Справа № 755/9887/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" вересня 2020 р. Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Мельниченко Л.А., за участю ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Пазюка Є.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

25 червня 2020 року близько 03 години 20 хвилин ОСОБА_1 , рухаючись по Дарницькій площі, 1 у м. Києві, керував автомобілем «Хюндай», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода). Огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, проводився за допомогою приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Результат огляду 1,17%. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР.

У судовому засіданні ОСОБА_1 показав, що 25 червня 2020 року близько 03 години 20 хвилин він, рухаючись по Дарницькій площі, 1 у м. Києві, керував автомобілем «Хюндай», державний номерний знак НОМЕР_1 . Його авто зупинили працівники поліції за порушення правил дорожнього руху. Потім у працівників поліції виник конфлікт з його пасажиром. Після чого, поліція вже була необ`єктивна і до нього. Він просив відвезти його на огляд до лікаря, але останні відмовилися. Він не довіряє результатам аналізу, проведеного приладом «Драгер», оскільки він не вживав у той день спиртних напоїв та був тверезий. Він наполягає на закритті щодо нього справи.

Адвокат Пазюк Є.С. підтримав пояснення ОСОБА_1 та заявив клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з тим, що працівниками поліції було порушено процедуру проведення дослідження, а зроблені висновки є хибними.

Як вбачається з даних, що містяться у протоколі серії ДПР18 № 541954 від 25 червня 2020 року, автомобіль, яким керував ОСОБА_1 , був зупинений працівниками поліції, які зазначили, що водій перебував за кермом з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, проводився за допомогою приладу «Драгер» у присутності двох свідків.

Водію під підпис були роз`яснені його права та те, що він має пройти огляд на стан сп`яніння, та що за відмову передбачена адміністративна відповідальність.

Як вбачається з даних, що містяться в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, огляд був проведений «Драгером прибор ARJL 0309», у зв`язку з виявленням у ОСОБА_1 таких ознак як різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода. У присутності двох свідків був встановлений результат тесту 1,17 %о.

До цього акту долучений результат тесту.

Як вбачається з результату тесту на стан сп`яніння ОСОБА_1 , результат показав 1,17%о.

До матеріалів долучена постанова від 25 червня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП.

При відтворенні відеозапису було встановлено, що працівниками міліції був зупинений автомобіль «Хюндай», державний номерний знак НОМЕР_1 . Водій ОСОБА_1 категорично відмовлявся від вимоги працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння. Йому неодноразово пропонували проїхати до лікаря для проведення дослідження, але він категорично відмовлявся. Згодом ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці приладом «Драгер». Працівники поліції йому надали для огляду запаковану у вакуум трубочку, а потім при всіх її розпакували. Також були зроблені забори повітря. Весь час працівники поліції просили ОСОБА_1 дути у трубочку до отримання характерного звуку, однак, останній лише імітував ці дії. Коли він належним чином видохнув, то результат на «Драгері» був 1,17%о. ОСОБА_1 відмовився повідомляти місце своєї роботи, проживання та номер мобільного телефону. Він не хотів отримувати копію протоколу, тому зміст протоколу йому був оголошений працівником поліції у голос. Він просив працівників поліції лише повернути йому документи на право керування автомобілем, начебто він їх не надавав. Коли останні відмовили та роз`яснили, що протокол щодо нього буде направлений до суду, то ОСОБА_1 погодився надати номер свого мобільного телефону для отриманні повістки у судове засідання. Коли працівники поліції йому пояснили, що тимчасовий талон на право керування автомобілем він може отримати лише поставивши свій підпис у відповідній графі протоколу про його отримання, то лише тоді ОСОБА_1 поставив свої підписи у протоколі, складеному працівниками поліції. В подальшому, він змінив свою поведінку, намагався наодинці переговорити з працівником поліції про повернення йому прав, однаке, той категорично неодноразово відмовлявся.

Будь-яких інших доказів, матеріалів, які характеризують особу, та клопотань надано не було, тому суддя приймає рішення на наявних та досліджених у судовому засіданні доказах, які знаходяться у справі про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його адвоката,дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення; пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів; результати тестування, постанову про притягнення адміністративної відповідальності, відтворивши відеозапис, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено перелік діянь, що містять склад цього адміністративного правопорушення, зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто суб`єктом правопорушення визнається особа, яка керує транспортним засобом, незалежно від того, чи має вона на це право, а керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Як вбачається з даних, що містяться в п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14, судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Голлоран та Франціс проти Сполученого королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завадити серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілем та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

На підставі наведеного, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, суддя, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням вищенаведеного відсутні підстави для задоволення клопотання адвоката Пазюка Є.С. про закриття провадження щодо ОСОБА_1 на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП.

Вирішуючи питання про обрання ОСОБА_1 виду адміністративного стягнення суддя, враховує вимоги ст. 23 КУпАП, які передбачають, що адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, враховуючи характер вчиненого правопорушення, наявні дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, обставини, що пом`якшують відповідальність, та те, що санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено єдине адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, суддя вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортним засобом.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 23, 33, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 251, 252, 266, 283-285 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 гривень 40 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду, через Дніпровський районний суд м. Києва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня винесення.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" ідентифікаційного номеру боржника, згідно постанови Верховного Суду України від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14, не являється підставою для відмови державного виконавця у відкритті виконавчого провадження.

Суддя Л.А. Мельниченко