Справа № 473/2863/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

"09" вересня 2020 р. місто Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Дробинський О.Е.,

з участю секретаря судового засідання - Данилевич Т.О.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Вознесенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Вознесенська Миколаївської області, громадянки України, не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

-за ч.2 ст.184 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

12 серпня 2020 року в місті Вознесенську по вулиці Маріїнській №7 громадянка ОСОБА_1 ухилилась від виконання, передбачених ст.150 Сімейного Кодексу України, обов`язки щодо виховання своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_7 , а саме: в будинку дуже брудно, скрізь розкидані брудні речі, відсутні продукти харчування.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.2ст.184 КУпАП, тобто ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

В судовому засідання ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2ст.184 КУпАП визнала повністю.

Крім того, досліджені письмові матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серія АПР18 № 641630 від 19 серпня 2020 року /а.с.1/, подання директора Вознесенського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 13 серпня 2020 року /а.с.2/, акт обстеження від 12 серпня 2020 року /а.с.3/, копія постанови Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 жовтня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП України /а.с. 4/, та інші матеріалами справи, свідчать про те, що ОСОБА_1 дійсно вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.184 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст. 33 КУпАП передбачено, що при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 6 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Судом враховано, що ОСОБА_1 , є багатодітною матір`ю, не працює, перебуває у декретній відпустці, вчинене нею адміністративне правопорушення не спричинило шкоди інтересам держави та громадянам, а тому суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі ст. 22 КУпАП, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності через малозначність вчиненого нею адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст.184, ст. ст. 22,23, 283, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого.2 ст.184 КУпАП.

На підставі ст. 22 КУпАП ОСОБА_1 , звільнити від адміністративної відповідальності через малозначність вчиненого нею адміністративного правопорушення, з обмеженням усним зауваженням.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 /десяти/ днів з дня винесення постанови.

Суддя О.Е. Дробинський