Справа ЄУН:714/148/20
Провадження № 3/714/84/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2020 р. м. Герца

Суддя Герцаївського районного суду Чернівецької області Козловська Л.Д. розглянувши матеріали адміністративної справи які надійшли з Герцаївського відділення поліції Сторожинецького відділу поліції Головного управління національної поліції в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ст. 173-2 ч.1 Кодексу України про адміністративні не працюючого,-

В С Т А Н О В И В:

12.02.2020 року до Герцаївського районного суду Чернівецької області надійшов адміністративний матеріал при притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173-2 ч.1 КУпАП

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №182329/334 від 10.02.2020 року, 09.02.2020 року о 14:00 год., ОСОБА_1 , по місцю свого проживання у АДРЕСА_1 хутір АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , в ході конфлікту виражався та погрожував побиттям, чим своїми діями завдав психологічну шкоду, чим вчинив адмінправопорушення передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєнні правопорушення не визнав та пояснив суду, що до 14.01.2020 року він разом з ОСОБА_2 проживали як подружжя без реєстрації шлюбу, у м. Лондон. 14.01.2020 року повернулися з ОСОБА_3 та з даного періоду часу разом не проживають, не підтримують сімейних зв`язків та будь-яких шлюбних відносин, не ведуть сімейне господарство та не підтримували будь-яких сімейних зв`язків. Він живе разом з дітьми у будинку його сестри в с. Надярне, а ОСОБА_2 - у м. Івано-Франківськ. Пояснив, що 07.02.2020 року подзвонила ОСОБА_2 та повідомила, що хоче приїхати побачити дітей. Він цього ж числа сам поїхав та забрав її з автовокзалу у м. Чернівці та прийняли її. Пробула та ночувала у будинку сестри з 07.02.2020 року по день конфлікту. 09.02.2020 року близько 14:00 год. він перебував на дворі господарства та до нього підійшла ОСОБА_2 з якимось претензіями та звинуваченнями, що його сестра про неї розказує погані речі комусь по телефону, після чого до них підійшла сестра та почалася словесна сутичка між ними. Він сказав ОСОБА_2 щоб заспокоїлась якщо їй щось не подобається, вона може піти та він особисто може відвезти її до автовокзалу. Вона взяла сокиру та розмахувала в його сторону. Потім подзвонила до куми щоб приїхала її забрати. Вона надалі перебувала у господарстві, ніхто її не виганяв, не погрожував побиттям, сама словесно та нецензурно виражалась і чекала аж до пізньої ночі поки за нею приїдуть. В період часу з 22:00 по 23:00 год. до них додому приїхали батько потерпілої разом з її кумою, працівниками поліції. Він їх пустив у будинок. ОСОБА_4 потерпілої представилась працівником служби у справах дітей, питали де діти та хотіли їх забрати.

Захисник Апетракіоає Г.В. пояснив, що в діях його підзахисного ОСОБА_1 відсутні будь-яі ознаки складу правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки ОСОБА_2 10.01.2020 року написала заяву в поліції про те, що її цивільний чоловік ОСОБА_1 09.02.2020 року, будучи у п`яному вигляді, вчинив сварку, схопив її за одяг, погрожував фізичною розправою у присутності його родичів. З допитаних у судовому засіданні пояснень було встановлено, що ОСОБА_2 почала конфлікт, розмахувала сокирою в сторону його підзахисного та вдарила рукою по обличчю сестру підзахисного. Так як доказів спричинення ним насильства в сім`ї матеріали справи не містять, докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях, просив суд справу закрити.

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що в п`ятницю 07.02.2020 року приїхала до ОСОБА_1 побачитися з дітьми, пробула до 09.02.2020 року, до дня конфлікту, ночувала у нього дома, так як будинок належить його сестрі та вони її прийняли. 09.02.2020 року близько 14:00 год. після обіду, вона підійшла до ОСОБА_1 , почала обурюватися та скаржитися, що вона чула як його сестра говорила з кимось по телефону відносно неї погані речі. Підійшла сестра та почала з нею сварку. Вона подзвонила до куми, щоб приїхала та забрала її. З 14:00 год. по 23:00 год. сиділа в їхньому господарстві та чекала щоб її батько приїхав з поліцією та забрали її, також що батько побачив дітей, так як їй нікуди не було йти. За даний період часу ОСОБА_1 неодноразово її штовхав, хапав боляче за руки, чим спричиняв їй фізичну та психічну шкоду здоров`ю. ОСОБА_1 в той день зловживав спиртними напоями та був п`яний та один раз ударив. Також підтвердила, що з 14.01.2020 року, повернулися разом з ОСОБА_1 з м. Лондон та з 17.01.2020 року вже проживали окремо один від одного, подружніх відносин не підтримували, спільне сімейне господарство не вели та нічого спільного з ним відтоді не має. Завдана психічна шкода виражається у тому, що вона погано себе почувала, боліла голова та рука та не може змиритися з тим, що їй дітей не віддає.

Захисник потерпілої ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що в період часу з 07.02.2020 року по 10.02.2020 рік а також станом на день виникнення конфлікту, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю та мало місце фізичне та психологічне насильство над потерпілою з боку ОСОБА_1 , які виразилися у погрозах, образах, що підтверджується поясненнями свідків. Після того, які її відштовхували та виганяли з будинку, вона відчула психічний тиск відносно себе. Це непоодинокий випадок домашнього насильства, так як проживаючи у м. Лондон ОСОБА_1 вчиняв насильство в сім`ї над потерпілою, що підтверджується долученими до матеріалів справи документами. Стверджує, що сам конфлікт 09.02.2019 року між сторонами виник з приводу місця проживання дітей, який початково виник з моменту переїзду з м. Лондон до України.

Свідок ОСОБА_6 , пояснив, що він є батьком потерпілої. Його кума ОСОБА_7 подзвонила та сказала, що потрібно поїхати забрати потерпілу, оскільки існує загроза її життю. Доїхавши до м. Чернівці зайшли до Шевченківського відділу поліції, які направили їх у Герцаївський відділ поліції, куди вони доїхали, де він написав заяву та попросив поліцейських поїхати з ними до ОСОБА_1 додому. Доїхали до них біля 22:00 год. де побачили, що потерпілій не дають дітей, штовхають її постійно.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона є кумою потерпілої та 09.02.2020 року о 14:00 год. їй подзвонила потерпіла та попросила приїхати з працівниками поліції. Коли приїхала, візуально на тілі потерпілої синяків не бачила, однак потерпіла казала, що її болить голова, так як ОСОБА_8 її ударив по голові.

Свідок ОСОБА_9 пояснила суду, що вона являється рідною сестрою ОСОБА_1 Пояснила, що близько 12:00 год. 09.02.2020 року потерпіла почала з нею словесний конфлікт з приводу того, що потерпіла нібито чула, що свідок у телефонній розмові розказує про неї погані речі, після чого ОСОБА_2 підійшла та ударила її кулаком по голові та у грудну клітку. Вона не хотіла з нею битися та заспокоювала її, тримаючи за руки. Вона є власником домоволодіння та її брат проживає з нею. Конфлікту між потерпілою та її братом як такого не було. Поліція приїхала близько одинадцятої години вечора, кума потерпілої представилась працівником органу опіки та піклування. Поліцейські сказали, що діти хворі та їх треба забрати у лікарню, однак діти були здоровими, ніяких підстав забрати дітей не було.

Суд, заслухавши всіх сторін, їхніх захисників та представників, а також свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.

Згідно ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) забезпечує всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, зокрема підлягають з`ясуванню чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Рішення про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблене на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що психологічним насильством є форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З пояснень особи відносно якої розглядається справа ОСОБА_1 , які не заперечувалися потерпілою ОСОБА_10 .З., судом встановлено, що з 17.01.2020 року сторони почали проживати окремо один від одного, не підтримували подружніх відносин, не вели спільне сімейне господарство та не мали нічого спільного. ОСОБА_1 проживав у с. Байраки хутір Надярне у домоволодінні його сестри ОСОБА_9 а ОСОБА_2 у м. Івано-Франківськ. Дані пояснення свідчать про те, сторони припинили будь-які правовідносини та в розумінні вищевказаних норм закону, на момент виникнення конфлікту, не являлися сім`єю, що також підтверджується поясненнями ОСОБА_1 та його сестри, які 07.02.2020 року фактично прийняли потерпілу у домоволодіння не на правах членів сім`ї а як гостя.

Протокол про адміністративне правопорушення складено відносно вчинення над ОСОБА_2 насильства в сім`ї діями ОСОБА_1 , які виразились у погроз побиття. Водночас будь-яких належних та достовірних доказів вчинення наведених дій в матеріалах справи відсутні та до протоколу долучені не були. Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не являлися свідками подій, які інкримінуються. З допитаних у судовому засіданні пояснень ОСОБА_1 , які підтверджуються поясненнями свідка подій ОСОБА_9 судом встановлено, що 09.02.2020 року біля 12:00 год. виник словесний конфлікт між свідком ОСОБА_9 та потерпілою ОСОБА_2 з приводу того, остання чула як свідок говорила про неї образливі слова з кимось по телефону. Відносно даних подій у судовому засіданні не заперечувала сама потерпіла, як і не заперечувала той факт, що ОСОБА_1 пропонував їй після вказаних конфліктів поїхати та довезти її до автовокзалу у м. Чернівці, однак остання, як з її пояснень встановлено, відмовилась, так як подзвонила кумі, яка мала приїхати та її забрати. Надалі чекала на території домогосподарства до пізньої ночі до приїзду поліцейських та родичів. Водночас суд звертає увагу, що при наявності погрози побиттю чи загори життю, потерпіла могла самостійно покинути місце події, а отже відсутні будь-які докази спричинення психологічного тиску та шкоди здоров`ю потерпілій а також відсутня можливість настання таких інкримінованими діями ОСОБА_1 .

Водночас суд відхиляє позицію сторони захисту потерпілої відносно неодноразового спричинення насильства в сім`ї потерпілій діями ОСОБА_1 , оскільки долучені представником потерпілої до матеріалів справи документи, а саме інформація щодо закриття справи органом району Брент, витягу з виписки історії хвороби від 10.12.2018 року не є належними доказами по факту інкримінованих дій та не стосуються справи, а фотокопії з побоями потерпілої не є доказом по даній справі та доказом нанесення саме ОСОБА_1 .

Даючи оцінку поясненням представника потерпілої суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів про виникнення конфлікту на побутовому ґрунті з приводу встановлення місця проживання дітей та при наявності такого, відповідні дії не можуть кваліфікуватися як домашнє насильство у відповідності до об`єктивної сторони складу адмінправопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП з настанням наслідків спричинення психологічної шкоди здоров`ю потерпілій, так як даний спір є цивільно-правовим та вирішується в цивільному порядку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, суддя вважає необхідним провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП закрити через відсутність в його діях складу правопорушення.

Керуючись ст.ст. 173-2 ч.1, 247, 251, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 173-2 ч.1 КУпАП закрити, за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Герцаївський районний суд Чернівецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: