Справа № 308/8059/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2020 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шумило Н.Б., за участю секретаря судових засідань Просяник В.С., прокурора Цар І.І., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Ігнатенка С.С., розглянувши матеріали справи, які надійшли вiд Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої

головним державним ревізор-інспектором відділу ліцензування роздрібної торгівлі

алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним управління контролю за обігом та

оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДПС у Закарпатській області, яка зареєстрована та

проживає за адресою: АДРЕСА_1 (згідно даних протоколу),

АДРЕСА_2 (згідно даних наданих в судовому засіданні),

за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 перебуваючи на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу ліцензування роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДПС у Закарпатській області в період з серпня 2019 року по теперішній час та будучи у відповідності до підпункту «е» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом декларування, на якого поширюється дія вказаного Закону, в порушення вимог ч.1 ст.45 вказаного Закону, несвоєчасно, без поважних причин, подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік, а саме, подала таку декларацію лише 02.06.2020 року, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією.

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення, передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

02.09.2020 року захисник ОСОБА_1 адвокат Ігнатенко С.С. через канцелярію суду, подав письмові пояснення, які долучено до матеріалів справи. У вказаних поясненнях зазначає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Посилається на наявність у особи поважної причини, через яку було несвоєчасно подано декларацію, що виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Поважною причиною вказує встановлення карантинно-обмежувальних заходів через спалах вірусу COVID-19, оскільки було встановлено заборону здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, зокрема пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі. На території Закарпатської області послаблення карантинних обмеження, у вигляді зняття заборони на здійснення перевезень пасажирів у міжміському та приміському внутрішньообласному сполученні відбулося лише з 01 червня 2020 року. Також зазначає, що ОСОБА_1 , наприкінці травня 2020 року декілька разів робила спроби зайти на сайт НАЗК до Єдиного державного реєстру декларацій з метою подання щорічної електронної декларації за 2019 рік, однак кожного разу вибивало помилку через відсутність електронного цифрового підпису. При цьому, внаслідок запровадження карантинних обмежень, заборону пасажирських перевезень у приміському сполученні на території Закарпатської області ОСОБА_1 не мала об`єктивної можливості своєчасно подати до Єдиного державного реєстру декларацій свою щорічну декларацію за 2019 рік, зокрема через відсутність електронного цифрового підпису. Тобто, у ОСОБА_1 прямого чи непрямого умислу на вчинення діяння, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, не було.

Крім того, у поясненнях зазначено, що ОСОБА_1 є матір`ю чотирьох малолітніх дітей, з серпня 2013 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною, з початку установлення Урядом карантину на всій території України перебувала сама із дітьми на самоізоляції у сімейному сільському будинку в селі Пацканьово Ужгородського району, через що не мала змоги їхати в місто для оформлення електронного цифрового підпису. При цьому, звертає увагу на те, що інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення є малозначним з огляду на те, що умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП у неї не було, в матеріалах справи докази, які б доводили протилежне відсутні; строк затримки подання ОСОБА_1 щорічної декларації за 2019 рік є незначним та складає лише два дні; у строк передбачений законодавцем для подання щорічної декларації за 2019 рік ОСОБА_1 вживала заходів з повідомлення НАЗК про неможливість своєчасного подання щорічної декларації з поважних причин. Звертає увагу на те, що формально ОСОБА_1 була призначена у 2019 році на посаду головного державного ревізора-інспектора одного з відділів Головному управління ДПС у Закарпатській області, однак протягом 2019 року жодних службових обов`язків та владних повноважень, як головний державний ревізор-інспектор Головному управління ДПС у Закарпатській області не здійснювала, оскільки ще з 23 серпня 2013 року, в т.ч. протягом усього 2019 року, перебуває у відпустці по догляду за дитиною без збереження заробітної плати.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки вона, в порушення вимог ч.1 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції», не своєчасно, 02.06.2020 року, без поважних причин, подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік. Також, зазначив, що вина ОСОБА_1 доведена зібраними по справі доказами, згідно вимог закону проведено перевірку та складено протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією. Просив визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП. При цьому, враховуючи обставини вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, врахувати малозначність вчиненого.

ОСОБА_1 у судовому засіданні 02.09.2020 року пояснила, що у зв`язку із впровадженням карантину знаходилася на самоізоляції разом з своїми неповнолітніми дітьми, перебувала в гірському селі, де поганий зв`язок інтернету, не мала можливості доїхати до міста Ужгорода, оскільки транспорт до 01.06.2020 року не їздив, крім того, не мала з ким залишити дітей. При спробах зайти на сайт для заповнення декларації їй видавало помилку, оскільки як з`ясувалося закінчилася дія електронного ключа. Крім того, у зв`язку з поширенням пандемії COVID-19 не мала можливості зібрати всю достовірну інформацію про доходи для заповнення декларації. Про вказані обставини 31.05.2020 року вона повідомила НАЗК, за допомогою електронного звернення. Відразу ж, як відновили рух транспорту, 01 червня 2020 року вона поїхала в м. Ужгород, виготовила електронний ключ та 02 червня 2020 року подала декларацію за 2019 рік. Просила закрити провадження у вказаній адміністративній справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв?язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Ігнатенко С.С. у судовому засіданні підтримав подані письмові пояснення, доповнив, що через запровадження карантинних обмежень, заборону пасажирських перевезень у приміському сполученні на території Закарпатської області ОСОБА_1 не мала об`єктивної можливості своєчасно подати до Єдиного державного реєстру декларацій щорічну декларацію за 2019 рік, зокрема через відсутність електронного цифрового підпису, який необхідно було виготовити в Ужгороді, тобто, у ОСОБА_1 прямого чи непрямого умислу на вчинення діяння, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, не було. Крім того, зазначив, що у протоколі про адміністративне правопорушення № 160 від 07.08.2020 року обґрунтувань та доказів на підтвердження суб`єктивної сторони даного правопорушення не наведено. Тобто, вина ОСОБА_1 у формі умислу, мотив (корисливий, особиста зацікавленість, неправильно зрозумілі інтереси служби, тощо) та мета інкримінованого їй правопорушення не доведені. Будь-які докази того, що ОСОБА_1 діяла умисно, усвідомлювала протиправний характер своїх дій, який посягає на встановлений правопорядок, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні. Просив враховати положення пункту 2-1 Прикінцевих положень розділу ХІІІ ЗУ «Про запобігання корупції» відповідно до якого, суб`єкти декларування, які у період до 1 червня 2020 року не мали можливості подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбачену абзацом першим частини другої статті 45 цього Закону у зв`язку із встановленням на території їх проживання карантинно-обмежувальних заходів, звільняються від відповідальності за несвоєчасне подання такої декларації. При цьому, просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, висновок прокурора, дослідивши матеріали справи приходжу до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та Законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

У відповідності до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для її правильного вирішення.

Статтею 1 Закону №1700-VІІ «Про запобігання корупції» визначено, що правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно із підпунктом «е», п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону є: посадові та службові особи органів прокуратури, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань, Національного антикорупційного бюро України, дипломатичної служби, державної лісової охорони, державної охорони природно-заповідного фонду, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, і центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику

В судовому засіданні встановлено, що наказом Головного управління ДПС у Закарпатській області від 20.08.2019 року №96-о призначено ОСОБА_1 21 серпня 2019 року на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу ліцензування роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним управлінням контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДПС у Закарпатській області в порядку переведення з Головного управління ДФС у Закарпатській області.

Пунктом 15.4 даного наказу підтверджується, що ОСОБА_1 ознайомлена з вимогами і обмеженнями щодо проходження державної служби відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» та зобов`язалась дотримуватися (а.с. 13).

Таким чином, ОСОБА_1 у відповідності до підпункту «е» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно п. 5 ч.1, ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про запобігання корупції» Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти. Нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів.

Так, у відповідності до підпункту 1 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 10.06.2016 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016р. за №959/29089, суб`єкти декларування подають декларації відповідно до статті 45 Закону з додержанням таких вимог: щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Водночас, Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020р. №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 установлено з 12 березня 2020 р. на усій території України карантин.

Пунктом 2-1 Прикінцевих положень розділу ХІІІ ЗУ «Про запобігання корупції» встановлено, що декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до статті 45 цього Закону подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 1 червня.

Так, у відповідності до вимог ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, зобов`язана була подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2020 року до 00 годин 00 хвилин 01 червня 2020 року за формою, що визначається Національним агентством, а саме: щорічну декларацію.

При цьому, як вбачається з долучених до протоколу даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 02.06.2020 року о 21:46 подала декларацію (щорічну) (а.с. 14-15). Зазначене також підтверджується і послідовністю дій користувача Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які вчинила ОСОБА_1 у період ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 21-23).

У відповідності до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно з п. 2 роз`яснень спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (надалі - ВССУ) «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» вих. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, зазначено, що для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

Враховуючи наведені роз`яснення, обставини, на які вказує ОСОБА_1 та її захисник, зокрема щодо заборони на здійснення перевезень пасажирів та відсутність й неї електронного цифрового підпису, які перешкодили ОСОБА_1 своєчасно подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік, не вважаю поважними причинами несвоєчасного подання такої.

Крім того, щодо посилань захисника про застосування положень пункту 2-1 Прикінцевих положень розділу ХІІІ ЗУ «Про запобігання корупції» зазначаю наступне.

Так, у відповідності до абз. 2 пункту 2-1 Прикінцевих положень розділу ХІІІ ЗУ «Про запобігання корупції» встановлено, що суб`єкти декларування, які у період до 1 червня 2020 року не мали можливості подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбачену абзацом першим частини другої статті 45 цього Закону, або повідомлення про суттєві зміни у майновому стані відповідно до статті 52 цього Закону у зв`язку із встановленням на території їх проживання карантинно-обмежувальних заходів, звільняються від відповідальності за несвоєчасне подання такої декларації чи повідомлення у зазначений період.

Таким чином, у зв`язку із карантинно-обмеженнями заходами особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, звільняються від відповідальності за несвоєчасне подання декларація за 2019 рік лише особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 та зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік, а також суб`єкти декларування у разі суттєвої зміни у майновому стані, які зобов`язані повідомити про це Національне агентство у десятиденний строк.

Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема: протоколом про вчинення адміністративного правопорушення №160 від 07 серпня 2020 року, який складено уповноваженою особою, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення; поясненнями ОСОБА_1 , у яких вона зазначає, що подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік 02.06.2020 року; заявою (клопотанням) ОСОБА_1 від 31.05.2020 року; наказом Головного управління ДПС у Закарпатській області від 20.08.2019 року №96-0, яким ОСОБА_1 призначено на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу ліцензування роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним управлінням контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДПС у Закарпатській області, відповідно до якого у неї виник обов`язок подачі декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування; даними витягів з Єдиного державного реєстру декларацій з відомостями щодо ОСОБА_1 ; послідовністю дій користувача Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які вчинила ОСОБА_1 у період 01.01.2020 -16.07.2020, якими підтверджується, що ОСОБА_1 02.06.2020 року о 21:46 подана декларація (щорічна).

Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, вважаю, що всі вищезазначені докази є належними, допустимими та достовірними. Ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Таким чином, приходжу до переконання, що ОСОБА_1 являючись суб`єктом декларування, здійснив несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.172-6 КУпАП.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення даного адміністративного правопорушення, беру до уваги положення ст. 22 КУпАП, які вказують, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому, у кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Будь-яких застережень щодо неможливості застосування до окремих складів адміністративних правопорушень положень ст. 22 КУпАП закон не містить.

Враховую, що згідно довідки виданої виконкомом Пацканівської сільської ради №305 від 31.08.2020 року ОСОБА_1 ,1981 р.н. фактично з 16 березня 2020 року проживає за адресою АДРЕСА_3 по теперішній час з дітьми: син ОСОБА_2 , 2006 р.н.; син ОСОБА_3 ,2009 р.н.; дочка ОСОБА_4 , 2014 р.н.; дочка ОСОБА_5 , 2016 р.н.

Відповідно до довідки Головного управління ДПС у Закарпатській області від 31.08.2020 ОСОБА_1 головний державний ревізор-інспектор відділу ліцензування роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДПС у Закарпатській області з 30.12.2016 року по 17.10.2019 року перебувала у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, з 18.10.2019 року по 17.10.2020 року перебуває у відпустці без збереження заробітної плати відповідно до п.3 ст.25 Закону України «Про відпустки».

Згідно довідки Ужгородського міського центру первинної медико-санітарної допомоги №79/6 від 08.10.2019 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 18.10.2019 року потребує домашнього догляду.

Довідками ГУ ДФС у Закарпатській області від 01.09.2020 та ГУ ДПС у Закарпатській області від 31.08.2020 підтверджується, що дохід ОСОБА_1 за 2019 рік складав 0,00 грн.

Враховуючи наведені вище обставини, а також те, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, щорічну декларацію за 2019 рік подала 02.06.2020 року із незначним запізненням, від встановленого ЗУ «Про запобігання корупції» граничного строку її подання, дане правопорушення не потягло настання будь-яких негативних наслідків суспільним або державним інтересам, тому вважаю за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності через малозначність вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Відповідно до ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження, органом (посадовою особою), який уповноважений розглядати справу, виноситься постанова про закриття справи.

Керуючись ст. 22, ч. 1 ст. 172-6, 283, 284 КУпАП, суддя,-

постановив:

ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрити

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: Н.Б. Шумило