Справа №372/2196/20 Головуючий в суді І інстанції: Потабенко Л.В.
Провадження № 33/824/3477/2020 Доповідач в II інстанції: Полосенко В.С.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2020 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С.,

за участю:

представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності- адвоката Журавльова О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову Обухівського районного суду Київської області від 17 липня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, працюючу ФОП ОСОБА_2 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 гривень, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови суду першої інстанції, 24 червня 2020 року о 12 год. 45 хв. при проведенні фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , згідно акту фактичної перевірки було встановлено факт порушення порядку проведення розрахункових операцій встановлених законом ОСОБА_1 , а саме: встановлено факт не застосування реєстратора розрахункових операцій при продажу пляшки шейку, чим порушено вимоги п. 2, п. 12 ст. 3 ЗУ "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", чим скоєно правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Постановою Обухівськогорайонного суду Київської області від 17 липня 2020 року, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 гривень.

Не погоджуючись з рішенням першої інстанції ОСОБА_1 подалаапеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі.

Крім того, просить поновити їй строк на оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки вона не була присутня в судовому засіданні, а копію оскаржуваної постанови отримала 24 липня 2020 року.

Зазначає, що факт ненадання нею документів (не ведення) обліку товарних запасів за місцем їх реалізації не підтверджується жодними матеріалами справи та судом не було встановлено, що ФОП ОСОБА_1 відноситься до фізичних-осіб підприємців, які є платником єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість, а тому відповідальність за порушення вимог п. 2, п. 12 ст. 3 ЗУ "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" не повинна нести ОСОБА_1 .

Вказує, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено конкретного факту, що саме ФОП ОСОБА_1 не видавала особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, товар розрахункового документу встановленої форми на повну суму проведеної операції, натомість в протоколі зазначено, що в ході фактичної перевірки виявлено порушення порядку проведення розрахункових операцій, а саме не застосування РРО, але Законом передбачено, що у певних випадках розрахунок може здійснюватись із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок, а тому незастосування РРО не є правопорушення.

Також апелянт вказує, що суд не мав права розглянути та притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено всі елементи складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, які мають бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката на підтримку доводів та вимог апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя; права на апеляційне оскарження; реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на викладені в апеляційній скарзі обставини, вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні дані, які б спростовували би наведені апелянтом підстави.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримано в повному обсязі.

Частиною 1 статті 155-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Зокрема такий порядок встановлено п.п. 2, 12 ст. 3 Закону України "Про застосування РРО у сфері торгівлі громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 №265/95-ВР (зі змінами та доповненнями), якими визначено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отримання товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції; вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Висновки судді місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у порушенні встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі стверджуються наступними доказами:

протоколом про адміністративне правопорушення № 656 від 24.06.2020 відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП;

актом фактичної перевірки дотримання вимог податкового законодавства від 24.06.2020 року, яким зафіксований факт не застосування реєстратора розсрахункових операцій при продажі однієї пляшки слабоалкогольного напою;

письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 24.06.2020 року, що були надані під час виявлення та з`ясування обставин правопорушення у яких вона визнавала факт реалізації слабоалкогольного напою без видачі касового чеку у зв`язку з тим, що не має касового апарату.

Таким чином, за результатами перегляду оскаржуваної постанови в межах поданої апеляційної скарги апеляційний суд вважає, що всупереч тверджень апелянта, суддя місцевого суду при розгляді даної справи повно, всебічно і об`єктивно дослідив дані, що містяться в матеріалах справи, належним чином перевірив обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення № 656 від 24.06.2020 року відносно ОСОБА_1 , дав цим обставинам належну правову оцінку та, приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, дійшов правильного висновку про наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 155-1 КУпАП, з чим також погоджується і суд апеляційної інстанції.

З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у справі зібрано достатньо доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 п.2, п., 12 ст. 3 Закону України "Про застосування РРО у сфері торгівлі громадського харчування та послуг`та наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 155-1 КУпАП, що відповідає встановленим фактичним обставинам справи.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для закриття провадження по справі, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Обухівського районного суду Київської області від 17 липня 2020 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко