Справа № 461/6408/19 Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р.
Провадження № 33/811/1307/19 Доповідач: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Стельмаха І.О.,

з участю

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника - адвоката Величка О.М.,

представника Галицької митниці Держмитслужби Зирянова О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 472 МК України про порушення митних правил за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 19 листопада 2019 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 19 листопада 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 147 190, 02 грн.

Товар, вилучений згідно з протоколом про порушення митних правил № 1518/20900/18 від 04.04.2019, а саме: одяг без ознак вживаності упакований валом в двадцяти п`ятьох мішках, загальною вагою 798 кілограм; взуття без ознак вживаності упаковане валом в двох мішках, загальною вагою 44 кілограми конфісковано в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівської митниці ДФС 24 977, 44 грн. витрат за зберігання товару на складі митниці.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівської митниці ДФС 7 614,00 грн. витрат за проведення експертного дослідження.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України 384,20 грн судового збору.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 02 квітня 2019 року близько 15 год. 12 хв на автомобілі марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER», р/н НОМЕР_1 , 2007 poкy випуску, прямував з Республіки Польща в Україну в якості водія з приватної поїздки, через МАПП „Шегині" Львівської митниці ДФС, обравши формою проходження митного контролю смугу - «червоний коридор».

Під час проведення візуального огляду даного транспортного засобу виникла підозра щодо наявності в ньому товарів та предметів, які є обов`язкові для письмового декларування і товарів та предметів заборонених чи обмежених до переміщення через митний кордо і України. Для здійснення митного оформлення гр. ОСОБА_1 подав митну декларацію, в якій він заявив про наявність в нього товару - автозапчастин вживаних вагою 170 кг, вартістю 100 євро.

Після завірення декларацій штампом «Під митним контролем № 280», під час проведення митного огляду транспортного засобу, в салоні автомобіля (без ознак приховування) було виявлено незадекларований жодним пасажиром за встановленою формою товар, а саме: одяг без ознак вживаності упакований валом в двадцяти п`ятьох мішках, загальною вагою 798 кілограм; взуття без ознак вживаності упаковане валом в двох мішках, загальною вагою 44 кілограми.

Про наявність товару ОСОБА_1 в процесі декларування та усного опитування не заявив, у митній декларації не вказав, тобто порушив вимоги ст. 257 Митного кодексу України, проте визнав своєю власністю після митного огляду.

Таким чином, ОСОБА_1 переміщував через митний кордон України вищевказаний товар шляхом недекларуванням, тобто, не заявивши за встановленою формою точні відомості про нього, а саме - про його кількість, та вартість.

На постанову судді ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить, оскаржувану постанову суді скасувати, а провадження у справі закрити; вилучений товар відповідно до протоколу про порушення митних правил № 1518/20900/18 від 04.04.2019, а саме: одяг без ознак вживаності упакований валом в двадцяти п`ятьох мішках, загальною вагою 798 кілограм; взуття без ознак вживаності упаковане валом в двох мішках, загальною вагою 44 кілограми повернути ОСОБА_1 , після проведення митного оформлення або для повернення вказаного товару на територію держави, з якої його було ввезено.

Апелянт вважає, що постанова судді є необґрунтованою, незаконною та не вмотивованою, висновки, викладені у постанові не відповідають фактичним обставинам справи.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 покликається на такі доводи: протокол про порушення митних правил складено незаконно з порушенням вимог МК України, оскільки він, при переміщенні 02.04.2019 через митну територію України діяв у відповідності до вказівок інспектора Львівської митниці ДФС та МК України; стверджує, що він усно повідомив інспектора про те, що в транспортному засобі знаходяться б/в запасні частини вагою 170 кг, одяг вагою близько 790 кг та взуття вагою близько 40 кг; звертає увагу, що одяг і взуття знаходились в автомобілі без ознак приховування у двадцяти семи мішках, які працівник митниці оглянув після того, як він усно повідомив про їх наявність; 2 митні декларації він заповнив на прохання працівника митного поста «Мостиська», який повідомив, що у першій слід вказати запасні частини, а в другій одяг та взуття, проте прийняв лише декларацію на запасні частини; ні в Митному кодексі України, ні в Постанові КМУ від 21.5.2012 № 431 не зазначено про заборону подання двох митних декларацій; звертає увагу, що його діях відсутній умисел на ухилення від декларування товарів, оскільки він усно повідомив працівникам митного поста про всі наявні в автомобілі товари і належним чином заповнив митні декларації, проте суд першої інстанції не надав цим обставинам належної оцінки; працівник митниці не виконав вимог норми ст. 264 МК України, оскільки достовірно знаючи про наявність інших товарів, які підлягають декларуванню, прийняв від нього лише одну «недооформлену» митну декларацію, яка не відповідала встановленій формі, та необґрунтовано склав протокол про порушення митних правил за ст. 472 МК України.

При апеляційному перегляді справи ОСОБА_1 та його захисник Величко О.М. апеляційну скаргу підтримали, покликаючись на викладені в ній мотиви.

Представники Галицького митниці Держмитслужби Зирянов О.Ю. постанову судді вважає законною, обґрунтованою, просить судове рішення залишити без зміни.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , виступ захисника Величка О.М., представника Галицького митниці Держмитслужби Зирянова О.Ю., дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до диспозиції ст. 472 МК України зазначається про недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 для проходження митного кордону обрав "червоний коридор", при цьому задекларувавши певний товар, що стверджується митною декларацією (а.с.11). При здійсненні повного митного огляду транспортного засобу інспектором митниці було виявлено товар, а саме: «одяг без ознак вживаності упакований валом в двадцяти п`ятьох мішках, загальною вагою 798 кг; взуття без ознак вживаності упаковане валом в двох мішках, загальною вагою 44 кг , який перевозився разом з іншим товаром та не був задекларований.

Викладений у судовому рішенні висновок про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколом про порушення митних правил № 1518/20900/18 від 04.04.2019, у відповідності до якого він власноручно вказав про відсутність зауважень при його складанні (а.с.1-4). Крім того у письмових поясненнях до протоколу, ОСОБА_1 визнав товар своєю власністю;

актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 02.04.2019, згідно з яким в ході проведення огляду транспортного засобу, в салоні автомобіля (без ознак приховування) було виявлено незадекларований жодним з пасажирів за встановленою формою товар, а саме: одяг без ознак вживаності упакований валом в двадцяти п`ятьох мішках, загальною вагою 798 кг; взуття без ознак вживаності упаковане валом в двох мішках, загальною вагою 44 кг (а.с.10);

описом предметів у справі про порушення митних правил № 1518/206000/19 від 02.04.2019 (а.с.13);

доповідною запискою головного державного інспектора ВМО № 4 митного поста «Мостиська» Потічного О.М. від 02.04.2019 (а.с. 34-35);

висновком експерта № 9/514 (а.с.18-32).

При розгляді справи в суді першої інстанції суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи й обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Доводи ОСОБА_1 про те, що працівник митного поста «Мостиська» сказав йому заповнити дві митні декларації, одну на запасні частини, а іншу на вживаний одяг та взуття, апеляційний суд оцінює критично, оскільки такі не підтверджуються жодними доказами. Водночас, ОСОБА_1 під час складання щодо нього протоколу про порушення митних правил жодних заперечень щодо викладених у ньому обставин не подавав.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги. Постанова судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою й підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, ст. 528 МК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 19 листопада 2019 року щодо ОСОБА_1 за ст. 472 МК України залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах