ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

24 лютого 2020 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Н.І. Калініч, за участю: особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисник Грищенко В.В., потерпілого: ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про відвід судді Дніпровського апеляційного суду Онушко Н.М. в справі про адміністративне правопорушення, за апеляційною скаргою адвоката Грищенко Валерія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, працюючу в АТ Приватбанк, мешкаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

-визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та адміністративну справу закрито на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку зі збігом строку притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И Л А:

До Дніпровського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Дніпровського апеляційного суду Онушко Н.М.

В своїй заяві ОСОБА_1 просить відвести суддю Онушко Н.М. від розгляду апеляційної скарги адвоката Грищенко Валерія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2019 року з мотивів необґрунтованої відмови у закритті адміністративної справи, незаконного зупинення справи та затягування її розгляду.

В суді апеляційної інстанції особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисник Грищенко В.В. підтримали заяву про відвід судді та просили її задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_2 вважав, що не має підстав для задоволення відводу судді Онушко Н.М.

Вислухавши думку сторін, дослідивши заяву про відвід, ознайомившись із матеріалами справи про адміністративне правопорушення, приходжу до такого висновку.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить спеціальних норм, що передбачають порядок заявлення відводу головуючому судді.

Однак, враховуючи те, що Кодексом України про адміністративні правопорушення питання вирішення відводу (самовідводу) не врегульовані, то виникає необхідність застосування чинних процесуальних норм за аналогією, а саме, найбільш близької галузі кримінального процесуального права, та при вирішенні питання відводу керуватися ст. 81 КПК України.

Відповідно до ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 цього Кодексу.

Положеннями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Нормами ст. 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним.

Виходячи зі змісту наведених норм законодавства, суддя не може брати участь у судовому провадженні, зокрема, за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

На переконання суду апеляційної інстанції наведені у заяві про відвід судді обставини не є такими, що викликають сумнів в упередженості судді Онушко Н.М., оскільки нею було зроблено перерву у розгляді даної адміністративної справи щодо ОСОБА_1 задля всебічного та повного з`ясування усіх обставин справи, для прийняття у подальшому законного та обґрунтованого рішення.

Отже, суд апеляційної інстанції, вважає, що доводи викладені у заяві про відвід судді є необґрунтованими, а тому, у задоволенні заяви необхідно відмовити.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

П О С Т А Н О В И Л А:

Заяву особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про відвід судді Дніпровського апеляційного суду Онушко Н.М. залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.І. Калініч