Справа № 459/3692/19 Головуючий у 1 інстанції: Жураковський А.І.
Провадження № 33/811/147/20 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Червоноградського міського суду Львівської області від 22 січня 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130, КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 14 грудня 2019 року о 17 год. 13 хв. на вул. Львівська б/н та перехресті вул. Промислова б/н у м. Червонограді Львівської області керував автомобілем марки «ВАЗ 21013», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а ПДР.

Не погоджуючись із рішенням судді міського суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, просить скасувати постанову судді Червоноградського міського суду Львівської області від 22 січня 2020 року та прийняти нову постанову, якою звільнити його від адміністративної відповідальності на підставі ст.21 КУпАП, а матеріали справи №459/3692/19 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, передати на розгляд трудового колективу дільниці з монтажу та демонтажу гірничошахтного обладнання ВП «Шахта «Відродження» ДП «Львіввугілля».

В обгрунтування своїх апеляційних вимог особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 покликається на те, що суддею першої інстанції безпідставно не задоволено клопотання директора ВП «Шахта «Відродження» ДП «Львіввугілля» №09-44 від 14 січня 2020 року про передачу матеріалів про адміністративне правопорушення відносно нього на розгляд трудового колективу, оскільки саме колектив дільниці з монтажу та демонтажу гірничошахтного обладнання ВП «Шахта «Відродження» ДП «Львіввугілля» може поручитися за нього, адже на його виховання і перевиховання можуть вплинути саме ті працівники, з якими він безпосередньо працює та знають його особисті якості.

Як зазначає ОСОБА_1 , оскільки трудовий колектив ВП «Шахта «Відродження» ДП «Львіввугілля» налічує понад 1100 працівників і не усі працівники знають його і його особисті якості, питання про взяття його на поруки не розглядалося усім трудовим колективом, а лише трудовим колективом дільниці, на якій він працює.

ОСОБА_1 звертає увагу на те, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнавав та визнає, щиро кається, зробив для себе правильні і важливі висновки щодо подальшої недопустимості такої поведінки, а також просить врахувати відсутність будь-якої шкоди від вчиненого правопорушення.

В обґрунтування необхідності задоволення апеляційних вимог особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, покликається також й на те, що він проживає разом зі своїми батьками-пенсіонерами, які часто хворіють і перебувають на лікуванні, у зв`язку з чим йому необхідний автомобіль для постійних поїздок в лікарню.

Заслухавшиособу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Висновок судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю зібраних й перевірених судом доказів, що ніким не оспорюється.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

Згідно зі ст. 252-1 КЗпП України трудовий колектив підприємства утворюють всі громадяни, які своєю працею беруть участь у його діяльності на основі трудового договору (контракту, угоди), а також інших форм, що регулюють трудові відносини працівника з підприємством.

Таким чином, звільнення особи від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд трудового колективу можливе лише за клопотанням колективу підприємства, установи чи організації, членом якого є особа-порушник. Клопотання має бути оформлене протоколом загальних зборів колективу, який долучається до справи.

Апеляційний суд погоджується із висновком судді першої інстанції про те, що клопотання складене без дотримання визначеного законом порядку, оскільки до такого не додано протокол загальних зборів трудового колективу ВП «Шахта «Відродження» ДП «Львіввугілля», натомість надано протокол загальних зборів трудового колективу окремої дільниці підприємства, що не може свідчити про дотримання визначеного законом порядку складання такого документу.

Окрім цього, застосування до правопорушника положень ст. 21 КУпАП є правом, а не обов`язком органу (посадової особи), уповноваженого вирішувати справу про адміністративне правопорушення, при цьому можливість її застосування передусім залежить від характеру вчиненого адміністративного правопорушення.

Хоч ОСОБА_1 щиро розкаюється у вчиненому, працює на ВП «Шахта «Відродження» ДП «Львіввугілля», раніше Правил дорожнього руху не порушував, до адміністративної відповідальності не притягувався, однак, ураховуючи характер вчиненого діяння та значну суспільну небезпеку правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, зокрема те, що керування джерелом підвищеної небезпеки в стані алкогольного сп`яніння може привести до тяжких наслідків, ОСОБА_1 , як водій, керуючи джерелом підвищеної небезпеки у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлював, що це заборонено законом та становить небезпеку для оточуючих, однак проігнорував цю заборону, а також зважаючи на мету застосування адміністративного стягнення, апеляційний суд погоджується із висновком судді першої інстанції та не вбачає підстав для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на розгляд трудового колективу та застосування до останнього заходу громадського впливу.

Наведені ОСОБА_1 в апеляційній скарзі обставини як на підставу передачі матеріалів про адміністративне правопорушення відносно нього на розгляд трудового колективу враховуються при обранні адміністративного стягнення, однак такі не можуть бути безумовною підставою для застосування положення ст.21 КУпАП.

На переконання апеляційного суду, обираючи ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суддя першої інстанції дотримався вимог ст. 33 КУпАП, урахував дані про особу порушника, зокрема й ті, які наведені в скарзі, ступінь його вини та майновий стан, та в межах безальтернативної санкції ч.1 ст.130 КУпАП призначив таке, яке за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Ураховуючи вищенаведене, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова судді першої інстанції є законною й обґрунтованою, прийнятою у відповідності до вимог процесуального закону, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

постанову судді Червоноградського міського суду Львівської області від 22 січня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Т.М. Урдюк