БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1077/2020
Провадження № 3/497/449/2020
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.09.2020 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кодінцевої С.В.,

за участю секретаря судового засідання Ковтун О.І.,

особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління патрульної поліції у Одеській області Департаменту патрульної поліції відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, болгарина за національністю, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, працюючого водієм вантажних перевезень ПП «ВКФ «Альфа-Грант», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , особу якого встановлено на підставі паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Болградським РВ ГУМВС України в Одеській області від 30.08.2007 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.121 ч.4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

04.08.2020 року о 16:20 годині відносно ОСОБА_1 поліцейським взводу 6 роти 2 батальйону УПП в Одеській області, старшим сержантом поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення.

З даного протоколу серії ДПР18 №102087 слідує, що «04.08.2020 року о 16:00 годині ОСОБА_1 керував т/з з причепом марки «KRONE SO 27А» д.н.з. НОМЕР_3 по трасі М-05 Київ-Одеса біля Біляївського району Одеської області, у якого наявне місцеве пошкодження, що оголює корд, чим порушив вимоги п. 31.4.5.б Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.4 ст. 121 КУпАП».

Особа відносно якої складено протокол ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував свою вину з підстав зазначених в протоколі.

Пояснив, що він дійсно у зазначений день і час керував транспортним засобом з причепом марки «KRONE SO 27А» д.н.з. НОМЕР_3 по трасі М-05 Київ- Одеса біля Біляївського району Одеської області та його було зупинено поліцейським взводу 6 роти 2 батальйону УПП в Одеській області, старшим сержантом поліції ніби то підстав порушення п. 31.4.5.б Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.4 ст. 121 КУпАП, та як наслідок поліцейським було складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч.4 ст. 121 КУпАП. З даним протоколом він, ОСОБА_1 не згодний, так як на колесах його причепа не було жодного пошкодження, яке могло оголювати корд, та технічний стан транспортного засобу та причепа, якими він керував був справний. На підтвердження своїх доводів ОСОБА_1 надав суду фотознімки стану коліс причепу, яким він керував та довідки випробувальної лабораторії про справний технічний стан транспортного засобу марки «МAN TGS» д.н.з. НОМЕР_4 та причепу марки «KRONE SO 27А» д.н.з. НОМЕР_3 від 11.10.2019 року та від 26.06.2020 року. Транспортний засіб, яким він керував належить його роботодавцю ПП «ВКФ «Альфа-Грант», та керівництво приватного підприємства він неодноразово попереджував про стан коліс керованого ним транспортного засобу, а тому його вини в цьому не має.

Вважає, що в його діях відсутній склад і подія правопорушення.

Просив врахувати суд, що на його утриманні знаходиться малолітня дитина, та дружина яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, він є єдиним утриманцем сім`ї, працює водієм, та у разі позбавлення його права керування транспортними засобами, він позбавлений буде можливості утримувати свою сім`ю.

По твердженню особи відносно якої складено протокол, поліцейським грубо порушено вимоги чинного законодавства, що свідчить про недопустимість протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно нього, ОСОБА_1 , та відсутність будь-яких інших належних, допустимих і достатніх доказів на підтвердження його вини у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.121 ч.4 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 9 КУпАП дає визначення адміністративного правопорушення(проступку) як протиправної, винної(умисної або необережної) дії чи бездіяльності, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.ст.251, 252, 280 КУпАП наявність адміністративного правопорушення і винність у його вчинені особи та інші обставини, що мають істотне значення для правильності вирішення справи про адміністративні правопорушення, підлягають доказуванню передбаченими законом способами, оцінка відповідних доказів має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та законі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності, постанова у справі повинна бути законною та обґрунтованою.

Диспозицією ст.121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності, з якими експлуатація транспортного засобу заборонена. Дана норма є бланкетною і тому при її застосуванні необхідно встановити, які саме пункти Правил дорожнього руху України порушено учасниками дорожнього руху при вчиненні певного діяння, розкривши їх зміст.

Частина четверта ст.121 КУпАП передбачає відповідальність за повторне, протягом року, вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті.

Частини перша-третя ст.121 КУпАП визначають відповідальність за: керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими, відповідно до встановлених правил, експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів; керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації; керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

За наслідками дослідженого протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 04.08.2020 року о 16:00 годині ОСОБА_1 керував т/з з причепом марки «KRONE SO 27А» д.н.з. НОМЕР_3 по трасі М-05 Київ-Одеса біля Біляївського району Одеської області, у якого наявне місцеве пошкодження, що оголює корд, чим порушив вимоги п. 31.4.5.б Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.4 ст. 121 КУпАП

Відповідно до протоколу серії ДПР18 №102087 правопорушення вчинено повторно протягом року, однак доказів повторності вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого частинами 1-3 ст. 121 КУпАП до матеріалів даної справи не додано.

Крім того поліцейським, який склав протокол взагалі не додано до протоколу про адміністративне правопорушення будь-яких інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст. 121 КУпАП, а сам протокол серії ДПР18 №102087 від 04.08.2020 року є взагалі нечитаємим.

Суд звертає увагу, що Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року N 1395, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за N 1408/27853 визначено процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (п.1).

Згідно п.1 розділу ІІ цієї Інструкції слідує, що протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються:

1) письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності;

2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання;

3) акт огляду на стан сп`яніння у разі проведення огляду на стан сп`яніння;

4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Однак з протоколу серії ДПР18 № 102087 від 04.08.2020 року вбачається, що свідки при складанні протоколу не залучалися, та пояснення таких до матеріалів не додавалися.

Проаналізувавши надані суду документи, суд дійшов висновку, що поліцейським взводу 6 роти 2 батальйону УПП в Одеській області, старшим сержантом поліції, який склав протокол відносно ОСОБА_1 за ст. 121 ч.4 КУпАП не дотримано вимоги закону щодо порядку фіксації адміністративного правопорушення та складання протоколу про адміністративне правопорушення, що свідчить про неналежне виконання співробітником поліції своїх посадових обов`язків, та в даному конкретному випадку фактично призвело до нівелювання положень ст.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якими визначені завдання цього кодексу, зокрема: зміцнення законності, запобігання правопорушенням та виховання громадян у дусі точного та неухильного додержання Конституції і законів України та сумлінного виконання своїх обов`язків.

Відповідно до положення ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, на підставі задекларованого принципу, що міститься в ст. 7 КУпАП, кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

За ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Згідно із ч. 3 п. (b) ст. 31 Віденської Конвенції про право міжнародних договорів від 1969 року, ратифікованої Україною 14.05.1986 року, поряд з контекстом договору враховується наступна практика його застосування, яка встановлює угоду учасників щодо тлумачення. Крім того, відповідно до ст. 32 Конвенції про захист прав і основних свобод людини (далі за текстом - Конвенція) питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду, який діє відповідно до Конвенції, тобто рішення Європейського суду є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення.

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Обов`язкова відповідність судового процесу у справах про притягнення особи до адміністративної відповідальності таким засадам, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, безпосередність дослідження доказів, а також змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів безумовно має враховуватись як особами, яких звинувачують у скоєнні адміністративного правопорушення, та їх захисниками, так і судом, що здійснює розгляд відповідних справ.

Оцінюючи докази в їх сукупності, на підставі повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи, суд приходить до переконання, що під час розгляду справи не було надано достатніх, допустимих та належних доказів на підтвердження обставин, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 102087 від 04.08.2020 року.

А відтак, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.121 ч. 4 КУпАП підлягає закриттю, оскільки положеннями ст.247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст.221, 247 ч.1 п.1. п.7, 254, 256, 266, 280, 283-289 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.121 ч.4 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя С.В.Кодінцева