Справа № 473/113/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

"27" лютого 2020 р. м. Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Зубар Н.Б., за участю секретаря судових засідань Алдушиної І.Я., захисника особи, яка притягується до відповідальності, - адвоката Вишневського А.А., розглянувши матеріали, які надійшли від Вознесенського ВП ГУНП України в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець міста Березівка Одеської області, пенсіонер по інвалідності 2 група у зв`язку із загальним захворюванням довічно, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одружений, дітей неповнолітніх не має, обліковий номер платника податків відсутній, паспорт серія НОМЕР_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія ОБ №031981 від 06.01.2020 року, - 06 січня 2020 року о 18 год. 00 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 211101 державний номер НОМЕР_2 по вул.Михайлівська (без зазначення назви населеного пункту), під час повороту (ліворуч) на вул.Корольова, не надав перевагу в русі автомобілю Volksvagen державний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , який наближався до нього з правого боку, внаслідок чого останній застосував екстрене гальмування, щоб уникнути ДТП.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення у водія ОСОБА_1 посвідчення водія не вилучено та зазначено, що водій відмовився від писання протоколу, дачі пояснень та від отримання копії протоколу.

Посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_1 були кваліфіковані як порушення п.16.12 ПДР України та за ч.4 ст.122 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП, - не визнав.

Його захисник адвокат Вишневський А.А., який діє на підставі доручення про надання безоплатної правової допомоги від 12.02.2020 року, просив провадження закрити через відсутність складу правопорушення, а саме через відсутність об`єктивної сторони, оскільки протокол не містить всіх елементів події, зокрема не зазначено місце вчинення правопорушення. Тому всі сумніви мають тлумачитися на користь особи, відносно якої складено протокол.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

При цьому, у відповідності до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до положень п.16.12 ПДР затверджених постановою Кабінету Міністрів України «Про правила дорожнього руху» №1306 від 10.10.2001 року, - на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч.

Стаття 4 ст.122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченогоч.4 ст.122 КУпАП, - не визнав, оспорюючи обставини, зазначені в протоколі.

Протокол про адміністративне правопорушення серія ОБ №031981 від 06.01.2020 року, - суд вважає недопустимим доказом, так як в ньому не зазначено всіх даних про місце вчинення правопорушення, в протоколі не зазначено назви населеного пункту, де сталася подія лише:

«06 січня 2020 року о 18 год. 00 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 211101 державний номер НОМЕР_2 по вул.Михайлівська (без зазначення назви населеного пункту), під час повороту (ліворуч) на вул.Корольова, не надав перевагу в русі автомобілю Volksvagen державний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , який наближався до нього з правого боку, внаслідок чого останній застосував екстрене гальмування, щоб уникнути ДТП».

Тоді як відповідно до вимог ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи, зокрема, про місце, час вчинення та суть правопорушення, спричинену матеріальну шкоду, а також про свідків і потерпілих. А тому, предмет судового розгляду обмежений обставинами, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть.

Письмові пояснення ОСОБА_2 від 06.01.2019 (минулого року) не є належним доказом у справі, так як свідок до суду не з`явився та надані поліцейському пояснення не підтвердив, про причини не прибуття суд не повідомив. Крім того пояснення по даті не узгоджуються із датою правопорушення, зазначеною в протоколі, яке мало місце згідно із протоколом 06.01.2020 року, натомість як прояснення ОСОБА_2 від 06.01.2019.

Письмові пояснення свідка ОСОБА_2 від 06.01.2019 року, надані ним поліцейському, - не можуть бути прийняті судом як належний доказ з огляду на висновок Верховного Суду, викладений в Постанові 27 червня 2019 року (справа №560/751/17, адміністративне провадження №К/9901/2047/18), згідно із яким: «26. Суд зауважує, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. 27. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами. 32. …вказані пояснення не є належними доказами правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки вказані особи у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, а тому їх покази не можуть бути беззаперечним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення».

Така Постанова Верховного Суду має обов`язковий характер для її застосування судом, оскільки згідно із ч.5 та ч.6 ст.13 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів»: «5. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. 6. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права».

Натомість як свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні безпосередньо не допитувався через його неявку до суду без поважних причин і не був попереджений про кримінальну відповідальність свідка за ст.ст.384, 385 КК України.

Оскільки ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП, - не визнав, протокол, складений відносно нього не містить повної інформації про місце події, свідок ОСОБА_2 обставини, зазначені в протоколі, - не підтвердив, інших доказів суду надано не було, - суд всі сумніви тлумачить на користь особи, відносно якої складено протокол.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 р. та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 р. передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в ст.62 Конституції України.

Відповідно до ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки належних, допустимих та несуперечливих доказів умисного вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП, - суду не надано, а суд не уповноважений самостійно збирати докази на підтвердження вини ОСОБА_1 - тому на підставі положень ст.247 КУпАП провадження у справі відносно нього слід закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.9, ст.122 ч.4, 247, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.4 ст.122 КУпАП, - закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення згідно із п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області.

Суддя Н.Б. Зубар