Справа №752/8033/20 Головуючий в суді І інстанції: Валігура Д.М.
Провадження № 33/824/3339/2019 Доповідач в II інстанції: Полосенко В.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2020 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С.,

за участю:

представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - Кафтана А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Кафтана А.М. на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14 липня року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаюу за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді І-ї інстанції, 14.04.2020 року о 18 год. 19 хв. в АДРЕСА_2, у приміщенні магазину, продавець ОСОБА_1 перебувала на робочому місці без засобів індивідуального захисту, чим порушила ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 14 липня 2020 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, захисник Кафтан А.М. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання та несе адміністративну відповідальність за порушення правил карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб".

Вказує, що ОСОБА_1 є найманим працівником ФОП ОСОБА_2 та не здійснює господарську діяльність у приміщенні де було складено протокол про адміністративне правопорушення, а тому вона не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Також вказує що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять ряд недоліків, а саме : відсутня копія паспорту або іншого документу,який засвідчує особу, що притягається до адміністративної відповідальності; в протоколі не зазначений також і ідентифікаційний номер такої особи; долучені до матеріалів справи документи не завірені належним чином; відсутні пояснення свідків; протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей та доказів, що правопорушник є суб`єктом господарювання.

Заслухавши доповідь судді, доводи адвоката Кафтана А.М. на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Як слідує зі змісту ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби.

У відповідності до ст. 41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», в редакції чинній на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення, на період дії карантину забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Вина ОСОБА_1 в порушенні ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" та у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, підтверджена дослідженими судом доказами, зокрема протоколом, рапортом та відеозаписом, який міститься в матеріалах справи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії КВ № 3-000158 від 14 квітня 2020, 14.04.2020 року о 18 год. 19 хв. в АДРЕСА_2, у приміщенні магазину, продавець ОСОБА_1 перебувала на робочому місці без засобів індивідуального захисту, чим порушила ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП (а.с.1)

З вказаного протоколу також вбачається, що ОСОБА_1 було роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.ст. 63 Конституції України, ст.268 КУпАП, що підтверджується його підписом.

Зазначений протокол, враховуючи положення ст. 251 КУпАП, є доказом.

Також, факт перебування ОСОБА_1 14.04.2020 року о 18 год. 19 хв. в приміщенні магазину без належним чином одягненої захисної маски зафіксовано на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції, який міститься в матеріалах справи (а.с.4).

Досліджені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву у їх достовірності та допустимості, а отже підтверджують винуватість ОСОБА_1 в порушенні правил щодо карантину людей.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції проаналізувавши вищевказані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов вірного висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, оскільки остання перебував в приміщені магазину, без вдягнутих належним чином засобів індивідуального захисту, зокрема: захисної маски, що закриває ніс та рот.

Суд першої інстанції дослідив надані докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Таким чином, висновки суду в частині доведеності вини ОСОБА_1 є обґрунтованими.

Проте, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд не в повній мірі дотримався вимог ст.ст.23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Як вбачається з наданих ОСОБА_1 пояснень, вона перебувала в приміщенні магазину одна та здійснювала прийом їжі, в той момент до магазину зайшли двоє та сфотографували її. При цьому, ОСОБА_1 зазначила, що вона перебувала в захисній масці, яку на той момент спустила на підборіддя для того, щоб перекусити.

Зазначені пояснення ОСОБА_1 підтверджуються також і відеозаписом, який міститься в матеріалах справи, та з якого вбачається, що ОСОБА_1 мала при собі захисну маску, проте, на той момент, належним чином не одягнула її.

Таким чином, враховуючи обставини та характер вчиненого правопорушення, а також ті обставини, що ОСОБА_1 має невеликий дохід, самостійно виховує неповнолітню дитину, відсутність даних про те що ОСОБА_1 раніше притягувалась до адміністративної відповідальності, відсутність тяжких наслідків вчиненого, суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

На думку суду апеляційної інстанції, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Підстав для скасування рішення суду першої інстанції та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, про що просить в апеляційній скарзі захисник під час апеляційного розгляду не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, апеляційна скарга захисника Кафтана А.М. в інтересах ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, оскаржувана постанова судді першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст.ст.22, 284, 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Кафтана А.М. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Голосїівського районного суду м. Києва від 14 липня 2020 року відносно ОСОБА_1 - скасувати.

На підставі ст.22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за скоєння нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення.

Оголосити ОСОБА_1 усне зауваження, а провадження у справі закрити.

Постановаапеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко