Провадження № 3/127/4575/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 вересня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гриневич В.С., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 122-2, частиною першою статті 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшли матеріали про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених статтею 122-2, частиною першою статті 130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №544994 від 30 травня 2020 року вбачається, що 29.05.2020 о 23 год. 10 хв. в м. Вінниця по вул. Немирівське шосе, 55 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом YAMAHA JOG, Б/Н, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився у КП ВОНД «Соціотерапія» у присутності лікаря нарколога, висновок №1906, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №544562 від 30 травня 2020 року вбачається, що 29.05.2020 о 23 год. 10 хв. в м. Вінниця по вул. Немирівське шосе та вул. Залізнична водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом YAMAHA JOG, Б/Н, на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою гучномовця та проблискового маяка червоного кольору не зупинився. Був затриманий шляхом переслідування та блокування службовим автомобілем «Toyota Prius», державний номерних знак НОМЕР_1 на вул. Залізничній, чим порушив вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена статтею 122-2 КУпАП.

В судове засідання призначене на 03.09.2020 ОСОБА_1 не з`явився, однак у попередньому судовому засіданні 27.08.2020 вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав, посилаючись на те, що працівник поліції ОСОБА_2 не наздоганяв транспортний засіб YAMAHA JOG, Б/Н. Крім того, ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння. Зазначив, що в порушення вимог інструкції протокол про адміністративне правопорушення складений за відсутності свідків, що є грубим порушенням.

З огляду на вказане ОСОБА_1 просив провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини першої статті 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 , будучи повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, однак надав свої пояснення у попередньому судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений як Конституцією, так і Законами України.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП) адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху (далі - ПДР). Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з диспозицією статті 122-2 КУпАП відповідальність за даною нормою передбачена за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Разом з тим, згідно диспозиції частини першої статті 130 КУпАП відповідальності за даною нормою підлягають особи, які керують транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само особи, які керували транспортним засобом та які відмовились від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності суд приходить до переконання, що наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, не підтверджуються зібраними по справі доказами.

Так, відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП суду необхідно встановити два критерії: керування особою транспортним засобом та знаходження його в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, або ж відмова особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечував з приводу того, що був за кермом автомобіля, однак заперечував з приводу того, що був зупинений шляхом переслідування працівниками поліції.

Також ОСОБА_1 заперечував щодо того, що він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до частини другої статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Однак, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Так, відповідно до частини першої та другої статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

За правилами визначеними пунктами 1-6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за №1413/27858 (далі - Інструкція) за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Отже, з аналізу наведених норм слідує висновок про те, що поліцейський спочатку зобов`язаний сам здійснити огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, зокрема за допомогою приладу «Драгер», на місці зупинки транспортного засобу, і лише в разі відмови водія від проходження огляду на місці зупинки він доставляється в закладах охорони здоров`я.

Однак, доказів того, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на місці його зупинки за допомогою приладу "Драгер" матеріали справи не містять.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №544994 від 30 травня 2020 року вбачається, що 29.05.2020 о 23 год. 10 хв. в м. Вінниця по вул. Немирівське шосе, 55 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом YAMAHA JOG, Б/Н, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився у КП ВОНД «Соціотерапія» у присутності лікаря нарколога, висновок №1906, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Однак, жодного доказу, окрім самого протоколу, на підтвердження відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння матеріали справи не містять.

Відповідно до частини третьої статті 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. (ч. 6 ст. 266 КУпАП)

Згідно з пунктом 8 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за №1413/27858, форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

У направленні зазначаються: найменування закладу охорони здоров`я, прізвище, ім`я та по батькові водія транспортного засобу, який направляється на огляд, його дата народження та місце проживання, результати огляду водія на місці зупинки транспортного засобу, тощо.

Однак, матеріали справи не містять доказів направлення ОСОБА_1 для огляду на стан алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я, оскільки відповідного направлення матеріали справи не містять.

Крім того, відповідно до пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103 (зі змінами), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Проте, дослідивши оскаржуваний протокол, судом встановлено, що він був складений за відсутності свідків відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, а відтак і не доведено факту такої відмови.

Наявність в матеріалах справи висновку КП «Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія» №1906 від 29.05.2020 медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому міститься відмітка про відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду не свідчить про дотримання працівниками поліції процедури проходження огляду відповідно до вищевказаного порядку.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП складено за відсутності свідків, що є недопустимим та суперечить вимогам закону, а тому він не може бути доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з Інструкцією Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в МЮУ 11.11.2015 за № 1413/27858, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду видається на підставі акта медичного огляду. Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Таким чином, оскільки висновок КП ВОНД «Соціотерапія» щодо медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння №1906 від 29.05.2020 не містить результатів огляду, в ньому зазначено про відмову особи від проходження медичного огляду, а тому суд визнає його недопустимим доказом перебування особи в стані алкогольного сп`яніння та відмови від проходження огляду.

Відповідно до частини п`ятої статті 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Таким чином, суд приймає до уваги наявність численних порушень процедури проведення огляду водія транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння та оформлення результатів такого огляду, встановленої статтею 266 КУпАП та Інструкцією, а по суті процесуального законодавства для поліцейського, а саме: огляд на стан алкогольного сп`яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів проведений не був, направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння в матеріалах справи відсутнє та не підтверджено належними доказами незгоду водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів та в закладі охорони здоров`я.

Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №544562 від 30 травня 2020 року вбачається, що 29.05.2020 о 23 год. 10 хв. в м. Вінниця по вул. Немирівське шосе та вул. Залізнична водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом YAMAHA JOG, Б/Н, на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою гучномовця та проблискового маяка червоного кольору не зупинився. Був затриманий шляхом переслідування та блокування службовим автомобілем «Toyota Prius», державний номерних знак НОМЕР_1 на вул. Залізничній, чим порушив вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху.

Однак, жодних доказів на підтвердження зазначених обставин, окрім самого протоколу суду не надано.

Крім того, відеодоказів фіксації вчинення ОСОБА_1 правопорушення лейтенантом поліції Теслею М.В. до протоколу не додано, на неодноразові клопотання суду про витребування такої відеофіксації УПП у Вінницькій області не відреаговано.

Як уже зазначалося, за правилами визначеними статтею 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

В той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпція факту".

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Частиною першою статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з пунктом першим статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №544994 від 30.05.2020 та протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №544562 від 30.05.2020, висновок КЗ ВОНД «Соціотерапія» щодо результатів огляду з метою виявлення стану сп`яніння №1906 від 29.05.2020 не є належними та допустимими доказами керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та не є доказом відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також не є доказом відмови ОСОБА_1 зупинитися на вимогу працівника поліції, а відтак у його діях відсутня подія та склад адміністративних правопорушень, передбачених статтею 122-2, частиною першою статті 130 КУпАП.

Враховуючи викладене провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту першого статті 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 122-2, 130, 245, 247, 251, 252, 266, 268, 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 122-2, частиною першою статті 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: