Іллічівський районний суд м.Маріуполя
Справа № 264/5713/20
ПОСТАНОВА

14.09.2020 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Кузнецов Дмитро Володимирович, розглянувши в м.Маріуполі матеріали, які надійшли з Кальміуського ВП Центрального ВП ГУНП у Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий 07.03.2002 року Лозівським МРВ УМВС України в Харківській області, не працюючого, який проживає в АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

31 серпня 2020 року у провадження Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшов матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 019078 від 27.08.2020 року, 25 серпня 2020 року близько 23 год. 30 хв. ОСОБА_1 , знаходячись у квартирі АДРЕСА_3 , висловлював на адресу колишньої дружини ОСОБА_2 погрози та образи, внаслідок чого була завдана шкода її психічному здоров`ю.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою провину не визнав, зазначив, що 25 серпня 2020 року у денний час забрав малолітню доньку з дитячого садочка та приблизно о 22 годині привіз її до колишньої дружини додому. Після цього він пішов на зупинку громадського транспорту, де чекав на автобус. Зателефонувавши ОСОБА_2 , він попросив її подивитися у мобільному додатку, де знаходиться потрібний йому транспорт, пообіцявши це зробити, ОСОБА_3 йому так і не перетелефонувала. Тоді ОСОБА_1 знову подзвонив колишній дружині, вони почали спілкуватися по телефону на підвищених тонах, при цьому він пішов до себе додому пішки. Продовжуючи розмову, ОСОБА_1 вирішив піти до дружини, щоб поговорити особисто. Коли він прийшов до її кватири, то по телефону попросив ОСОБА_3 вийти у під`їзд, але вона відмовилась та викликала поліцію. Наполягав, що на її адресу нецензурною лайкою не висловлювався та не ображав.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку про необхідність закриття провадження у справі внаслідок відсутності складу правопорушення з наступних підстав.

Так, ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення діянь фізичного та психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, полягає у вчиненні домашнього насильства, а саме умисних діянь фізичного та психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

На підтвердження викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин до матеріалів справи додані рапорт зі служби 102, заява ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки останній 25.08.2020 року зателефонував їй та почав ображати, погрожував, якщо вона не вийде до нього, то він почне вибивати двері та не давати відпочивати.

Також в матеріалах справи маються письмові пояснення ОСОБА_2 , в який остання власноруч вказала, що 25.08.2020 року приблизно о 23 год. 30 хв. її колишній чоловік привіз доньку додому, після чого пішов. У подальшому ОСОБА_1 зателефонував їй та попросив подивитися у мобільному додатку, де знаходиться потрібний йому автобус. Вона намагалась це зробити, але чоловік знову зателефонував та почав її ображати. Повернувшись до її будинку, ОСОБА_1 знову зателефонував ОСОБА_2 та попросив вийти до нього для розмови, в іншому випадку він не буде давати їй спати.

Інших доказів вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства суду не надано.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до положень ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини ,що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстава для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного вище, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку про недоведеність складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст.173-2 КУпАП, вчиненого ОСОБА_1 , а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.280, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП України закрити через відсутність складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом десяти днів з моменту її винесення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Іллічівський районний суд м.Маріуполя Донецької області.

Суддя: Д. В. Кузнецов