Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/89/20 Головуючий у суді І-ї інстанції Годованець І. А.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ремез П. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2020 м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Ремез П.М., за участі секретаря судового засідання Ковальової Н.Д., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу останнього на постанову Устинівського районного суду Кіровоградської області від 27.11.2019, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, проживає: АДРЕСА_1 , зареєстрований: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 27.11.2019 ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 грн, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 29 жовтня 2019 року о 16:30 годині, у стані алкогольного сп`яніння, по вул. Чорновола у смт. Устинівка Кіровоградської області керував автомобілем «ВАЗ-2107», державний номерний знак НОМЕР_2 , що підтверджується висновком спеціального технічного засобу «Drager» про стан алкогольного сп`яніння чи іншого сп`яніння від 29 жовтня 2019 року. Згідно висновку спеціального технічного засобу ALCOTEST 6820 «Drager», 29 жовтня 2019 року о 16:41 годині ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом перебував в стані алкогольного сп`яніння, показник якого після проведення тесту становить 3.00 % проміле алкоголю в крові. Під час керування транспортним засобом водієм ОСОБА_1 порушено п. 2.9 «а» ПДР України, що водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, внаслідок чого ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 , просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови районного суду та скасувати її, а провадження у справі закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку накладення адміністративного стягнення.

Апелянт зазначає, що судову повістку до Устинівського районного суду Кіровоградської області із зазначенням дати і місця розгляду справи не отримував, внаслідок чого не мав можливості приймати участь під час розгляду справи в суді. У матеріалах справи є зворотне поштове повідомлення про отримання ним судової повістки, однак це не відповідає дійсності, оскільки виклик до суду отримував його брат, який забув повідомити про це апелянта. Про те, що його викликали до суду дізнався лише 14.01.2020. Про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, він дізнався лише 17 січня 2020 року, після ознайомлення з матеріалами справи, через що строк на апеляційне оскарження пропущений ним із поважних причин, а тому в силу ст. 289 КУпАП він має бути поновлений апеляційним судом.

Таким чином, апелянт уважає, що судом порушено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, а саме бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення та заявляти клопотання.

З огляду на те, що судом першої інстанції розглянуто справу за відсутності апелянта, який не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що призвело до порушення його прав, він уважає, що постанова суду першої інстанції за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП, підлягає безумовному скасуванню, а справу необхідно закрити, оскільки на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачені статтею 38 цього Кодексу.

Вислухавши ОСОБА_1 , який підтримав клопотання про поновлення строку та вимоги своєї апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, зваживши доводи апеляційної скарги, вважаю, що клопотання про поновлення строку слід задовольнити, а в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, виходячи з таких підстав.

Як слідує із матеріалів справи постанова суду першої інстанції за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення постановлена 27.11.2019 за відсутності ОСОБА_1 , що підтверджується даною постановою суду (а.с. 16-17).

У матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 про ознайомлення з матеріалами справи від 17.01.2020, відповідно до якої останній у цей же день ознайомився з матеріалами справи та отримав копію оскаржуваної постанови суду (а.с.23).

Із поштового конверту (а.с. 27) вбачається, що апеляційна скарга направлена до Устинівського районного суду Кіровоградської області 23.01.2020, а отримана судом - 27.01.2020, що підтверджується штемпелем суду на апеляційній скарзі (а.с. 24), тобто апеляційна скарга подана протягом 10-ти денного строку з моменту отримання правопорушником копії оскаржуваної постанови суду, а тому необхідно вважати, що останній пропустив строк на апеляційне оскарження судового рішення з поважних на те причин, а тому такий строк необхідно поновити.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП районний суд всебічно, повно і об`єктивно дослідив всі обставини справи, та правильно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП. Із вказаним висновком суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд, та рішення в цій частині не оскаржено в апеляційному порядку.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 пояснив, що дійсно 29.10.2019 після 15 год 00 хв керував автомобілем «ВАЗ-2107», державний номерний знак НОМЕР_2 , який йому належить, у стані алкогольного сп`яніння. За кермо сів через те, що перебував у шоковому стані, після того, як ОСОБА_2 наніс йому удар сокирою в область голови та хотів порубати автомобіль. Після зупинки автомобіля під його керуванням працівниками поліції продув алкотестер «Драгер», який показав результат - 3,00 ‰. Із вказаним результатом погодився. Огляд на стан сп`яніння проводився у присутності двох свідків. Водночас, зауважив, що суд першої інстанції порушив його право на захист, оскільки справу про адміністративне правопорушення розглянуто за його відсутності, а про час та місце судового засідання він повідомлений не був. Про те, що його викликали до суду дізнався лише 14.01.2020 від свого брата, який забув передати йому судову повістку. За таких обставин вважає, що постанову суду необхідно скасувати, а провадження у справі закрити через закінчення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Окрім визнання свої вини ОСОБА_1 , його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 032789 від 29.10.2019, в якому викладені обставини вчинення адміністративного правопорушення (а.с. 2); квитанцією результатів тесту проведеного за допомогою Газоаналізатору «Драгер - ALKOTEST 6820» та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, за якими у ОСОБА_1 виявлено стан алкогольного сп`яніння. Результат тесту - 3,00 ‰ (а.с. 1, 3); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 від 29.10.2019, відповідно до яких цього ж дня вони були запрошені в якості свідків, в їхній присутності водій ОСОБА_1 пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», результат тесту - 3,00 ‰ (а.с. 6, 7); відеозаписом з відео реєстратора та нагрудних камер поліцейських на яких зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та подальше проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за участі двох свідків (а.с. 4); копією постанови серії ДО № 300508 від 29.10.2019, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом особою, яка не має посвідчення водія, оскільки постановою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 08.10.2019 ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами строком на 1 рік (а.с. 5).

Диспозицією частини другої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, повторного протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або що до вживання лікарських препаратів що, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 «а» ПДР України передбачено заборону для водіїв керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура проведення огляду особи на визначення стану сп`яніння регулюється вимогами ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735 (далі по тексту - Інструкція № 1452/735).

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

-лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 6 Розділу 2 Інструкції 1452/735 встановлено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Із аналізу наведених вимог законодавчих актів слід зробити висновок, що огляд на визначення перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані алкогольного сп`яніння має бути проведеним поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, виключно у присутності двох свідків, і тільки у разі відмови особи від проходження такого огляду або незгоди із результатами такого огляду, лікарем закладу охорони здоров`я.

Таким чином, необхідно вважати, що працівниками поліції було дотримано процедуру проведення огляду на визначення перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані алкогольного сп`яніння, адже ОСОБА_1 погодився та у подальшому пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків. Із результатами проведеного огляду ОСОБА_1 погодився, що підтверджується його підписами в квитанції результатів тесту проведеного за допомогою Газоаналізатору «Драгер - ALKOTEST 6820» та акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також зафіксовано на відеозаписі подій, який долучено до матеріалів справи та переглянуто в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

З огляду на викладене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, адже повторно протягом року керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Ніяких порушень законодавства про адміністративні правопорушення, які б вплинули на правильність прийнятого місцевим судом рішення, та були б підставою для його скасування, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, та під час розгляду справи в суді першої інстанції, допущено не було.

Апеляційний суд не знаходить порушення судом першої інстанції права ОСОБА_1 на захист через розгляд справи за його відсутності, виходячи з такого.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/02) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Під час складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення, із яким ознайомився ОСОБА_1 , вказано його місце проживання, а також повідомлено його про місце розгляду справи. Таким чином останній безперечно розумів, що за вказаною ним адресою Устинівським районним судом Кіровоградської області будуть здійснюватися його виклики для розгляду вказаної справи та жодних зауважень з приводу викладеного при складанні протоколу не висловив.

Як встановлено матеріалами справи, протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, направлено на розгляд Устинівського районного суду Кіровоградської області.

Судове засідання у даній справі призначалось на 27.11.2019. Судову повістку вручено особисто ОСОБА_1 завчасно, а саме 09.11.2019, що підтверджується зворотнім поштовим повідомленням, яке містить вказівку на отримання поштового повідомлення особисто ОСОБА_1 , що засвідчено його підписом (а.с. 15).

З огляду на те, що ст. 268 КУпАП не вимагає обов`язкової участі правопорушника під час розгляду судом справи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП, при цьому у суду була наявна інформація про належне сповіщення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, однак від останнього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, а тому суд правомірно розглянув справу за відсутності правопорушника.

Доводи апеляційної скарги про те, що апелянт особисто не отримував судову повістку, а про її існування дізнався лише 14.01.2020, оскільки судовий виклик отримував його брат, суд визнає неправдивими, з огляну на наведене вище, та вважає таку позицію ОСОБА_1 такою, що направлена виключно на уникнення від стягнення за вчинене адміністративне правопорушення.

При призначенні адміністративного стягнення, судом першої інстанції було в повній мірі дотримано вимоги ст. 33 КУпАП та остаточно призначено справедливе стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, без оплатного вилучення транспортного засобу, яке за своєю суттю та розміром в повному обсязі буде сприяти вихованню ОСОБА_1 та запобігати в подальшому вчинення останнім нових правопорушень.

Оскільки на момент розгляду справи судом першої інстанції (27.11.2019) не закінчились строки накладення адміністративного стягнення, визначені ст. 38 КУпАП (три місяці з моменту вчинення адміністративного правопорушення), суд не убачає підстав для закриття провадження на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

З урахуванням наведеного, суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , а тому постанову Устинівського районного суду Кіровоградської області від 27.11.2019 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП - залишає без змін.

Керуючись ст. 294 ч. 8 п.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Устинівського районного суду Кіровоградської області від 27.11.2019.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Устинівського районного суду Кіровоградської області від 27.11.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду П.М. Ремез