Справа № 759/5736/20 Головуючий в суді І інстанції - Новик В.П.
Провадження № 33/824/2067/2020 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2020 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.,

секретар: Ганжа В.В.,

за участю:

особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_2 ,

захисника Харчука О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - адвоката Харчука Олександра Петровича на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 14 квітня 2020 року, якою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Як встановлено судом першої інстанції, 23.03.2020 о 16 год. 00 хв. ОСОБА_2 керував автомобілем «Хюндай» державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Сім`ї Сосніних, 10 в м. Києві. Зважаючи на те, що у працівників патрульної поліції були підстави вважати, що ОСОБА_2 перебував у стані сп`яніння згідно із ознаками такого стану, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. Однак, ОСОБА_2 від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 14 квітня 2020 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції захисник ОСОБА_2 - адвокат Харчук О.П. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Святошинського районного суду міста Києва від 14 квітня 2020 року та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, судом першої інстанції було неповно з`ясовано всі фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, судовий розгляд відбувся без участі ОСОБА_2 , а також було допущено спрощений підхід до розгляду справи.

На думку апелянта, у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 підлягає застосування положення ст. Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення захисника Харчука О.П., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,

пояснення ОСОБА_2 , який також підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,

перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, як убачається зі змісту протоколу серії ДПР 18 № 065888 про адміністративне правопорушення, 23.03.2020 о 16 год. 00 хв. ОСОБА_2 керував автомобілем «Хюндай» державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Сім`ї Сосніних,10 в м. Києві з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, поведінка не відповідає обстановці, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення, особу водія встановлено на підставі інформації бази «Армор».

У судовому засіданні під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 пояснив, що 23 березня 2020 року о 16-00 год. він даним автомобілем не керував. Також зазначив, що посвідчення водія він має, але ані у власності ані в користування будь-якого автомобіля не має. В той день ОСОБА_2 перебував вдома зі своєю дружиною.

Дані пояснення в суді апеляційної інстанції також були підтверджені поясненнями свідка ОСОБА_3 .

У судовому засіданні під час апеляційного розгляду також досліджено наданий Управлінням патрульної поліції суду відеозапис з нагрудної камери працівників патрульної поліції (файл № ), на якому засобами відеореєстрації зафіксовано процедуру складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно водія транспортного засобу «Хюндай» державний номерний знак НОМЕР_1 за порушення ПДР України.

Як убачається з даного відеозапису, водій зупиненого транспортного засобу у ході спілкування із працівниками поліції зазначив прізвище, ім`я, по батькові « ОСОБА_2 », однак будь-якого посвідчення особи не надав.

З вказаного відеозапису також убачається, що за кермом автомобіля «Хюндай» державний номерний знак НОМЕР_1 перебував не ОСОБА_2 , а інша за віком та зовнішністю особа /а.с.п.4/.

Дослідженим відеозаписом з нагрудної камери інспектора поліції підтверджуються надані ОСОБА_2 пояснення стосовно того, що він не перебував за кермом автомобіля «Хюндай» державний номерний знак НОМЕР_1 та протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП складено стосовно іншої особи. Вказані обставини також узгоджуються і з даними, які містяться в матеріалах адміністративного провадження, зокрема те, що особу водія встановлено за даними інформаційної бази «Армор».

З наведеного вбачається, що особу правопорушника під час складення проколу про адміністративне правопорушення встановлено лише на підставі даних інформаційної бази «Армор» та повідомлених ним особисто даних, без перевірки таких відомостей. Інспектор поліції, оформлюючи протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , не встановив особу, відносно якої складається протокол, чим порушив вимоги ст.256 КУпАП.

На допущені інспектором поліції порушення при складенні протоколу про адміністративне правопорушення суддя місцевого суду уваги не звернув, та розглянувши справу у відсутності ОСОБА_2 , належним чином не перевірив обставини справи, які мають суттєве значення для її повного та об`єктивного розгляду, унаслідок чого дійшов передчасного висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Частина 1 ст.7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З урахуванням того, що вина у вчиненні саме ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не знайшла свого підтвердження та спростовується наявністю інших фактичних обставин та доказів, вважаю, що доводи апелянта про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення є обгрунтованими, тому апеляційна скарга підлягає до задоволення, постанова суду першої інстанції скасуванню, а провадження по справі - закриттю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - адвоката Харчука Олександра Петровича - задовольнити.

Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 14 квітня 2020 року щодо ОСОБА_2 - скасувати, провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Рудніченко