Справа №461/529/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2020 року суддя Галицького районного суду м. Львова Фролова Л.Д., з участю представника митного органу Бедрія М.Б., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з Галицької митниці Держмитслужби про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил:

ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Польща м. OCTROW MAZ, місце роботи - BRONISZE UL POZNANSKA, посада або рід занять - KIEROWCA, місце проживання - АДРЕСА_1 ,

за порушення митних правил за ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про порушення митних правил, 25 грудня 2019 року гр. Республіки Польща ОСОБА_3 , близько 06 год. 20 хв. заїхав в якості пасажира рейсового автобуса реєстраційний номер НОМЕР_1 , який слідував з Республіки Польща за маршрутом ПОЗНАНЬ-ХЕРСОН. Під час здійснення митного контролю вказаного транспортного засобу та внесення даних про пасажирів, які у ньому переміщуються через митний кордон України, в АСМО «Інспектор» спрацював АСАУР (код 801-1) «По даній особі (особам) наявна інформація про ввезення у попередніх періодах інших ТЗ, по яких відсутні відомості щодо подальшого вивезення…»), що стосується гр. Республіки Польща ОСОБА_3 , який 23 листопада 2018 р. ввіз на митну територію України через пункт пропуску пункт пропуску «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС в режимі «Тимчасове ввезення до 1 року» автомобіль марки «MAZDA 626», VIN JMZGE14B201442074, реєстраційний номер НОМЕР_2 , країна реєстрації Республіка Польща. Згідно з інформацією бази даних ЄАІС Держмитслужби України станом на 25 грудня 2019 року за її межі не вивозився та у інший митний режим, згідно з нормами чинного законодавства - не поміщений.

Дії ОСОБА_2 органом митниці кваліфіковані, як порушення митних правил, відповідальність за вчинення яких передбачена ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України.

Захисник ОСОБА_2 адвокат Якимчук А.В. під час розгляд справи зазначив, що при складанні протоколу за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, до участі перекладача з польської мови. Працівник митного органу, який здійснював оформлення правопорушення не володів на належному рівні польською мовою. Крім того, захисник пояснив, що факт невивезення автомобіля з митної території України вони не заперечують. Однак, пояснив, що транспортний засіб зламався, його вивезення з України неможливе, оскільки такий не перебуває на ходу.

Представник Галицької митниці Держмитслужби в судовому засідання зазначив, що у діях ОСОБА_2 наявний склад правопорушення, яке йому інкриміноване. До останнього слід застосувати стягнення, передбачене санкцією ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового порядку застосування статей 470 та 481».

Заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, представника митниці, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч. 1 ст. 486 МК України).

Частиною 6 ст. 481 МК України передбачена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

У відповідності до вимог ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта, іншими документами.

Частиною 1 ст. 381 МК України встановлено, що громадянам дозволяється поміщувати у митний режим транзиту транспортні засоби особистого користування з метою прохідного транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу.

Пунктом 57 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України, встановлено, що термін «товар» вживається в значенні будь-якої рухомої речі, у тому числі такої, на яку законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Таким чином «транспортний засіб особистого користування» охоплюється поняттям «товар», оскільки є рухомою річчю.

Товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, перебувають під митним контролем і повинні бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного ст. 95 МК України (ст. 90 та 93 МК України).

Згідно ч. 1 ст. 380 Митного кодексу України, тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Частиною 6 статті 380 Митного кодексу України передбачено, що тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Частиною 7 статті 380 Митного кодексу України у разі втрати чи повного зіпсування тимчасово ввезених транспортних засобів особистого користування внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили перебіг строку тимчасового ввезення зупиняється за умови надання органам доходів і зборів власниками таких транспортних засобів достатніх доказів їх втрати чи зіпсування. Дозволяється поміщення таких транспортних засобів у митний режим знищення або руйнування.

Статтею 460 Митного кодексу України визначено, що вчинення порушення митних правил, передбачених, в тому числі статтею 481 Митного кодексу України, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої Митним кодексом України.

З огляду на наведене, суд вважає, що в діях ОСОБА_2 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, а саме останній перевищив встановлений митним кодексом України строк доставки транспортного засобу особистого користування, що перебуває під митним контролем до органу доходів і зборів призначення, терміном більше ніж на тридцять діб, що підтверджується протоколом про порушення митних правил № 4986/20900/19 від 25 грудня 2019 року; витягом з АСМО «Інспектор», письмовими поясненнями, доповідною запискою державного інспектора митного оформлення, копією контрольного талону та митною декларацією. Факт невивезення автомобіля з митної території України не заперечується захисником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Таким чином, аналізуючи наведені докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України доведена повністю.

Судом не приймаються як належні посилання захисника на неналежне оформлення матеріалів адміністративної справи у зв`язку з незалученням перекладача з польської мови, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 503 МК України, перекладачем може бути особа, яка володіє мовою, знання якої необхідне для здійснення перекладу під час провадження у справі про порушення митних правил. Як перекладач може виступати посадова особа митного органу.

Постановою суду від 28 січня 2020 року за клопотанням захисника справа була повернута до Галицької митниці Держмитслужби для належного оформлення, з метою отримання відомостей про особу, яка здійснювала усний та документальний переклад при оформленні справи. З листа митного органу від 10 лютого 2020 року № 7.4/20-04/8.19/3711 вбачається що зазначений переклад був здійснений державним інспектором ОСОБА_4 , який вільно володіє польською мовою. Жодних зауважень від громадянина Республіки Польща ОСОБА_2 з приводу перекладу не надходило.

Окрім того, суд зазначає, що поломка транспортного засобу, про яку зазначив захисник в судовому засіданні, не є обставиною, внаслідок якої транспортний засіб не може прибути до органу доходів і зборів призначення, й не може завадити його доставці до цих органів за допомогою інших технічних способів (шляхом буксирування, на лафеті тощо). Митне законодавство не передбачає необхідність вивезення автомобіля виключно власним ходом, а лише визначає обов`язок доставити транспортний засіб до органу доходів і зборів призначення у встановлені законом строки, що може бути виконаний за допомогою інших технічних способів (на лафеті, шляхом буксирування тощо). Більше того, доказів такої поломки захисником суду надано не було.

Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за порушення митних правил, суд приймає до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З урахуванням характеру вчиненого порушення, особи порушника, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_2 адміністративне стягнення в порядку, що визначений Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового порядку застосування статей 470 та 481», у виді штрафу 17000,00 грн.

У відповідності до ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Так, ст. 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420,40 гривень.

Керуючись ст.ст. 458, 459, 461, 481, 486, 527, 528 МК України

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 420 (чотириста двадцять) грн 40 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Л.Д. Фролова