Справа № 442/2483/20 Головуючий у 1 інстанції: Медведик Л.О.
Провадження № 33/811/1042/20 Доповідач: Головатий В. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2020 року суддя cудової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Головатий В. Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14 липня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14 липня 2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, безробітного, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Відповідно до постанови суду та згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №323581 від 21.04.2020, ОСОБА_1 , 21.04.2020 о 00 год. 05 хв. в с. Лішня Дрогобицького району, по вул. Л.Українки, 5, керував автомобілем марки «Део Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в дрогобицькій міській лікарні №1, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

На зазначену постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що з рішенням суду першої інстанції не погоджується, вважає його незаконним і необґрунтованим. Зазначає, що працівниками патрульної поліції не надано, а в суді першої інстанції не досліджено доказів його вини. Вказує, що у протоколі про адміністративне правопорушення в графі «свідки чи потерпілі» свідки не зазначені, відсутні їхні письмові пояснення щодо даного правопорушення. Крім цього не велась відеофіксація. У медичному закладі не проводилися лабораторні дослідження для визначення стану сп`яніння. Звертає увагу на те, що долучене до матеріалів справи направлення його для огляду на стан сп`яніння не долучалось до матеріалів справи перед скеруванням справи до суду, що підтверджує, що таке направлення на час складання матеріалів працівником поліції не складалось, а було складено після отримання Дрогобицькою МЛ№1 запиту з суду. Зазначає, що направлення його для огляду на стан сп`яніння складено 21.04.2020 о 00 год. 35 хв., однак в акті №132 від 21.04.2020 зазначено дату складання 21.04.2020 о 00 год. 30 хв., що викликає сумніви достовірності зазначеного направлення і підтверджує те обставину, що воно було складено вже після огляду. Крім цього вказує, що щодо застосованого медичним працівником при проведенні його огляду спеціальним засобом Алкоскан то на такий засіб відсутній сертифікат відповідності, а тому цей засіб не вправі був використовуватись.

У зв`язку з тим згадана апеляційна скарга призначалась до розгляду в приміщенні Львівського апеляційного суду на 13 серпня 2020 року, про що повідомлялось ОСОБА_1 та захисника Шемеляка М.С. та складено телефонограму, однак ні ОСОБА_1 ні його захисник Шемеляк М.С. в судове засідання не з`явилися. Апеляційний розгляд було відкладено на 07 вересня 2020 року, однак знову ж таки ні ОСОБА_1 ні його захисник Шемеляк М.С. будучи повідомленими про дату, час і місце судового розгляду телефонограмою, повторно не з`явилися в суд для участі в розгляді справи та про причини неявки суду не повідомили і клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

У зв`язку з цим суд вважає, що наведена поведінка учасників процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи.

Відповідно ж до ч. 6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка правопорушника та його захисника в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.

А тому, вивчивши матеріали справи та розглянувши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Суддею апеляційного суду встановлено, що висновок суду першої інстанції про те, що діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серія БД № 323581 від 21.04.2020, згідно з яким ОСОБА_1 у своїх поясненнях вказав, що вину визнає, випив п`ятдесят грам; висновком щодо результатів медичного огляду від 21.04.2020, згідно з яким ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, 0,52%; актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння за №132 від 21.04.2020, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, згідно з яким результат обстеження - етанол у видихуваному повітрі 0,52%.

Твердження ОСОБА_1 , про те, що у медичному закладі не проводилися лабораторні дослідження для виявлення стану алкогольного сп`яніння, вважаю необґрунтованими, оскільки відповідно до п. 7 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року, проведення лабораторних досліджень обов`язкове лише для визначення наркотичного засобу або психотропної речовини.

Щодо тверджень ОСОБА_1 про невідповідність вказівок на час направлення на огляд та час, вказаний в акті огляду ОСОБА_1 то таке судом першої інстанції вірно розцінено, як технічні описки працівників поліції чи то працівників мед закладу, які заповнювали відповідні документи і такі описки не визначені законодавством як такі, що спростовують відповідальність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Щодо покликання апелянта про незастосування працівником поліції при спілкуванні з водієм нагрудної камери, то такі спростовується поясненнями в судовому засіданні суду першої інстанції свідка ОСОБА_2 , як відповідальною особою, що складала цей протокол.

Питання способу визначення у водія наявності чи відсутності ознак алкогольного сп`яніння віднесено до дискреційної компетенції медичних працівників за відповідних обставин і не передбачає обов`язкового відбирання на аналіз крові, слини чи сечі особи.

Крім цього ненадання сертифікату відповідності на спеціальний засіб Алкоскан, за умови наявності Свідоцтва про його повірку, чинного до 16.07.2020 року не вказує на відсутність стану алкогольного сп`яніння у водія, яке визначене у величині в 0,52%.

Відтак, вважаю, що суд, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням відповідно до ст.33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

постановив:

постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14 липня 2020 року притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Головатий В.Я.