Провадження № 3/761/5969/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2020 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Антонюк Марина Станіславівна, за участю секретаря Волок А.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Шевченківського управління поліції ГУНП у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київ, українки, громадянки України, з вищою освітою, заміжньої, працюючої на посаді директора ФОП « ОСОБА_1 », зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , яка до адміністративної відповідальності раніше не притягувалася,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно протоколу серії ВАБ № 337475 про адміністративне правопорушення від 16 липня 2020 року вбачається, що 16.07.2020 о 10 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 103, в торговому кіоску №15 ФОП « ОСОБА_1 » продавець ОСОБА_2 здійснювала продаж продуктів харчування без захисних рукавичок, чим порушила вимоги постанови КМУ №211 від 11.03.2020 та розпорядження №586 від 22.06.2020, чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

В судовому засідання ОСОБА_1 , вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, не визнала та пояснила суду, що вранці 16 липня 2020 року до неї зателефонувала продавець та повідомила про проведення перевірки. Приїхавши за адресою: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 103, їй пояснили, що продавець здійснював прийом товару без рукавичок. Стверджувала, що продаж товару продавець здійснювала у захисній масці та рукавичках.

Суддя, дослідивши матеріали протоколу про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, приходить до наступного висновку.

Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Частиною 2 ст.7 КУпАП передбачено, що провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 44-3 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення ВАБ № 337475 від 16 липня 2020 року вказано, що 16.07.2020 о 10 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 103, в торговому кіоску №15 ФОП « ОСОБА_1 » продавець ОСОБА_2 здійснювала продаж продуктів харчування без захисних рукавичок, чим порушила вимоги постанови КМУ №211 від 11.03.2020 та розпорядження №586 від 22.06.2020, тобто вчинила правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП

Однак, такі обставини, викладені у протоколі та матеріалах справи, не знайшли свого підтвердження, оскільки не містять будь-яких належних доказів того, що ОСОБА_2 , 16.07.2020 о 10 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 103, в торговому кіоску №15 ФОП « ОСОБА_1 » здійснювала продаж продуктів харчування без захисних рукавичок, в порушення вимог постанови КМУ №211 від 11.03.2020 та розпорядження №586 від 22.06.2020.

Як вбачається з матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , доказами наявності порушення вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 та розпорядження №586 від 22.06.2020 є лише рапорт працівника поліції та фотоматеріали відповідних документів, будь-яких інших доказів винуватості ОСОБА_1 не надано.

Так, суд не бере до уваги в якості доказу правопорушення долучений до протоколу про адміністративне правопорушення рапорт ДОП ВП №4 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві Карповича О. від 16.07.2020, оскільки вважає, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень. З таким твердженням погоджується Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 20 травня 2020 року у справі №524/5741/16-а.

Також суд не приймає до уваги в якості доказу правопорушення долучені до протоколу фотоматеріали документів, оскільки такі матеріали не можуть свідчити про винуватість особи, а слугують лише для підтвердження факту ідентифікації особи, зокрема як суб`єкта господарювання.

Разом з тим, долучені до протоколу матеріали не завірені належним чином, а отже, суд позбавлений можливості дослідити такі докази і надати їм оцінку з метою ухвалення законного і обґрунтованого рішення по справі.

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 вимог постанови КМУ №211 від 11.03.2020 та розпорядження №586 від 22.06.2020, до матеріалів справи не долучено, а суддя не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б доводили, що продавець ОСОБА_2 16 липня 2020 року о 10 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 103, в торговому кіоску №15 ФОП « ОСОБА_1 » здійснювала продаж продуктів харчування без захисних рукавичок, порушуючи цим вимоги постанови КМУ №211 від 11.03.2020 та розпорядження №586 від 22.06.2020.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

В силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про недоведеність вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, тому вона не може бути притягнута до адміністративної відповідальності через відсутність в її діях складу правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 44-3, 247, 279, 280, 283, 308 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 44-3 КУпАП закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя Шевченківського

районного суду міста Києва М.С. Антонюк