Справа №295/865/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2020 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Панченко Г. В., розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Житомира, проживаючої у АДРЕСА_1 , непрацюючої, за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 08.01.2020 серії АПР18 №402507 ОСОБА_1 неналежним чином виконує батьківські обов`язки по вихованню доньки ОСОБА_2 , 2006 року народження, яка 19.12.2019 приблизно о 18-00 у м. Житомирі по вул. Кафедральній, 6 вживала алкогольні напої у громадському місці.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Частина 1 статті 184 передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх.

Згідно з частиною 2 статті 6 Сімейного кодексу України та частиною 1 статті 32 ЦК України неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП проявляється у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, зокрема в ухиленні від виховання дітей в дусі поваги до інших осіб, ухиленні від піклування про духовний і моральний розвиток дитини.

Ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Всупереч вимогам ст.ст. 256, 184 КУпАП, у складеному щодо ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, в чому конкретно полягає з її боку ухилення від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків стосовно неповнолітньої дочки ОСОБА_2 , 2006 року народження.

Наведені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, а саме те, що неповнолітня ОСОБА_2 розпивала у громадському місці спиртні напої, не може бути достатньою підставою для висновку про те, що ОСОБА_1 , як мати, ухиляється чи не виконує покладені на неї обов`язки по вихованню дитини.

Відповідно до положень, викладених в рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява №36673/04 рішення від 30.05.2013) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження факту вчинення правопорушення суду надано пояснення ОСОБА_2 та рапорт від 16.01.2020.

Зокрема, відповідно до пояснень ОСОБА_2 вона 19.12.2019 о 18-00 у м. Житомирі по вул. Кафедральній, 6 разом з дівчатами вживала спиртні напої. Зобов`язалась подібних дій не вчиняти. В судовому засіданні вона від вказаних показань відмовилась.

Проте у матеріалах справи відсутні беззаперечні докази перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння, з огляду на те, що огляд на стан сп`яніння останньої уповноваженими особами не проводився.

Відповідно до рапорту старшого інспектора з ювенальної превенції Житоимрського ВП ГУНП в Житомирській області Пуліна О. 01.01.2020 до Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області надійшло повідомлення з лінії 103 з приводу доставлення до КУ ЦДМЛ м. Житомира малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з діагнозом: гостре алкогольне отруєння. В ході перевірки було встановлено, що малолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 01.01.2020 приблизно о 02-00 у АДРЕСА_2 вживали спиртні напої та після вжитого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 каретою швидкої допомоги були доставлені до відділення реанімації та інтенсивної терапії КУ ЦДМЛ.

Даний рапорт суд вважає неналежним доказом, оскільки останній стосується подій, що мали в інший день та іншому місці, а саме 01.01.2020 у м. Житомирі по вул. Київській, 33 та стосується розпивання алкогольних напоїв іншими особами.

Отже, належних та достатніх доказів, які б свідчили про невиконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків, Житомирським відділом поліції ГУНП в Житомирській області надано не було.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки відповідальність за правопорушення, передбачене ст. 184 КУпАП настає за невиконання батьківських обов`язків батьками, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення не доведена належними і допустимими доказами, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.247, 283 , 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Г. В. Панченко