Справа № 588/970/20
3/588/411/20

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.09.2020 року м. Тростянець
Суддя Тростянецького районного суду Сумської області Линник О.С., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Сумцова Є.С.,
розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, що надійшли з Тростянецького ВП Охтирського ВП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого електриком ТОВ «Ельдорадо», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,
за частиною 1 статті 130 КУпАП,
В С Т А Н О В И В :
До Тростянецького районного суду Сумської області надійшли матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в яких зазначено, що ОСОБА_1 24.06.2020 о 07 годині 25 хвилин в с. Білка Тростянецького району по вул. Шкільній керував мотоблоком «Нева» б/н, з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» на місці або у лікарняному закладі КЗ «Тростянецька міська лікарня» відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
ОСОБА_1 у судовому засіданні свою провину не визнав повністю, вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення з огляду на таке.
Так, 24.06.2020 о 07 годині 30 хвилин в с. Білка Тростянецького району Сумської області він керував мотоблоком «Нева», на якому перевозив сіно з лугу, який розташований на відстані 400 м від його домогосподарства. Рухався він зі швидкістю 5-10 км/год поза межами проїжджої частини вулиці Шкільної. Після того, як він вигнав мотоблок з двору, його зупинив поліцейський СРПП №2 Тростянецького ВП Ханюков Є.В. Після його зупинки працівником поліції не йому було роз`яснено причину зупинки, а повідомив його, що той має ознаки алкогольного сп`яніння, а саме що від нього чутно запах алкоголю з порожнини рота. Працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер», від проходження якого він відмовився. Свідки, які були запрошені працівниками поліції, до ОСОБА_1 навіть не підходили. Також, зазначене у письмових поясненнях свідками про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі не відповідає дійсності, оскільки йому не пропонували. Від керування його не відстроняли, розписок про зобов`язання не керувати мотоблоком від нього не відбирали. Крім того, працівник поліції дозволив йому відігнати мотоблок додому. Також ОСОБА_1 вказує, що не пам`ятає, що був присутнім другий свідок ОСОБА_2 .
Також ОСОБА_1 зазначає, що мотоблок, яким він керував того ранку, не призначений для постійної експлуатації в якості транспортного засобу на дорогах загального користування з твердим покриттям і на вулично-дорожній мережі, а в день складання протоколу був використаний ним для переміщення сіна з лугу додому. ОСОБА_1 також вважає, що мотоблок не є тим механічним транспортним засобом в розумінні статті 130 КУпАП, оскільки встановлений на ньому механічний двигун не переводить його в категорію механічних транспортних засобів, тобто він приводиться в рух мускульною силою та двигуном для обробки землі, на ньому немає обладнання для перевезення людей і (або) вантажу), кермового колеса та місця для водія.
Тому просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Сумцов Є.С. також просив закрити провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Під всебічним, повним та об`єктивним з`ясуванням всіх обставин справи необхідно розуміти максимально повне дослідження події, яка відбулась, шляхом відібрання пояснень у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, залучення свідків та вчинення інших необхідних процесуальних дій.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Стаття 130 КпАП України передбачає відповідальність, зокрема, за ухилення осіб, які керують транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
Щодо посилання ОСОБА_1 на те, що мотоблок не є тим механічним транспортними засобом, що підпадає під дію ст.130 КУпАП, приходжу до такого.
Як визначено у ПДР України, механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.
Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді кримінальних та адміністративних справ зазначених категорій суди мають ураховувати положення правових норм, у яких визначено поняття «транспортні засоби», зокрема, примітки до ст. 286 КК України, ч.7ст.121 КУпАП, п.1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.
Виходячи із цих положень транспортними засобами слід вважати всі види автомобілів, трактори й інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші механічні транспортні засоби, що приводяться в рух за допомогою двигуна з робочим об`ємом 50 куб. см. і більше або електродвигуна потужністю понад 3 кВт.
Також, відповідно до п.1.10 ПДР України «транспортний засіб» - це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.
Отже, посилання ОСОБА_1 на те, що мотоблок не є тим транспортним засобом, що підпадає під дію ст.130 КУпАП не заслуговує на увагу.
Проаналізувавши дану норму та зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини, зокрема на те, що під час керування ОСОБА_1 мотоблоком, використовувався ним для перевезення вантажу, приходжу висновку, що мотоблок належить до сільськогосподарської техніки, приводиться в рух з допомогою двигуна, призначений для встановлення на ньому спеціального обладнання чи механізмів, підлягає експлуатації, в тому числі і експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, це все вказує на те, що він належить до транспортних засобів.
При цьому, чинне законодавство не містить вказівки на те, що пристрій визнається транспортним засобом лише у разі присвоєння пристрою номерного знаку чи за наявності посвідчення водія у особи, яка ним керує.
Згідно п.3 вказаної інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: а) запах алкоголю з порожнини рота; б) порушення координації рухів; в) порушення мови; г) виражене тремтіння пальців рук; ґ ) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; д) поведінка, що не відповідає обстановці.
Відповідно до пункту 6 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У підтвердження провини скоєння правопорушення ОСОБА_1 поліцейським СРПП №2 Тростянецького ВП Ханюковим Є.В. надано протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №236179 від 24.06.2020 в якому зазначено, що ОСОБА_1 24.06.2020 о 07 годині 25 хвилин в с. Білка Тростянецького району по вул. Шкільній керував мотоблоком «Нева» б/н, з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» на місці або у лікарняному закладі КЗ «Тростянецька міська лікарня» відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. У протоколі зазначено, що ОСОБА_1 від пояснень та підпису відмовився (а.с.3).
У письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , долучених до матеріалів справи вбачається, що у їх присутності працівником поліції водію мотоблоку «Нева» ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» на місці або у лікарняному закладі, на що останній неодноразово відмовився. Також неодноразово відмовився надавати письмові пояснення та підписувати протокол, пояснивши, що напередодні вживав спиртні напої, а сьогодні керував мотоблоком. Подальше керування працівником поліції було заборонено (а.с.4,5).
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показав, що 24.06.2020 він вранці їхав на роботу та його по вул. Шкільній в с. Білка його зупинили працівники поліції, при тому пояснили, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Свідок стверджує, що особисто не бачив, як ОСОБА_1 рухався на своєму мотоблоці, який стояв зліва за 20-30 м від будинку ОСОБА_1 . Поліцейські попросили свідка написати власноручно на чистому бланці «З моїх слів записано вірно», що він і зробив, поставив свій підпис та поїхав додому. Інших будь-яких документів чи свідків ОСОБА_4 не бачив. Свідок чув від ОСОБА_1 запах алкоголю, також він був схвильований. Свідок вказав, що у протоколі немає його підпису та перший підпис у поясненнях, яких він не надавав, також не його підпис.
Судом за клопотанням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності вживались заходи щодо виклику у судове засідання свідка ОСОБА_2 , який був свідком, у присутності якого ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі. Однак, у судові засідання 31.08.2020 та 14.09.2020 вказаний свідок не з`явився, який про слухання справи повідомлявся належним чином, а саме за допомогою телефонограм, оскільки конверти із судовими повістками, надіслані за місцем його проживання поверталися без вручення із зазначенням на конверті, що адресат відсутній за вказаною адресою, та причини своєї неявки суду не повідомляв.
Також судом викликався поліцейський СРПП №2 Тростянецького ВП Ханюков Є.В., який складав вказаний протокол про адміністративне правопорушення, однак у судове засідання не з`явився та причини неявки не повідомив.
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , приходжу до наступного.
Відповідно до п.2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Пунктами 3 та 4 вказаного Порядку передбачено, що огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.
Однак, як показав у судовому засіданні ОСОБА_1 , так і свідок ОСОБА_3 , під час пропозиції поліцейським ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння був відсутній свідок ОСОБА_2 . Крім того, як засвідчив у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , він власноручно на пустому аркуші вказав «З моїх слів записано вірно» та поставив свій підпис, що є порушенням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395.
Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
У протоколі, всупереч вимогам вказаної статті, не зазначено на підставі яких документів було встановлено особу, яка притягається до адміністративної відповідальності. Також у протоколі зазначено, що у водія документи не вилучались, в той час як у матеріалах мається довідка поліцейського СРПП №1 Тростянецького ВП Лободюк Юлії про те, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_2 від 12.05.1999, яке вилучене та знаходиться на зберіганні в ТСЦ м. Охтирка (а.с.6).
Однак, ОСОБА_1 надав у суді посвідчення водія, копія якого долучена до матеріалів справи.
Крім того, як вбачається із матеріалів справи та показів самого ОСОБА_1 , поліцейський у відповідності до вимог ч.1 ст. 266 КУпАП не відсторонив останнього від керування транспортним засобом, що також свідчить на сумнівність прийнятого рішення поліцейським.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.
При цьому суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Отже, надані поліцейським докази не є належними та такими, що забрані з порушенням процедури оформлення поліцейським матеріалів у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.
Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
За таких обставин, вважаю, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України і справа підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КпАП України.
Оскільки провадження у справі закривається, судовий збір із ОСОБА_1 не стягується.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.9, 247, 283, 284 КпАП України, -
П О С Т А Н О В И В :
Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.С. Линник