ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2020 року Провадження № 3/425/142/20

Справа № 425/185/20

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі головуючого судді Коваленка Дениса Сергійовича, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_1 ),

в с т а н о в и в :

До Рубіжанського міського суду Луганської області, 20 січня 2020 року надійшов протокол серії БД № 293896 від 10 січня 2020 року про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі за текстом - КУпАП), з матеріалами.

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 21 січня 2020 року, у справі про адміністративне правопорушення на підставі вказаного протоколу з матеріалами, було призначено відкрите судове засідання на 05 лютого 2020 року на 10 годину 00 хвилин, а ухвалою від 05 лютого 2020 року судове засідання було відкладено на 21 лютого 10 годину 00 хвилин.

Аргументи Держави Україна в особі поліцейського взводу № 1 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Коваленка Євгенія Андрійовича, який склав протокол, полягали у тому, що 10 січня 2020 року о 18 годині 55 хвилин у місті Рубіжне Луганської області по проспекту Московський 3, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mersedes Benz державний номерний знак НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі за адресою: місто Лисичанськ, проспект Перемоги 54 ж, водій відмовився в присутності двох свідків. А за це передбачена адміністративна відповідальність частиною 1 статті 130 КУпАП.

ОСОБА_1 своєї вини не визнав. Зазначав, що не перебував в стані наркотичного сп`яніння і відмовився проходити медичний огляд на стан сп`яніння в медичному закладі міста Лисичанск, оскільки найближчим медичним закладом була лікарня у місті Рубіжне, в якій пройти огляд на стан сп`яніння він погоджувався.

А суд, на основі всебічного, повного та об`єктивного дослідження і оцінки кожного зібраного особою, яка склала протокол доказу, а також у його сукупності з іншими доказами, встановив наступні обставини:

Десятого січня 2020 року під час патрулювання у складі екіпажу «Цейлон-101» у місті Рубіжне по проспекту Московський, був помічений автомобіль Mersedes Benz державний номерний знак НОМЕР_2 з ознаками несправності, і з цих підстав зазначений транспортний засіб о 18 годині 55 хвилин був зупинений. Водієм вказаного транспортного засобу був ОСОБА_1 , який на місці зміг усунути несправність транспортного засобу (а.с. 1- протокол, 4 копія рапорту, 8 - диск).

Після зупинення транспортного засобу, під час спілкування з ОСОБА_2 , поліцейський спрямував в очі водія мерехтливе світло білого кольору та попросив закрити та відкрити очі, після чого запитав чи не приймав водій коли-небудь наркотичні речовини, а водій відповів, що таке могло бути у лікарні під час проведення операції. А з приводу ознак наркотичного сп`яніння (не реагування зіниць на світло), у нього з поліцейським була вже подібна ситуація, однак після судового розгляду винним він визнаний не був (а.с.8 - диск).

Також зазначив, що того разу не проходив медичний огляд, оскільки йому було запропоновано його пройти в медичному закладі в місті Лисичанську, однак там він проходити огляд відмовився, так як огляд міг би бути проведений у місті Рубіжне. Поліцейський пояснив ОСОБА_3 , що його зіниці звужені і майже не реагують на світло, а це єознакою наркотичного сп`яніння, а огляд необхідно проходити в медичному закладі в місті Лисичанськ, а в місті Рубіжне проведений такий огляд не може бути, оскільки немає лікаря нарколога (а.с.8 - диск).

Разом з цим інший поліцейський пояснив, що лікар нарколог в місті Рубіжне є, однак приймає у приватному порядку, а вони діють відповідно до наказу. Після цього поліцейський запропонував водію поїхати до міста Лисичанськ для проходження медичного огляду для виявлення стану наркотичного сп`яніння. Однак ОСОБА_4 відмовився їхати до міста Лисичанська, але не був проти проходження медичного огляду в місті Рубіжне. Після цього поліцейський повідомив водія про те, що ще раз запропонує водію пройти медичний огляд в місті Лисичанськ при свідках та повідомив по рації про необхідність у свідках за адресою проспект Московський 2 (а.с. 8 диск).

Через деякий час, у присутності свідків, поліцейський повідомив про те, що він виявив у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці звужені та не реагують на світло, а це є однією з ознак наркотичного сп`яніння, яка вимагає медичного освідування і тому при 2-х свідках поліцейський запропонував водію проїхати з ним у спеціальний медичний заклад у місті Лисичанськ, так як обласний ЛОНД знаходиться тільки в місті Лисичанську. А ОСОБА_4 сказав про те, що не відмовляється від медичного огляду, але просив зробити це за місцем проживання, тобто у місті Рубіжне. Однак поліцейський відмовив водію у проходженні огляду в місті Рубіжне і ще раз запросив пройти огляд за адресою: місто Лисичанськ, проспект Перемоги, будинок 54 ж, а водій відмовився і тоді поліцейський запропонував свідкам дати пояснення з якими потім ознайомився водій і зачитав йому права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. А після складання протоколу про адміністративне правопорушення поліцейський ознайомив водія з його змістом та в якому водій вніс свої пояснення (а.с. 8- диск, а.с. 1 - протокол).

І на підставі цих обставин, оцінюючи те, чи було вчинено ОСОБА_1 означене адміністративне правопорушення, застосовуючи наступні норми матеріального права, суд дійшов до таких висновків:

Положення пункту 22 частини 1 статті 92 Конституції України гарантують, що виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них.

Законодавство України про адміністративні правопорушення складається з Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі за текстом - КУпАП) та інших законів України (стаття 2 КУпАП).

Положення частини 1 статті 9 КУпАП передбачають, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Дійсно, в силу положень частини 1 статті 130 КУпАП, адміністративним правопорушенням являється відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Разом з цим, за положеннями статті 266 КУпАП, якою встановлені основні положення щодо порядку огляду водія на стан наркотичного сп`яніння, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані наркотичного сп`яніння, підлягають огляду на стан сп`яніння поліцейським (з використанням спеціальних технічних засобів, у присутності двох свідків), а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. При цьому перелік закладів, яким надається право проведення огляду особи на стан наркотичного сп`яніння, затверджуються управлінням охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан наркотичного сп`яніння в інших закладах забороняється.

Таким чином, навіть буквальне тлумачення вказаної норми права вказує на те, що підставою проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я є або незгода водія на проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів (у присутності двох свідків) або незгода водія з результатами такого огляду.

Тобто, адміністративним правопорушенням, передбаченим частиною 1 статті 130 КУпАП є не будь-яка відмова водія від проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, а така відмова, яка мала місце або після незгоди водія на проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів (у присутності двох свідків) або незгода водія з результатами такого огляду. При цьому, відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я буде вважатись адміністартивним правопорушенням тільки за умови, що поліцейський запропонував водію пройти такий огляд не у будь-якому закладі, а тільки у тому, якому надано право проводити огляд водія на стан наркотичного сп`яніння управлінням охорони здоров`я місцевої державної адміністрації.

Разом з цим суд відзначає, що в силу положень пункту 7 Розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, водій повинен направлятись не у будь-який заклад охорони здоров`я, якому надано право проводити огляд водія на стан наркотичного сп`яніння відповідним управлінням охорони здоров`я місцевої державної адміністрації, а саме у найближчий.

Отже, встановлений діючим законодавством порядок огляду водіїв, що керували транспортним засобом, на стан наркотичного сп`яніння, вказує на те, що тільки таке діяння, як відмова водія від проведення огляду на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, який внесено до переліку закладів охорони здоров`я, що затверджений для цього управлінням охорони здоров`я відповідної місцевої державної адміністрації, є адміністративним правопорушенням, передбаченим частиною 1 статті 130 КУпАП (в частині відмови від проходження огляду).

При цьому, не кожна відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, буде вважатись правопорушенням, передбаченим частиною 1 статті 130 КУпАП, а тільки та, що мала місце у присутності двох свідків, щодо неупередженості яких не має сумніву, і у зв`язку із обґрунтованою (тобто за наявності ознак сп`яніння) та передбаченою вказаним порядком вимогою, зокрема вимогою поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, що входить у перелік закладів охорони здоров`я, що затверджений управлінням охорони здоров`я відповідної місцевої державної адміністрації, оскільки пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння не у найближчому закладі охорони здоров`я, що включений у цей перелік або в закладі, який взагалі не включений у цей перелік, забороняється.

І як наслідок, відмова водія від пропозиції чи вимоги поліцейського будь-якого іншого змісту, у тому числі, але не виключно, пройти огляд на стан сп`яніння не у найближчому закладі охорони здоров`я, що включений у перелік або в закладі, який взагалі не включений у нього, тощо, не може вважатись відмовою водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до встановленого порядку.

У цій справі, подія відбулась на території міста Рубіжне Луганської області, а тому найближчим закладом охорони здоров`я, який мав право проводити огляд осіб на стан наркотичного сп`яніння, в даному випадку, згідно з наказом Департаменту охорони здоров`я Луганської обласної державної адміністрації від 18 січня 2017 року № 25-с та додатку до нього (перелік лікувально-профілактичних закладів Луганської області, які мають право проведення медичних оглядів для виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 27), був Комунальна установа "Рубіжанська центральна міська лікарня", повним правонаступником якого є Комунальне некомерційне підприємство «Рубіжанська міська лікарня» Рубіжанської міської ради Луганської області (адреса: місто Рубіжне Луганської області, вулиця Студентська, 19).

Як вже вказувалось, об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, в частині відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, вважається відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння саме відповідно до встановленого порядку.

Однак, встановлені судом обставини у цій справі, які викладені вище, вказують на те, що 10 січня 2020 року ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я, а саме в місті Рубіжне, який внесено до переліку закладів охорони здоров`я, що затверджений управлінням охорони здоров`я відповідної місцевої державної адміністрації.

При цьому поліцейський, що склав протокол і на підставі частини 2 статті 251 КУпАП мав обов`язок зібрати докази вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, не надав суду будь-які докази того, що у Комунальному некомерційному підприємстві «Рубіжанська міська лікарня» Рубіжанської міської ради Луганської області 10 січня 2020 року не можна було провести огляд ОСОБА_5 на стан сп`яніння. І що заклад охорони здоров`я і місті Лисичанськ був найближчим.

Тут суд відзначає, що згідно з наказом Департаменту охорони здоров`я Луганської обласної державної адміністрації від 18 січня 2017 року № 25-с, заклади охорони здоров`я міста Кремінна та міста Сєвєродонецьк, які є найближчими до міста Рубіжне (у порівнянні з містом Лисичанськ), також внесені до переліку закладів, які мають право проводити огляд водіїв на стан наркотичного сп`яніння.

Таким чином, за таких обставин суд констатує, що 10 січня 2020 року ОСОБА_4 не відмовлявся від проходження огляду на стан накротичного сп`яніння відповідно до встановленого порядку, оскільки пропозиція відповідно до встановленого порядку, поліцейським висунута не була.

Відтак, в діянні ОСОБА_5 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки його діяння (відмова пройти огляд на стан сп`яніння не у найближчому закладі охорони здоров`я) не охоплюється об`єктивною стороною складу означеного правопорушення.

В силу положень частини 2 статті 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

А згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Тому враховуючи це, і оскільки суду не надано доказів наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, в діянні ОСОБА_1 , вчиненого ним 10 січня 2020 року, провадження у справі слід закрити.

Відповідно до положень статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Тому враховуючи, що судом прийнята постанова про закриття провадження, судовий збір стягненню не підлягає.

Отже, керуючись статтями 1, 2, 7, 8, 9, 10, 17-24, 26, 27, 33-38, 40-1, 173, 221, 245-253, 254-255, 268, 271, 276, 279, 280, 283-285, 287, 294, 298-300, 304, 305, 306 КУпАП, суд,

в и р і ш и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено ОСОБА_1 шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом 10 (десяти) днів, з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. А у разі подання апеляційної скарги у вказаний строк, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення.

Копію постанови направити ОСОБА_1 та Управлінню патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції.

Суддя Д.С.Коваленко