

Згідно ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Кодекс України про адміністративні правопорушення фактично не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і, відповідно, не передбачають порядку розгляду заяви про відвід.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, від 04.11.1950 року, кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обов`язків або будь-якого кримінального обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного терміну незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно з ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Також, коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Також, зазначені обставини свідчать про наявність прогалин в праві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і, зокрема, врегулювання права на відвід і порядку розгляду заяви про відвід.

Повертаючись до даної справи, доходжу до висновку, що заява не підлягає задоволенню, оскільки викладені в ній обставини не підтверджені жодними доказами, є наслідком суб`єктивної оцінки заявника та не являються такими, що унеможливлюють розгляд справи про адміністративне правопорушення суддею Фарина Л.Ю.

Крім того, не є підставою відводу особиста неприязнь заявника до судді Фарини Л.Ю., а також та обставина, що останній не згідний з висновками судді Фарини Л.Ю., викладеними в судових рішеннях, винесених під головуванням останньої у справах за участю ОСОБА_1 , оскільки такі можуть мати місце в апеляційній скарзі на рішення суду.

Враховуючи викладене, в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст.2, 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст.245 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Фарина Л.Ю. відмовити.

Справу передати до канцелярії суду для передачі судді Фарина Л.Ю.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: М. Я. Адамович