Житомирський апеляційний суд
Справа №279/2457/20 Головуючий у 1-й інст. Коваленко В. П.
Категорія ч.1 ст. 130, 185 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2020 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Бережна С.В., за участю правопорушника ОСОБА_1 , захисника Бугайова М.В., розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Бугайова М.В. в інтересах правопорушника ОСОБА_1 на постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17 липня 2020 року за ч.1 ст.130, ст.185 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого

в с т а н о в и в:

Постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17 липня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст.130 ч.1,185 КУпАП та накладено адміністративне стягнення:

- за ст.130 ч.1 КУПАП (в редакції на час скоєння адміністративного правопорушення) штраф в сумі 10 200 гривень, з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.

- за ст. 185 КУПАП штраф в сумі 136 гривень.

На підставі ст.36 КУпАП накласти стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 гривень з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 420,40 грн. судового збору.

Згідно постанови суду, 21.05.2020 року о 23 годині 40 хвилин на 152 км. а/д КиївЯготин ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем марки "ВАЗ -21099" державний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння : запах алкголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п 2.5 Правил дорожнього руху України.

21.05.2020 року о 23 годині 40 хвилин на 152 км а/д Київ - Ковель - Яготин після складання відносно водія ОСОБА_1 адміністративного протоколу серії БР №214757 згідно ст.130 ч.1 КУпАП на неодноразову вимогу працівника поліції надати своє посвідчення водія серії НОМЕР_2 , для вилучення згідно ст.265-1 КУпАП не надав та у категоричній формі відмовився.

Такими своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. ст.130 ч.1,185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що стверджується матеріалами справи.

В поданій апеляційній скарзі захисник Бугайов М.В. просить скасувати оскаржувану постанову та провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП і ст.185 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративних правопорушень. Стверджує, що до протоколу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП додаються копія відеозапису на диску, рапорт поліцейського і два пояснення свідків. Протокол і рапорт в зазначених матеріалах склав працівник поліції ОСОБА_2 , а пояснення у свідків відібрав поліцейський ОСОБА_3 . При огляді пояснень свідків вони написані особисто працівником поліції і у цих поясненнях відсутні попередження свідків про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України, а також зазначено, що пояснення відбирались в місті Житомирі, хоча події відбувались у Коростенському районі. Окрім того, в поясненнях після тексту і текстом слів «З моїх слів записано вірно» проміжок перекреслено, це вказує на те, що пояснення писалось на чистою аркуші. При огляді копії відеозапису, який виконаний на диску, вбачається, що копія виконана і чотирьох сеансах, що вказує на те, що поліцейські змонтували зазначений відеозапис, так а згідно інструкції запис повинен бути непреривним. В зазначеній відеокопії видно і чутно, що мій ОСОБА_1 просить поліцейського поїхати на освідування до лікарні, але поліцейський законні вимоги проігнорував. Поліцейський запропонував пройти ОСОБА_1 освідування на стан сп`яніння за допомогою приладу, на що він відмовився, так як знає, що зазначені прилади фальсифікують результати освідування і повідомив поліцейському, що він пройде освідування в Коростенський ЦМЛ. Поліцейські відмовились везти його до ЦМЛ. Після цього він поїхав додому на власному автомобілі. Ніякі права згідно ст.268 КУпАП йому не роз`яснювались, прилад не показувався, направлення на освідування не виписувалось, протоколи в його присутності не складали, він їх не підписував. Крім того, в матеріалах справи немає відомостей про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, або розписки про передачу керування іншій особі.

З зазначених матеріалів також вбачається, що відносно ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол за ст.185 КУпАП, з якого вбачається що останній на неодноразову вимогу поліцейського не надав посвідчення водія, хоча поліцейському було через вікно автомобіля показано посвідчення і технічний паспорт, який він сфотографував і використав при складанні адміністративних матеріалів у відповідності до п.2.4 ПДР України. Із матеріалів справи вбачається, що до протоколу не додано будь-яких доказів вчинення ОСОБА_1 , правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП. Крім того у відповідності до ч.2 ст.277 КУпАП справа про правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП розглядається протягом доби з дня одержання органом правомочним розглядати справу, а отже пройшли всі строки для розгляду цієї справи.

Також захисник вказує, що з огляду на викладене суд першої інстанції розглянув справу з порушенням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, без з`ясування усіх фактичних обставин, які мають бути обов`язково з`ясовані під час розгляду справи, а тому постанова місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 і ст.185 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Допитаний апеляційним судом свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні апеляційного суду пояснив, що його зупинили працівники поліції, щоб бути свідок. ОСОБА_1 сидів в автомобілі. Працівники поліції хотіли, щоб він подихав в трубку, він відмовився, але сказав, що поїде в лікарню. Він, ОСОБА_4 , з іншим свідком стояли позаду автомобіля. Але працівники поліції наполягали, щоб водій пройшов огляд саме на місці зупинки пройти освідування на місці зупинки транспортного засобу. Пропонували їм, свідкам підписати протокол. Ознак сп`яніння, зазначених в протоколі, не було, водій був нормальний. Письмові пояснення писав працівник поліції, він підписав їх, не читаючи.

Інший свідок, допитаний апеляційним судом - ОСОБА_5 , пояснив, що їхали на автомобілі. Їх зупинили працівники поліції. Почали питати у них причину зупинки і виникла конфліктна ситуація. Працівники поліції запропонували пройти освідування на приладі «Драгер». Відмовились, оскільки не довіряють цьому прибору, але хотіли проїхати в медзаклад, на що працівники поліції відмовилися та наполягали на огляді на місці зупинки.. Ознак сп`яніння у Котовського не було, бо він був тверезий, в стані сп`яніння був саме він (свідок ), тому і попросив ОСОБА_1 довезти його з рибалки додому. Посвідчення водія працівники поліції в ОСОБА_1 не вимагали, він його показав, і все.

В судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 та його захисник Бугайов М.В. апеляційну скаргу та її вимоги підтримали з викладених в ній мотивів, надали пояснення, аналогічні доводам апеляційної скарги. Додатково пояснили, що протокол по ст. 185 КУпАП при ОСОБА_1 взагалі не складався, ніяких доказів вчинення цього правопорушення в матеріалах справи немає.

Заслухавши доводи та пояснення правопорушника ОСОБА_1 та його захисника Бугайова М.В., перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга захисника Бугайова М.В. підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. При цьому обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи вирішуючи дану справу, суд першої інстанції не в повній мірі врахував вимоги ст.245, 252, 280 КУПАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом.

З постанови суду слідує, що висновок суду про вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтується та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №214757 від 21.05.2020 року (а.с.1), згідно якого 21.05.2020 року о 23 годині 40 хвилин на 152 км. а/д Київ - Ковель - Яготин водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем марки "ВАЗ -21099" державний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння : запах алкголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п 2.5 Правил дорожнього руху України. Також суд першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винним за ч.1 ст.130 КУпАП послався на письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , рапорт інспектора, відеозаписом патрульного поліцейського.

Згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_7 від 21.05.2020 року (а.с.4-5) вбачається, що 21.05.2020 року близько 23год. 40хв. за адресою Житомирська область, Коростенський район на 152 км. а/д М-07 вони були запрошені працівниками поліції в якості свідків, щоб засвідчити транспортного засобу ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1 , громадянину ОСОБА_1 було запропоновано пройти освідування на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер алкотест» на місці зупинки, на що водій відмовився. Поліцейськими також було запропоновано пройти освідування у найближчому медичному закладі охорони здоров`я, на що даний водій також відмовився в їх присутності. Поліцейськими було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП. Громадянин ОСОБА_1 ознайомлений з ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, від керування відсторонений, від підпису в протоколі відмовився. Пред`явив посвідчення водія та не надав його для вилучення.

Так, з рапорту інспектора взводу №1 роти №4 батальйону УПП в Житомирській області ДПП України Єзерського О. (а.с.3) слідує, що під час несення служби 21.05.2020 року в складі екіпажу 303 спільно з лейтенантом поліції ОСОБА_8 на а/д Київ - Ковель -Ягодин 152 км. О 23год.40хв. по орієнтуванню було зупинено автомобіль ВАЗ-21099, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , під час спілкування з яким виявлено в останнього ознаки алкогольного сп`яніння: а запах алкоголю з порожнити рота, порушення координації рухів, порушення мови.; в присутності двох свідків водію ОСОБА_1 було запропоновано в установленому законом порядку пройти освідування за допомогою приладу «Драгер Алкотестер», на що водій відмовився, а також у найближчому медичному закладі, після чого було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП серії БР №214757. На неодноразову вимогу надати своє посвідчення водія серії НОМЕР_2 для вилучення згідно ст.265-1 КУпАП водій ОСОБА_1 не надав та в категоричній формі відмовився, після чого було складено протокол серії АА 304838 за ст.185 КУпАП.

З дослідженого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери патрульного поліцейського (а.с.7) вбачається відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер Алкотестер», однак наполягав на огляді на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, а також вказаний відеозапис не містить інформації щодо наявності у ОСОБА_1 однозначних ознак алкогольного сп`яніння, зазначених в протоколі про адмінправопорушення.

Аналізуючи інші досліджені судом першої інстанції докази, наведені вище в цій постанові суду, та перевірені під час апеляційного розгляду, апеляційний суд дійшов наступного висновку. Рапорт інспектора взводу №1 роти №4 батальйону УПП в Житомирській області ДПП України Єзерського О. є внутрішньовідомчим документом Департаменту патрульної поліції України та не може безумовно трактуватися як доказ винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого останньому правопорушенні за ч.1 ст.130 КУпАП., тим більше що складений він посадовою особою, яка фіксувала безпосередньо правопорушення.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_7 від 21.05.2020 року не підтверджують наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а лише засвідчують факт відмови останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі.

При цьому, аналізуючи покази допитаного апеляційним судом свідка ОСОБА_4 , який зазначений в протоколі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, то останній підтвердив письмові пояснення, долучені до зазначеного протоколу, але заперечив ознаки сп`яніння у ОСОБА_1 , оскільки водій був в нормальному стані і зазначених в протоколі ознак алкогольного сп`яніння в нього він не бачив, тим більш, що водій сидів в автомобілі та не виходив, а він до нього не підходив.

Апеляційний суд з огляду на безпосередність сприйняття пояснень свідка ОСОБА_4 в судовому засіданні, бере до уваги саме дані пояснення, а не його письмові пояснення, долучені до протоколу, які він лише частково підтримав в ході судового розгляду справи в апеляційному суді.

Таким чином перелічені докази не підтверджують того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, зазначеними в протоколі. При цьому, до адміністративного протоколу не долучено акту про виявлення в останнього ознак такого сп`яніння, який би також за підписами свідків міг би свідчити про наявність таких ознак у правопорушника.

З огляду на наведене, один адміністративний протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, в якому лише зазначено про наявність ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , без підтвердження зазначених обставин іншими доказами не може безумовно свідчити про наявність таких ознак, що є передумовою для законної вимоги працівників поліції про проходження водієм огляду на стан такого сп`яніння та ознакою складу даного правопорушення, що підлягає доведенню поза розумним сумнівом.

Таким чином, доведення лише самої формальної відмові ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, тим більш без однозначного доведення відмови від огляду і в медичному закладі, без доведеності наявності передумови для такого огляду - ознак алкогольного сп`яніння, не надає підстав для висновку про доведеність вини особи у вчиненні правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Наявні в матеріалах справи докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, викликають сумнів в своїй достовірності, а дії працівників поліції не відповідали в повному обсязі вимогам як ст. 266 КУпАП так і положенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також положенням ч.2 ст.251 КУпАП щодо доведеності обставин, зазначених в протоколі.

Щодо інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ст.185 КУпАП, приходжу наступного висновку.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №304838 від 21.05.2020 року за ст.185 КУпАП 21.05.2020 року о 23 годині 40 хвилин на 152 км а/д Київ - Ковель - Яготин після складання відносно водія ОСОБА_1 адміністративного протоколу серії БР №214757 згідно ст.130 ч.1 КУпАП на неодноразову вимогу працівника поліції надати своє посвідчення водія серії НОМЕР_2 , для вилучення згідно ст.265-1 КУпАП не надав та у категоричній формі відмовився.

Визнаючи ОСОБА_1 за ст.185 КУпАП, суд першої інстанції послався на зазначені в цій постанові ті ж письмові пояснення свідків, рапорт працівника поліції, згідно яких ОСОБА_1 на неодноразову вимогу працівника поліції надати своє посвідчення водія не надав та у категоричній формі відмовився, а також на відеозапис з нагрудної відеокамери патрульного поліцейського.

Однак, з таким висновком суду про доведеність даного правопорушення наведеними визе доказами погодитися апеляційний суд не може.

Так, жодних пояснень свідків до протоколу про дане адмінправопорушення не долучено, про наявність вказаних свідків в протоколі не зазначено.

При цьому письмові пояснення свідків, наявні в матеріалах справи та долучені до протоколу про адмінправопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП підтвердження зазначених вище обставин також не містять. В судовому засіданні апеляційного суду свідки ОСОБА_9 і ОСОБА_5 , які в засіданні апеляційного суду жодним чином не підтвердили, що ОСОБА_1 на неодноразову вимогу працівника поліції надати своє посвідчення водія його не надав та у категоричній формі відмовився це робити.

При цьому, з наведеного вище в цій постанові відеозапису патрульного поліцейського не вбачається вимоги патрульного поліцейського щодо пред`явлення ОСОБА_1 посвідчення водія серії НОМЕР_2 для його вилучення, а так само і факту відмови останнього пред`явити таке посвідчення водія та надати його для вилучення. З відеозапису лише вбачається, що на вимогу працівника поліції ОСОБА_1 показав водійське посвідчення, разом з тим даним відеозаписом вимога про надання даного посвідчення для вилучення, як і відмова ОСОБА_1 від цього не зафіксована.

При цьому рапорт працівника поліції не може бути належним доказом в даній справі, оскільки містить в собі по суті пояснення працівника поліції, який складав протоколи по вказаним правопорушенням, та такі пояснення не можуть бути оцінені судом як в повному обсязі об`єктивні.

За таких обставин, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення серії АА №304838 від 21.05.2020 року за ст.185 КУпАП відносно ОСОБА_1 без підтвердження його жодним доказом не може безумовно свідчити про доведеність вини у вчиненні інкримінованого йому правопорушення за ст.185 КУпАП.

На зазначені обставини суд першої інстанції належної уваги не звернув, та прийшов до передчасного і помилкового висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаних правопорушень.

За наведених обставин, доводи апеляційної скарги, знайшли своє підтвердження, у зв`язку з чим постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень за ч.1 ст.130, 185 КУпАП, у відповідності до положень п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. ст.285, 294 КУпАП, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Бугайова М.В. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17 липня 2020 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.185 КУпАП, скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.185 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: