КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ігнатов Р.М., за участі:

секретаря судового засідання ? Бендюжик Ю.А.

особи, яка притягається до відповідальності ? ОСОБА_1

захисника ? Маркєлова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника Маркєлова Вадима Валентиновича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.11.2019, -

В С Т А Н О В И В

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.11.2019 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 гривні 40 коп.

Не погоджуючись з таким рішенням суду захисник особи, яка притягається до відповідальності ? адвокат Маркєлов В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд визнати поважною причину пропуску строку на подання апеляційної скарги та поновити такий строк; постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.11.2019 скасувати і закрити провадження по справі щодо ОСОБА_1 у зв?язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Обґрунтовуючи заявлене в межах апеляційної скарги клопотання про поновлення строку на звернення з апеляційною скаргою захисник вказує, що ОСОБА_1 11.11.2019 звернулась з заявою про ознайомлення з матеріалами справи щодо неї і дізналась, що справа вже розглянута, проте повісток до суду вона не отримувала, копію постанови ОСОБА_1 отримала 16.11.2019 засобами поштового зв?язку.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник вказує на неповноту судового розгляду та на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Зауважує, що судом залишено поза увагою ту обставину, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог ст.256 КУпАП, а саме не зазначено свідків ДТП, допущено виправлення ? пункт ПДР України. Також апелянт посилається на те, що в схемі місця ДТП не зазначено сталих орієнтирів до яких здійснена прив?язка об?єктів та слідів, не зазначено координат місця зіткнення відносно сталих орієнтирів, розташування дорожньої розмітки, ширини тротуарів, дорожніх знаків та інших засобів технічного регулювання дорожнього руху. Захисник вважає, що письмові пояснення водія Mazda 3, д.н.з. НОМЕР_1 , від 18.10.2019 є неналежним доказом, оскільки ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ) в судове засідання не викликалась та не давала пояснення в порядку ст.272 КУпАП. Також апелянт звертає увагу суду на відомостях Акту виконаних робіт № від 19.10.2019 щодо справності гальмівної системи автомобіля Smart Fortwo, д.н.з. НОМЕР_2 .

Судом першої інстанції встановлено, що 18.10.2019 приблизно о 15 год. 50 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом SmartFortwo, д.н.з. НОМЕР_2 , по вул. Л.Українки 19 в м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області, на спуску не поставила авто під кутом до краю проїзної частини, залишила свій транспортний засіб, не вживши всіх заходів, щоб не допустити його самовільного руху, не повернула передні колеса таким чином, щоб виключити можливість самовільного руху транспортного засобу, в результаті транспортний засіб SmartFortwo, д.н.з. НОМЕР_2 , допустив самовільний рух та зіткнувся з припаркованим попереду автомобілем Mazda 3, д.н.з. НОМЕР_1 . В результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушила п.15.12. ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Інший учасник ДТП ? водій ОСОБА_2 про розгляд справи щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, повідомлена завчасно у належний спосіб. Клопотань про відкладення судового засідання до суду не направляла.

Першочергово судом вирішено заявлене захисником в межах апеляційної скарги клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.11.2019.

Так, згідно ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Враховуючи те, що судом першої інстанції дану справу розглянуто за відсутності ОСОБА_1 і в матеріалах справи відсутні дані про її належне повідомлення судом про дату, час та місце судового засідання, а також з огляду на ту обставину, що ОСОБА_1 копію постанови отримала 16.11.2019, тоді як згідно відомостей копії Ордеру на надання правничої (правової) допомоги адвокат Маркєлов В.В. вступив у справу 25.11.2019 і він як окремий суб?єкт оскарження (захисник) апеляційну скаргу подав 26.11.2019, тобто негайно і без жодних зволікань в межах десятиденного строку з часу отримання ОСОБА_1 копії постанови, за сукупності даних обставин, приходжу до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження захисника Маркєлова В.В. підлягає задоволенню.

Щодо суті апеляційних вимог, то заслухавши доповідь судді, доводи апелянта ? захисника Маркєлова В.В. та самої ОСОБА_1 , які підтримали подану апеляційну скаргу, заслухавши їх пояснення, вирішивши заявлені клопотання, дослідивши письмові матеріали справи та вирішивши питання, які виникли під час такого дослідження, перевіривши доводи викладені в апеляційній скарзі, суд вважає, що наявна апеляційна скарга задоволенню не підлягає, зважаючи на слідуюче.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційних скарг встановлено, що цих вимог закону судом першої інстанції було дотримано.

Так, з матеріалів справи слідує, що в результаті ДТП, що відбулась 18.10.2019 по вул. Л.Українки 19 в м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області за участі автомобіля Smart Fortwo, д.н.з. НОМЕР_2 , під керування водія ОСОБА_1 та автомобіля Mazda 3, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 працівниками поліції складено Протокол серії ДПР18 №223786 від 18.10.2019 про порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.15.12. ПДР України.

За результатом розгляду даного протоколу постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.11.2019 ОСОБА_1 визнано винною у вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу із стягненням судового збору.

Приймаючи рішення про визнання ОСОБА_1 винною у порушенні нею вимог п.15.12. ПДР України, що спричинило механічні пошкодження автомобілів учасників ДТП, суд послався на письмові пояснення ОСОБА_1 , протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №223786 від 18.10.2019, схему наслідків ДТП від 18.10.2019, письмові пояснення водія автомобіля Mazda 3, д.н.з. НОМЕР_1 , від 18.10.2019 та виходив з того, що водій ОСОБА_1 залишила свій транспортний засіб не вживши всіх заходів для недопущення його самовільного руху, в результаті чого транспортний засіб SmartFortwo, д.н.з. НОМЕР_2 , допустив самовільний рух та зіткнувся з припаркованим попереду автомобілем Mazda3, д.н.з. НОМЕР_1 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

З такими висновками погоджується також і апеляційний суд, виходячи зі слідуючого.

П.15.12. ПДР України визначено, що водій не повинен залишати транспортний засіб, не вживши всіх заходів, щоб не допустити його самовільного руху, проникнення до нього і (або) незаконного заволодіння ним.

Вказані положення ПДР України за своєю юридичною конструкцією носять імперативний характер і безальтернативно покладають на водіїв транспортних засобів обов?язок забезпечити нерухомість свого транспортного засобу. Зокрема, перш ніж залишити автомобіль, водій зобов?язаний заглушити двигун, поставити автомобіль на стоянкове гальмо, підняти бічні скла, замкнути всі двері і багажник, а також у разі необхідності скористатись спеціальними противідкотними упорами, тощо.

Матеріалами справи підтверджується, що вказаних вимог Правил водієм ОСОБА_1 не було дотримано, що підтверджується наступним.

Згідно письмових пояснень водія ОСОБА_2 від 18.10.2019, безпосередньо досліджених в суді апеляційної інстанції, вона 18.10.2019 близько 15:45 год. припаркувала свій автомобіль Mazda 3, д.н.з. НОМЕР_1 , в с.Софіївська Борщагівка по вул. Л. Українки 19 біля "Ощадбанку". Вийшовши із банку о 15:52 год. побачила, що автомобіль Smart Fortwo, д.н.з. НОМЕР_2 , який був припаркований вище, скотився в її автомобіль. Водія цього транспортного засобу на місці не було. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, ніхто не постраждав (а.с. 3).

Після дослідження в судовому засіданні апеляційним судом вказаних письмових пояснень водія автомобіля Mazda 3, д.н.з. НОМЕР_1 , на повторне питання суду про виклик ОСОБА_2 для надання нею пояснень безпосередньо суду і скористання можливості учасниками судового провадження і суду, при наявності підстав, задати додаткові питання, сторона захисту заперечила і наполягала на закінченні розгляду справи.

А тому, враховуючи таку позицію сторони захисту, суд обмежившись дослідженням письмових пояснень ОСОБА_2 , вважає їх належним та допустимим доказом та оцінює вказані пояснення як логічні, послідовні та достовірні.

Зокрема суд вважає, що письмові пояснення ОСОБА_2 в повній мірі відповідають інформації, викладеній в Схемі наслідків ДТП від 18.10.2019, на якій зафіксовано: дорожню обстановку, місце зіткнення, прив?язки транспортних засобів-учасників ДТП до сталих об?єктів, напрямок руху автомобіля SmartFortwo, д.н.з. НОМЕР_2 , параметри проїзної частини, отримані автомобілями-учасниками ДТП механічні пошкодження, інформацію про власників (а.с. 2).

Будь-яких зауважень з боку водіїв автомобілів-учасників ДТП вказана схема не містить, у зв?язку з чим суд оцінює вказаний доказ як такий, що носить правдиві відомості щодо зафіксованих на схемі фактичних даних. Крім того в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 не заперечувала зміст схеми наслідків дорожньо - транспортної пригоди .

Також за клопотанням захисника Маркєлова В.В. в судовому засіданні від 27.01.2020 судом долучено до матеріалів справи Довідку від 14.11.2019 №20191114 видану "Автоцентром на Столичному" АТ "Українська Автомобільна Корпорація". Згідно відомостей вказаної Довідки завод виробник концерну DaimlerAG (Mercedes-Benz Cars Group) не встановлює на автомобіль Smart Fortwo VIN НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_2 випуск 2013 року замок рульового механізму, який блокує рульове колесо після вимикання запалення, в зв?язку з конструктивною особливістю цього типу кузовів 451 серії "замок запалення знаходиться в середній консолі між сидінням водія та пасажира". Тому при вимкненому запаленні рульове кермо та передні колеса мають можливість змінювати своє положення від зовнішньої дії, незалежно від наявності водія в салоні або за кермом (а.с. 32).

На переконання суду, вказана Довідка підтверджує, що конструкція автомобіля SmartFortwo, д.н.з. НОМЕР_2 , передбачає необхідність вжиття водієм додаткових заходів для забезпечення нерухомості транспортного засобу, оскільки замок рульового механізму на даній моделі автомобіля відсутній.

Більше того, вказана Довідка також підтверджує той факт, що при вимкненому запаленні рульове кермо та передні колеса можуть змінювати своє положення, а отже нею підтверджується достовірність викладених в Схемі наслідків ДТП від 18.10.2019 відомостей щодо початкового положення та подальшого напрямку руху автомобіля Smart Fortwo, д.н.з. НОМЕР_2 , який змінив своє вихідне положення після того, як його було залишено водієм ОСОБА_1 .

Також суд приймає до уваги дані, викладені в копії Акту виконаних робіт № від 19.10.2019. виданому "Автоцентром на Столичному" АТ "Українська Автомобільна Корпорація", згідно якого зауваження та рекомендації щодо обслуговування/ремонту та експлуатації транспортного засобу Smart Fortwo, д.н.з. НОМЕР_2 , відсутні, передні та задні гальмівні колодки зношені на 10%, фіксування ричага стояночного гальма при трьох клацаннях, при цьому блокування задніх коліс без зауважень (а.с. 16).

Вказаною копією Акту підтверджується справність гальмівної системи в автомобілі SmartFortwo, д.н.з. НОМЕР_2 , і, відповідно, виключає можливість самовільного руху вказаного автомобіля при дотриманні всіх необхідних умов експлуатації вказаного транспортного засобу.

Оцінюючи вказані докази в сукупності суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 залишила автомобіль Smart Fortwo, д.н.з. НОМЕР_2 , на спуску паралельно бордюру та не вжила всіх можливих заходів для уникнення самовільного руху транспортного засобу, а саме не виконала вимогу поставити автомобіль на стоянкове гальмо, в тому числі із використанням противідкотних упорів.

А тому, оскільки п.15.12. ПДР України повну відповідальність за забезпечення нерухомості транспортного засобу покладає на його водія, то така бездіяльність ОСОБА_1 перебуває у причинно-наслідковому зв?язку з самовільним рухом транспортного засобу Smart Fortwo, д.н.з. НОМЕР_2 , що стало причиною зіткнення його з нерухомим автомобілем Mazda 3, д.н.з. НОМЕР_1 , та зазнанням автомобілями-учасниками ДТП механічних пошкоджень.

Версія сторони захисту про те, що автомобіль Smart Fortwo, д.н.з. НОМЕР_2 , хтось змістив ? не заслуговує на увагу, оскільки вона нічим не підтверджена, а отже є необґрунтованим припущенням.

Не знаходять свого доказового підтвердження також і доводи апеляційної скарги стосовно неповноти викладених в Схемі наслідків ДТП, оскільки учасники автопригоди зі схемою були ознайомлені на місці складання адміністративних матеріалів і жодних зауважень щодо неї не висловили.

Щодо тверджень захисника, викладених в апеляційній скарзі про те, що Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №223786 від 18.10.2019 не відповідає вимог ст.256 КУпАП, то суд вважає їх неспроможними, оскільки відповідно до приписів ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначають прізвища, адреси свідків, якщо вони є. Натомість, ані пояснення учасників ДТП, ані інші зібрані по справі матеріали не містять відомостей щодо існування по даній справі свідків.

Що стосується допущених в Протоколі серії ДПР18 №223786 від 18.10.2019 виправлень, то суд виходить з того, що вони не є суттєвим порушенням, яке тягне за собою визнання протоколу недопустимим доказом, оскільки не свідчить про внесення до протоколу додаткових записів без відома особи, на яку такий протокол складено. Також суд звертає увагу, що суть допущеного ОСОБА_1 правопорушення також викладена поліцейським при викладенні опису встановлених обставин і вона відповідає змісту п.15.12. ПДР України. Таким чином, у суду не виникає будь-яких сумнівів, що в протоколі міститься посилання на порушення ОСОБА_1 вимог саме п.15.12. ПДР України.

Разом з тим, враховуючи, що в ході перегляду даної справи в апеляційному порядку ОСОБА_1 забезпечено можливість взяти участь в судовому розгляді, надавати пояснення по справі, заявляти клопотання, якими остання на стадії апеляційного розгляду справи скористалась як безпосередньо, так і через свого захисника, при цьому будь яких сумнівів щодо об`єктивності прийнятого місцевим судом рішення у суду не виникає, то доводи апеляційної скарги щодо нез`ясування судом першої інстанції всіх обставин справи, не знаходять свого підтвердження.

Відтак, на переконання апеляційного суду судом першої інстанції справу розглянуто повно, об?єктивно та всебічно, а висновки суду щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні нею правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, відповідають дійсним обставинам справу на ґрунтуються на зібраних по справі доказах.

За таких обставин, оскільки доводи захисника Маркєлова В.В в ході їх перевірки в апеляційному порядку свого підтвердження не знайшли, то суд не знаходить підстав для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі, як того просить апелянт.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Клопотання захисника Маркєлова Вадима Валентиновича про поновлення строку на апеляційне оскарження ? задовольнити, прийнявши апеляційну скаргу до розгляду.

Апеляційну скаргу захисника Маркєлова Вадима Валентиновича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.11.2019, якою ОСОБА_1 визнано винною за ст.124 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення та стягненням судового збору, ? залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.М. Ігнатов

Справа № 369/14400/19

Апеляційне провадження № 33/824/299/2020

Суддя у першій інстанції - Хрипун С.В.

Суддя в апеляційній інстанції - Ігнатов Р.М.