Провадження № 3/761/6640/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2020 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Овсеп`ян Т.В., за участю: секретаря судового засідання Рєзанцева Б.О., прокурора Шкурпела Р.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з Національної поліції України Департаменту стратегічних розслідувань Управління стратегічних розсувань в місті Києві, відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Луцьк, гр-ки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , яка раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Наказом Державного бюро розслідувань від 15.08.2018 № 70- о/с ОСОБА_2 призначено на посаду головного спеціаліста відділу документообігу та контролю за виконанням Управління забезпечення діяльності Державного бюро розслідувань з 16.08.2018 р.

Відповідно до вказаного наказу взято до відома, що ОСОБА_2 присвоєно 12 ранг державного службовця.

Наказом Державного бюро розслідувань від 06.06.2019 № 171 -ос ОСОБА_2 звільнено з посади головного спеціаліста відділу документообігу та контролю за виконанням Управління забезпечення діяльності Державного бюро розслідувань з 06.06.2019 р. за власним бажанням.

Займана ОСОБА_2 посада, відповідно підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону №1700-VII, відносилася до категорії посад державної служби, на яку поширюється дія цього Закону.

Відповідно до абзацу 14 частини 1 статті 1 Закону №1700-VIІ, суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпункті «а» пункту 2 частини 1 статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

На виконання вимог статті 45 Закону №1700-VII, ОСОБА_2 вчасно, а саме 05.03.2019, подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік. Також, після звільнення з посади державної служби в ДБР, ОСОБА_2 вчасно подала декларацію особи, яка припиняє діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період з 01.01.2019 по 06.06.2019 р.

Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 45 Закону №1700-VIІ, ОСОБА_2 , як особа, що припинила діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов`язана наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою статті 45 Закону №1700- VII порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік (декларацію після звільнення), тобто до 01 квітня відповідного року.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19)» від 17.03.2020 №530-ІХ (із змінами). Розділ XIII Закону №1700-VII доповнено пунктом 2і, яким встановлено, що декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до статті 45 цього Закону подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 1 червня.

Таким чином, кінцевим часом подання декларації особи, яка припинила діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік, є 23:59:59 31.05.2020.

Згідно з повідомленням ДБР та доданими матеріалами, ОСОБА_2 , несвоєчасно, лише 01.06.2020 подала декларацію особи, яка припинила діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік.

Відповідно до послідовності дій користувача Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які вчинила ОСОБА_2 , установлено, що вона лише 01.06.2020 о 20:04 год. увійшла до особистого кабінету суб`єкта декларування і почала вчиняти дії спрямовані на подання декларації після звільнення за 2019 рік.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_2 01.06.2020 р. о 21 год. 30 хв. несвоєчасно подала декларацію після звільнення.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, пов?язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, визнала повністю, та пояснила, що після звільнення несвоєчасно подала декларацію у зв`язку зі перебуванням на останніх місяцях вагітності, у зв`язку із чим забула про необхідність подання декларації. Також зазначила, що вона не мала умислу на приховування статків та неподання такої декларації, допустила помилку, яка не потягла за собою шкідливих наслідків. Зазначила про те, що зробила для себе належні висновки.

Прокурор вважає доведеним несвоєчасне без поважних причин подання суб`єктом декларування ОСОБА_2 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що є підставою для визнання винуватою останньої у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, та просить накласти на неї адміністративне стягнення у межах санкції статті.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як встановлено у судовому засіданні, Наказом Державного бюро розслідувань від 15.08.2018 р. № 70- о/с ОСОБА_2 призначено на посаду головного спеціаліста відділу документообігу та контролю за виконанням Управління забезпечення діяльності Державного бюро розслідувань з 16.08.2018 р..

Наказом Державного бюро розслідувань від 06.06.2019 р. № 171 -ос ОСОБА_2 звільнено з посади головного спеціаліста відділу документообігу та контролю за виконанням Управління забезпечення діяльності Державного бюро розслідувань з 06.06.2019 за власним бажанням.

Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 45 Закону №1700-VIІ, ОСОБА_2 , як особа, що припинила діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов`язана наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою статті 45 Закону №1700- VII порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік (декларацію після звільнення), тобто до 01 квітня відповідного року.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19)» від 17.03.2020 №530-ІХ (із змінами). Розділ XIII Закону №1700-VII доповнено пунктом 2і, яким встановлено, що декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до статті 45 цього Закону подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 1 червня.

Таким чином, кінцевим часом подання декларації особи, яка припинила діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік, є 23:59:59 31.05.2020.

Згідно з повідомленням ДБР та доданими матеріалами, ОСОБА_2 , несвоєчасно, лише 01.06.2020 подала декларацію особи, яка припинила діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік.

В той же час, не встановлено поважних причин несвоєчасного подання ОСОБА_2 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припинила діяльність за минулий 2019 рік.

Крім того, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення у їх сукупності.

У зв`язку із зазначеним, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 своїми діями, які виразилися у несвоєчасному без поважних причин поданні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припинила діяльність за минулий 2019 рік, вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Так, суд приймає до уваги характер вчиненого правопорушення та конкретні обставини справи, зокрема те, що ОСОБА_2 01.06.2020 р. подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припинила діяльність за минулий 2019 рік. Отже, дії ОСОБА_2 , які полягають у несвоєчасному поданні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування яка припинила діяльність за минулий 2019 рік, не потягли за собою яких-небудь наслідків, оскільки відомості про доходи та майновий стан ОСОБА_2 з пропуском незначного строку були відображені у реєстрі.

Також судом враховуються дані про особу правопорушника, яка вперше притягується до адміністративної відповідальності, її відношення до скоєного, яке полягає у визнанні вини та щиросердному розкаянні, майновий стан останньої.

Наведені обставини визнаються судом такими, що пом`якшують відповідальність особи та значно знижують ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_2 , судом не встановлено.

Враховуючи, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, враховуючи наведені вище дані про особу правопорушника, визнання ним вини та щире розкаяння, те, що ОСОБА_2 адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, вчинила вперше та раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, те, що негативних наслідків в результаті дій ОСОБА_2 не наступило, а допущене порушення усунене нею самостійно, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.172-6 КУпАП на підставі ст.22 КУпАП у зв`язку із малозначністю скоєного адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.22, ч.1 ст.172-6, 283-285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити, звільнивши її від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, та обмежитись усним зауваженням.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя