ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/3421/20 Головуючий в 1 інст. Рибалко Н.І.
Провадження №33/807/572/20 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2020 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Миколаєнко О.В. розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою захисника останнього - адвоката Миколаєнко О.В. на постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 11 червня 2020 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 420,40 грн.

Згідно з постановою суду, 12 квітня 2020 року о 23:24 годині в м.Запоріжжя, Вознесенівський район, вул. Перемоги, 77, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом Opel Astra номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря нарколога та підтверджується висновком медичного закладу №1953 від 12 квітня 2020 року, чим порушив п.2.9а ПДР України. Від управління відсторонений.

В апеляційній скарзі захисник - адвокат Миколаєнко О.В. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, не сприяв повному, всебічному, об`єктивному та неупередженому її розгляду.

Також апелянт зазначає, що притягнення ОСОБА_1 є незаконним, протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог чинного законодавства.

На думку захисника, причина зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 була незаконна, оскільки працівник поліції порушив вимоги п. 1-9 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», де визначений вичерпний перелік випадків, які надають право працівнику поліції зупинити транспортний засіб. Всі інші причини зупинки автомобіля - незаконні.

Також апелянт зазначає, що ОСОБА_1 є іноземцем, українською мовою не володіє, російською мовою володіє на низькому рівні, але поліцейські не пояснили йому право скористатися послугами перекладача та/або адвоката. Як видно з відео з нагрудної камери поліцейського, право на адвоката та перекладача поліцейським роз`яснено тільки після того, як вже було пройдено медичний огляд (запис 23:45) та складено протокол (запис 00:46).

Таким чином, поліцейськими грубо порушено вимоги зазначено пункту 12 Інструкції.

Без пояснень причини, поліцейські не запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки, а одразу повезли до закладу охорони здоров`я.

Як пояснив ОСОБА_1 , в медичному закладі він здав сечу для аналізів. Результати були негативними.

Однак лікар, що проводив освідування, не прийняв дані результати, ніде не зафіксував ці результати, натомість наполіг на проходженні огляду за допомогою алкотестера. В матеріалах справи відсутні відомості про те, за допомогою якого саме технічного засобу було проведено огляд. Як видно з відео з нагрудної камери поліцейського, лікар тричі спонукає ОСОБА_1 «дуть», сам озвучує результати огляду та нікому ці результати не показує. ОСОБА_1 не було показано результати медичного огляду, нічого не пояснено, не пред`явлено для ознайомлення висновок огляду, протокол, ні лікар, ні поліцейські навіть не прочитали висновок вголос. Таким чином, відсутні будь-які документальні підтвердження результатів медичного огляду особи на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, в протоколі не зазначено, за допомогою якого саме технічного засобу проводився огляд (повна назва, номер, номер калібрування тощо). Не надано сертифікат дійсності цього технічного засобу та докази допустимості використання саме цього технічного засобу.

Таким чином, проведення огляду особи в закладі охорони здоров`я проведено з грубим порушенням зазначених вище вимог Інструкції. Відповідно, висновок № 1953 від 12 квітня 2020 року також є недійсним.

Також сторона захисту зазначає, що в протоколі, чи інших документах відсутнє зазначення, яким саме технічним приладом чи технічним засобом, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, проводилося відео фіксування огляду особи під час складання вищезазначеного протоколу.

Апелянт вважає, що огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП; Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735; Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103; Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, затвердженого Наказом МВС 01 березня 2010 року №33, зареєстровано в Мінюсті України 30 березня 2010 року за № 262/17557 та ч.5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України 18 грудня 2019 року № 1026, зареєстрованої в Мінюсті України 11 січня 2019 року за № 28/32999 .

Таким чином, судом всі вищевказані обставини не досліджені, докази не враховані, тому постанова є незаконною і підлягає скасуванню.

З урахуванням всіх зазначених обставин, доказів, наявних в матеріалах адміністративної справи, апелянт вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 360099 складено 12 червня 2020 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП складено з порушенням вимог діючого законодавства, тому відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Заявлене апелянтом клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, оскільки причини пропуску строку, які вказані апелянтом, можуть бути визнані поважними, зловживання своїми процесуальними правами з боку апелянта не вбачається.

Заслухавши пояснення захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 -адвоката Миколаєнко О.В., яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена: відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18№360099 від 12 квітня 2020 року, згідно з яким ОСОБА_1 у зазначений час керував транспортним засобом Opel Astra номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння; зі змістом протоколу ознайомлений, будь-яких зауважень чи клопотань не заявляв; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12 червня 2020 року в КУ «ОКНД» ЗОР; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1953 від 12 квітня 2020 року, відповідно до якого о 23-55 годині 12 квітня 2020 року ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння; DVD-диском з відеозаписом, де зафіксовано як ОСОБА_1 керував автомобілем Opel Astra номерний знак НОМЕР_1 та проходив медичний огляд на стан сп`яніння у медичному закладі КУ «ОКНД» ЗОР.

Вказані докази узгоджуються з відомостями з рапорту працівника поліції Пахомова О.О., в якому зафіксовано, що 12 квітня 2020 року о 23:24 годині під час патрулювання по вул.Перемоги, 77, був зупинений транспортний засіб Opel Astra номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1, у якого були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, сповільнена мова, поведінка, що не відповідає обстановці. Водій надав згоду пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі у лікаря нарколога. Під час огляду ОСОБА_1 було виявлено, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння, згідно з висновком КУ «ОКНД» ЗОР № 1953 від 12 квітня 2020 року результат позитивний 0,70 проміле. На водія був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18№360099 від 12 квітня 2020 року за порушення п.п.2.9а ПДР України. Вилучене посвідчення водія. Від керування транспортним засобом ОСОБА_1 відсторонений шляхом паркування без порушень ПДР України. Про повторність згідно ст.130 КУпАП попереджений.

Зазначені докази у їх сукупності підтверджують те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог чинного законодавства, є безпідставними.

Вищевказаний протокол складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості.

Якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли визнання вказаного протоколу недопустимим доказом, не вбачається, а ті недоліки, на яки вказує апелянт, не є суттєвими.

Перелік документів, доданих до протоколу, міститься у відповідному описі матеріалів справи, що не суперечить вимогам ст.256 КУпАП.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_1 безпідставно зупинили працівники поліції, суперечать матеріалам справи, в т.ч. відеозапису.

З відеозапису вбачається, що під час спілкування у працівників поліції виникли підозри, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння.

Викладене відображене у направлені водія на огляд до медичного закладу, у якому зафіксовані ознаки наркотичного сп`яніння, які встановлені у ОСОБА_1 поліцейськими при його візуальному огляді.

Доводи сторони захисту про порушення процесуальних прав ОСОБА_1 є непереконливими та спростовуються матеріалами справи, згідно з якими процесуальні права ОСОБА_1 роз`ясненні, що відображено у протоколі, та їх порушення при оформленні адміністративного матеріалу не допущено, в т.ч. і порушення права останнього на захист.

Зауважень на дії працівників поліції не надходило.

Згідно з відеозаписом, ОСОБА_1 добре розуміє поліцейських, вільно з ними спілкується, про залучення йому захисника чи перекладача не заявляє.

При апеляційному розгляді зі слів ОСОБА_1 встановлено, що він тривалий час проживає в Україні, навчається на п`ятому курсі медичного університету, тому доводи сторони захисту про те, що він не розуміє мову, якою здійснювалось провадження в справі, є непереконливими.

При апеляційному розгляді ОСОБА_1 також не виявив бажання залучити перекладача.

Посилання сторони захисту про те, що поліцейськими порушено вимоги щодо огляду водія на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, є недоречними з огляду на таке.

Згідно з матеріалами справи, огляд водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою вимірювальної техніки «Драгер» не проводився через те, що у останнього були встановлені ознаки наркотичного сп`яніння. Тому ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд в медичному закладі.

Викладене відображено як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та підтверджується відеозаписом.

З відеозапису вбачається, що в медичному закладі спочатку досліджувалась біологічна речовина на предмет наявності в ній наркотичних речовин, а після цього - огляд за допомогою газоаналізатора. Будь-яких порушень в цьому не вбачається.

Доводи сторони захисту про те, що огляд проводився за допомогою неналежного технічного засобу, є безпідставними. Будь-яких зауважень з цього приводу сам ОСОБА_1 на місці огляду не заявляв.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 висловлював вимогу про надання йому сертифікату відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, який мали намір використати при його огляді, та цю вимогу було проігноровано.

Також сторона захисту не зверталась до медичного закладу самостійно з метою витребування документів стосовно технічного засобу, який використовувався при огляді.

При апеляційному розгляді з метою перевірки вищевказаних доводів направлено відповідний запит до медичної установи, у якій проводився огляд ОСОБА_1.

З відповіді керівництва медичного закладу вбачається, що до 20 червня 2012 року свідоцтва про державну реєстрацію медичної техніки та виробів медичного призначення видавалися на термін не довше 5 років. Згідно з Технічним регламентом щодо медичних виробів (постанова КМУ від 02 жовтня 2013 року № 753) використання медичних виробів, які були завезені в Україну, придбані споживачем та введені в експлуатацію протягом часу дії свідоцтва про державну реєстрацію, є можливим і після закінчення його дії. Крім того, для продукції, реалізованої виробником протягом дії сертифікату відповідності засобів вимірювальної техніки, останній є дійсним у споживача протягом терміну служби засобу. Засоби, на які закінчився термін дії сертифікату відповідності, можуть використовуватися, якщо вони були придбані користувачем у термін його чинності. Прилад електродіагностичний «Аналізатор парів спирту у видихуваному повітрі «Alcotest 6510»» був придбаний у 2010 році та використовується по теперішній час.

До вказаної відповіді надані копії запитуваних документів щодо медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння ОСОБА_1, проведеного 12 квітня 2020 року:

-витяг з журналу реєстрації медичних оглядів за 12 квітня 2020 року;

-акт медичного огляду від 12 квітня 2020 року № 1953;

-свідоцтво про державну реєстрацію приладу електродіагностичного «Alcotest 6510» №7261/2007;

-сертифікат відповідності засобів вимірювальної техніки В -№ 007151;

-свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки «Аналізатор парів спирту у видихуваному повітрі «Alcotest 6510» від 02 травня 2019 року № 2-5268-19.

Вказаними документами підтверджується те, що огляд ОСОБА_1 в медичній установі проведений лікарем в установленому законом порядку за допомогою дозволеного до використання технічного приладу.

Актом огляду підтверджується те, що заключний діагноз ОСОБА_1 встановлювався на підставі візуального огляду останнього лікарем та за результатами огляду за допомогою технічного приладу «Alcotest 6510». В акті відображені і пояснення ОСОБА_1 про те, що він випив у вечорі 1 л пива.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_1 після огляду не було пред`явлено висновок лікаря та не повідомлено про результати огляду, суперечать матеріалам справи та самому висновку, у якому міститься підпис обстежуваної особи (ОСОБА_1 ).

З будь-якими скаргами на дії працівників поліції та лікарні у встановленому законом порядку ОСОБА_1 не звертався, результати огляду не оспорював.

При апеляційному розгляді був відтворений відеозапис, з якого вбачається, що ОСОБА_1 у медичному закладі - КУ «ОКНД» ЗОР тричі проходив огляд за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6510» та відповів на запитання лікаря, що випив дві пляшки пива.

Те, що в протоколі та доданих до нього документах відсутнє посилання на те, яким саме технічним приладом чи технічним засобом, що має функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, проводилося відео фіксування поліцейськими, само по собі правильності висновків суду теж не спростовує та не свідчать про незаконність винесеної постанови.

ОСОБА_1 не висловлював заперечень з приводу того, що події, які зафіксовані за вищевказаному відеозаписі, дійсно мали місце.

В свою чергу, використання поліцейськими технічних приладів та технічних засобів не суперечить вимогам чинного законодавства та Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за №28/32999.

При дослідженні матеріалів справи, в т.ч. при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам належну оцінку та прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_1 -адвоката Миколаєнко О.В., правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

поновити захиснику особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -адвокату Миколаєнко О.В. строк на апеляційне оскарження постанови Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 11 червня 2020 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -адвоката Миколаєнко О.В. залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 11 червня 2020 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 335/3421/20