Номер провадження: 33/813/56/20
Головуючий у першій інстанції Черевко С. П.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі судді судової колегії судової палати з розгляду цивільних справ Драгомерецького М.М.,

при секретарі: Павлючук Ю.В.,

за участю: ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2019 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №172900 від 04.09.2019р., ОСОБА_1 04 вересня 2019 року о 09.10 год., керуючи автомобілем «Субару», д/н НОМЕР_1 , по вул. Малиновського у м. Одесі, під час руху заднім ходом не впевнився у безпечності маневру та не скористався допомогою сторонніх осіб, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Хюндай», д/н НОМЕР_2 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність згідно ст. 124 КУпАП (а. с. 1).

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2019 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень, та стягнуто судовий збір в розмірі 384,20 гривень (а. с. 8).

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, 25 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що постанова Малиновського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2019 року є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм процесуального права, тому просить її скасувати та прийняти нову, якою закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що свою вину в порушенні вимог ПДР, що спричинили ДТП не визнає, оскільки водій автомобіля «Хюндай» не надав йому можливість завершити маневр паркування заднім ходом та здійснив зіткнення з передньою частиною його автомобіля (а. с. 9-11).

Крім того, ОСОБА_1 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2019 року.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями суддю-доповідача визначено Сегеду С.М..

Постановою Одеського апеляційного суду від 24 грудня 2019 року задоволено самовідвід судді-доповідача Сегеди С.М. у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП (а. с. 33-34).

Частиною 2 ст. 294 КУпАП, встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно вимог ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відмітка у справі.

З матеріалів справи вбачається, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №172900 від 04.09.2019р. ОСОБА_1 був повідомлений про призначення розгляду справи в Малиновському районному суді м. Одеси на 04 жовтня 2019 року о 10.00 год., про що свідчить його підпис у протоколі (а. с. 1).

Матеріали справи про адміністративне правопорушення надійшли до суду 20.09.2019р., про що свідчить вхідний штамп на обкладинці справи та дата здійснення автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Разом з цим, 04 жовтня 2019 року судове засідання не відбулось, жодного документу, який підтверджував би причини не розгляду справи цього дня до матеріалів справи не долучено.

08 жовтня 2019 року на ім`я та адресу ОСОБА_1 була складена повістка про призначення розгляду справи на 25 жовтня 2019 року, однак бланк повістки не містить підпису ОСОБА_1 про його отримання, а також відмітки про відправлення повістки (а. с. 7).

Згідно відповіді керівника апарату Малиновського районного суду м. Одеси на запит апеляційного суду щодо надання відомостей про повідомлення ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи, останній повідомлявся про розгляд справи на 25 жовтня 2019 року за допомогою смс-повідомлення, яке було доставлене адресату 08 жовтня 2019 року. Разом з цим, на момент розгляду справи жодних документів на підтвердження належного повідомлення ОСОБА_1 до матеріалів справи не долучено (а. с. 20-22).

Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

Згідно ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Враховуючи те, що матеріали справи не містять даних, які б спростовували викладенні у клопотанні доводи, вважаю за можливе визнати причини пропуску строку поважними та поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2019 року.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 ,який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити та потерпілої ОСОБА_2 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Визнаючи виним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладаючи на нього відповідне адміністративне стягнення, суд першої інстанції згідно вимог ст. ст. 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП належним чином встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясував всі фактичні обставини, що мають істотне значення для її розгляду, ухваливши законне та обґрунтоване рішення.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення встановлюється шляхом дослідження доказів.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п. 10.9 ПДР України. Тому, розглядаючи дану категорію справ, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог п. 10.9 ПДР України, який зазначений в протоколі працівником поліції.

Згідно вимог п. 10.9 ПДР України, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Апеляційним судом встановлено, що факт порушення ОСОБА_1 п. 10.9 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ст. 124 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме:

1)протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №172900 від 04.09.2019р., який складений уповноваженою особою, підписаний особою, яка його склала, безпосередньо ОСОБА_1 та його зміст повністю відповідає вимогам ст. 256 КУпАП (а. с. 1);

2)схемою місця ДТП від 04.09.2019р. (а. с. 2);

3)письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а. с. 3-4).

4)відеозаписом з камер відеоспостереження, встановлених в районі скоєння ДТП 04.09.2019р. в м. Одеса по вул. Малиновського, 53А (а. с. 41, 44-45).

Згідно відеозапису з камер відеоспостереження вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Субару», д/н НОМЕР_1 , під час руху транспортного засобу заднім ходом створив небезпеку та перешкоду іншим учасникам руху, а саме автомобілю «Хюндай», д/н НОМЕР_2 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Крім того, слід зазначити, що постановою Одеського апеляційного суду від 18 лютого 2020 року із ТзДВ «Страхова компанія USI «Ю.Ес.Ай.» було витребувано копію страхової справи, за страховим випадком, що мав місце 04.09.2019р. за участю автомобіля «Субару», д/н НОМЕР_1 та автомобіля «Хюндай» д/н НОМЕР_2 , та висновок спеціаліста щодо визначення матеріальної шкоди, за яким ОСОБА_2 виплачено відшкодування, щодо пошкодження її автомобіля «Хюндай» д/н НОМЕР_2 , що постраждав внаслідок ДТП.

Згідно наданих ТзДВ «Страхова компанія USI «Ю.Ес.Ай.» документів, а саме акту (протоколу) огляду транспортного засобу від 05.09.2019р., в автомобіля Hyundai Coupe д/н НОМЕР_2 , пошкоджений передній бампер, а саме міститься подряпина, також зігнута рамка номерного знаку і зірване кріплення. При цьому, згідно ремонтної калькуляції №19-6949 від 01.10.2019р. загальна сума збитків, внаслідок вищезазначених пошкоджень становить 2 708,24 гривень (а. с. 72-77).

Таким чином, вищевикладеним спростовуються доводи ОСОБА_1 відносно того, що автомобіль Хюндай» д/н НОМЕР_2 не отримував механічних пошкоджень, оскільки 04 вересня 2019 рокув м. Одеса по вул. Малиновського, 53А, під час керування автомобілем «Субару», д/н НОМЕР_1 , його діями не було спричинено ДТП.

Доводи апеляційної скарги про те, що справа всупереч вимогам закону була розглянута за відсутності ОСОБА_1 не можуть вважатися підставою для скасування постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2019 року та закриття провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. В даному випадку вказані доводи апелянта не можуть впливати на факт вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

ОСОБА_1 скористався своїм правом на оскарження судового рішення в суді апеляційної інстанції, особисто брав участь в судових засіданнях апеляційного суду, надав свої пояснення, таким чином в повній мірі скористався правами передбаченими ст. 268 КУпАП.

Пункт 2.3 б ПДР України зобов`язує водія бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007р., Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, не зважаючи на те, що ОСОБА_1 свою винну у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнав, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за порушення ним вимог п. 10.9 ПДР України. Доводи апеляційної скарги правильності цього висновку не спростовують та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Отже, наведені обставини вказують на відсутність в апеляційного суду підстав для скасування постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2019 року.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, Одеський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.М. Драгомерецький