Справа № 201/7115/20
Провадження № 3/201/3340/2020
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 вересня 2020 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Наумова О.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка працює поваром в кафе «Сімпозіум», не одружена, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягується до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Посадовою особою Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 176156 від 28 липня 2020 року, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , в якому зазначено, що 28 липня 2020 року о 14 год. 40 хв., за адресою : м. Дніпро, по вул. Набережна Перемоги, 82-Б, ОСОБА_1 перебувала на робочому місці у кафе «Сімпозіум» без засобів індивідуального захисту (медичної маски), чим порушила вимоги Постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 року №392.

ОСОБА_1 в судовому засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином, шляхом направлення повісток на домашню та робочу адресу, конверти яких повернулися без вручення, про причини неявки суд не повідомила, а також не була протягом доби доставлена до суду повноваженою особою поліції. Таким чином суд використав всі можливі заходи для виклику правопорушника.

Суд, оцінивши досліджені в судовому засідання докази з точку зору їх належності та допустимості, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши всі обставини справи у їх сукупності, приходить наступників висновків.

Стаття 44-3 КУпАП за способом свого викладення відноситься до бланкетних норм права, тобто її диспозиція не встановлює певних правил поведінки, а передбачає відповідальність за порушення правил поведінки та заборон, що встановлюються іншими нормативно-правовими актами, в даному випадку Постанови КМУ «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 20.05.2020 року № 392 зазначений уповноваженою посадовою особою поліції у протоколі.

Відповідно до пп. 1 п. 3 Постанови КМУ від 20.05.2020 року № 392 на період дії карантину забороняється: перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно;

А на момент вчинення адміністративного правопорушення, вказана постанова зазнала суттєвих змін, та вказані дії повинні бути передбачені постановою Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 (діючої на момент вчинення адміністративного правопорушення), а також в протоколі не вказано, який саме пункт (норму) було порушено діями ОСОБА_1 .

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення виражається у «перебуванні громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту».

Окрім протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин у протоколі посадовою особою поліції до протоколу не надано, а тому суд не має можливості об`єктивно надати оцінку діям інкримінованих останньому з огляду на наступне.

Так, складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, однак сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути вирішальним доказом винуватості.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. При цьому суд приймає вмотивовану постанову тільки в межах викладених уповноваженою посадовою особою у протоколі про адміністративне правопорушення та обсягу доказів, наявних в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд наголошує, що відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, у відповідності до ст. 251 КУпАП України, наявний в справі рапорт співробітника поліції Дніпропетровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області не має жодного доказового значення відносно доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Також в матеріалами справи відсутні письмові пояснення свідків чи понятих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Інших належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 суду надано не було.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З тлумачення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод викладених в рішеннях ЄСПЛ вбачається, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У відповідності до ст. 62 Конституції України, як норми прямої дії, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Отже, винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви тлумачиться на користь особи. Таким чином, суд зобов`язаний дослідити усі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що посадовою особою органу поліції, уповноваженою на складання протоколу, не надано належних доказів того, що 28 липня 2020 року о 14 год. 40 хв., за адресою : м. Дніпро, по вул. Набережна Перемоги, 82-Б, ОСОБА_1 перебувала на робочому місці у кафе «Сімпозіум» без засобів індивідуального захисту (медичної маски), чим порушила вимоги постанови КМУ від 20.05.2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», а тому в діях ОСОБА_1 не вбачається складу правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП. Отже, провадження по даній справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 44-3 КУпАП .

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 притягнутої за ст. 44-3 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.С. Наумова