26.08.2020 Справа № 756/9876/20
Справа №756/9876/20
Провадження № 3/756/5145/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2020 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Дев`ятко В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючої в пабі «Докер Паб», яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 358004, який надійшов до Оболонського районного суду м. Києва з Оболонського УП ГУНП в м. Києві, ОСОБА_1 24.07.2020 року, працюючи керуючою в пабі «Докер Паб», розташованому за адресою: м. Київ, вул.Богатирська, буд. 25, допустила роботу вказаного закладу після 23 год. 00 хв., чим порушила Постанову Кабінету Міністрів України № 588 від 08.07.2020 року, якою внесено зміни до Постанови Кабінету Міністрів України № 392 від 20.05.2020 року.

ОСОБА_1 у судовому засідання вину у вчиненні правопорушення не визнала, зазначила, що відвідувачі саме збиралися покинути заклад, коли увійшли працівники поліції.

Статтею 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція норми ст.44-3 КУпАП є бланкетною, тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Тобто, для встановлення в діях правопорушника складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, необхідно з`ясувати, який саме нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила, не дотрималася особа.

Однак протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 358004 містить лише посилання на порушення ОСОБА_1 постанови КМУ від 08.07.2020 №588, але не містить посилань, який саме пункт цієї постанови порушила ОСОБА_1 .

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення взагалі відсутня дата його складання.

Таким чином, суддею встановлено, що в даному випадку відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зміст стандарту доведення поза розумним сумнівом надано, зокрема, в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі № 688/788/15-к, згідно якої вказаний стандарт означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 року зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

Аналогічні положення фактично висловлені Європейським судом з прав людини в остаточному рішенні від 06.06.2018 року у справі «Михайлова проти України», який зазначав, що в ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду.

У якості доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, співробітниками поліції надано протокол серії АПР18№358004 та рапорт ДОП Оболонського УП ГУНП у м. Києві ст.лейтенанта поліції Павлюка М.Ю., який не зареєстрований у встановленому законом порядку та на якому відсутня дата його складення.

При цьому, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за відсутності будь-яких інших доказів не є беззаперечним доказом вини особи, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Інших доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, до матеріалів справи не додано.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 не є безпосереднім суб`єктом господарювання, що здійснювала вказану в протоколі діяльність, відтак в розумінні ст. 44-3 КУпАП вона не є суб`єктом вказаного правопорушення.

Враховуючи наведене вище та розглядаючи справу на засадах рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, які є конституційними засадами судочинства, суддя приходить до висновку, що особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не доведено поза розумним сумнівом наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

У відповідності до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене вище, суд закриває провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 44-3, п. 1 ч. 1 ст. 247, 248-249, 279, 283-284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП, відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.В. Дев`ятко