Справа № 752/7466/20 Головуючий у І інстанції Первушина О.С.
Провадження № 33/824/3243/2020 Доповідач у 2 інстанції Дрига А.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 вересня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Дриги А.М. за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Хахули М.О. розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 25 червня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови судді, 30.03.2020 року о 23 год. 20 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Jaguar XF», н/з НОМЕР_1 , на перехресті вул. Завгородньої та Антоновича у м. Києві, з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 25.06.2020 року, постанову скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що постанова судді є незаконною та прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, без дослідження всіх доказів по справі. Зазначає, судом першої інстанції порушено право на захист, оскільки справу розглянуто за його відсутності та без належного повідомлення про дату та час розгляду даної справи. Зазначає, що судом першої інстанції не повно досліджено відеозапис з нагрудної камери інспектора патрульної поліції та не допитано свідків. Також зазначає, що транспортним засобом не керував, а його автомобіль марки «Jaguar XF», н/з НОМЕР_1 , був припаркований на перехресті вул. Завгородньої та вул. Антоновича у м. Києві, до того як підійшли працівники патрульної поліції. Вважає, що оскільки на момент розгляду справи в суді апеляційної інстанції, інкриміноване йому діяння перестало бути адміністративним правопорушенням, тому справу потрібно закрити на підставі п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, захисник не заперечував щодо розгляду апеляційної скарги без участі ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Хахули М.О., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали адміністративного провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з наступного.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 в судовому засіданні в суді першої інстанції присутній не був, тому строк на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 25.06.2020 року слід поновити.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є безпідставними.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в адміністративному матеріалі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 039799 від 30.03.2020 року, згідно якого 30.03.2020 року о 23 год. 20 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Jaguar XF», н/з НОМЕР_1 , на перехресті вул. Завгородньої та Антоновича у м. Києві, з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків (а.с.1); рапортом інспектора Голосіївського РВ УПО у м. Києві (а.с. 2); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився (а.с. 3); поясненнями гр. ОСОБА_2 , який зазначив, що 30.03.2020 року він рухався на мопеді, зупинившись на світлофорі перехрестя вулиць Завгородня та Антоновича, побачив автомобіль «Jaguar XF», н/з НОМЕР_1 , який зупинився на світлофорі та після увімкнення зеленого сигналу світлофора автомобіль залишився стояти на перехресті. Через 10 хвилин повертаючись назад, ОСОБА_2 побачив знову автомобіль «Jaguar XF», н/з НОМЕР_1 , який стояв на тому ж місці, підійшовши до авто побачив в ньому чоловіка за кермом, в цей час до авто підійшла поліція служби охорони, водій автомобіля «Jaguar XF» прийшов до пам`яті та вийшов з автомобіля, гр. ОСОБА_2 по зовнішнім ознакам побачив, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, пізніше під`їхав ще один патруль поліції, які встановили особу порушника ОСОБА_1 , на запитання працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння водій ОСОБА_1 відмовився (а.с. 4); відеозаписом з нагрудної бодікамери АА 00696 працівника поліції, згідно якого ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на приладі «Драгер» та в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків (а.с. 5).

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, а його автомобіль був припаркований на перехресті вул. Завгородньої та вул. Антоновича у м. Києві, є необґрунтованими, спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_2 та розцінюються судом як намагання уникнути відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не було допитано свідків є безпідставними, оскільки наявні в матеріалах справи докази є достатніми для прийняття рішення по справі. Крім того, факт відмови ОСОБА_1 від проходження в установленому порядку огляду на стан сп`яніння підтверджується іншими доказами, зокрема відеозаписом нагрудної бодікамери працівника поліції.

Сукупність наведених доказів підтверджує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку та порушення ним п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно чинного законодавства, огляд водія (іншої особи) з використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів проводиться працівником поліції в присутності двох свідків (не можуть бути залучені як свідки працівники поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви). При цьому працівник поліції має одержати згоду особи на її огляд для встановлення стану сп`яніння з використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів.

Якщо водій не погоджується на проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу для встановлення стану алкогольного сп`яніння або не погоджується з результатами огляду працівником поліції з використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів, або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 у встановленому законом порядку відмовився пройти огляд на місці зупинки в присутності двох свідків.

Враховуючи наведене, будь-яких порушень працівниками поліції порядку проведення огляду на стан сп`яніння, згідно положень ст.266 КУпАП, апеляційним судом не встановлено.

Будь-яких доказів на спростування викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові судді обставин матеріали справи не містять, ОСОБА_1 та його захисником не надані, зауваження ОСОБА_1 у протоколі відсутні.

Разом з тим, наявність чи відсутність стану сп`яніння у водія не впливає на наявність вини ОСОБА_1 у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння.

Що стосується декриміналізації ст. 130 КУпроАП слід зазначити, що на час розгляду справи Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22.11.2018 року, що набрав чинності 01.07.2020 року, стаття 130 КУпАП була викладена у новій редакції, яка не передбачає відповідальності водіїв транспортних засобів та інших осіб за зазначені вище діяння.

Однак, підпунктом 171 пункту 2 цього ж Закону встановлена кримінальна відповідальність (ст. 286-1 КК України) вказаних суб`єктів за вчинення діяння, яке складало об`єктивну сторону ст. 130 КУпАП в редакції до 01.07.2020 року.

Враховуючи, що згідно ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі, то діяння, вчинене ОСОБА_1 до набрання вказаним Законом чинності, не є кримінально караним.

Враховуючи сукупність наведених обставин, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена повністю, підстав для скасування постанови судді суду першої інстанції та закриття справи, апеляційним судом не встановлено, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 25 червня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 25 червня 2020 року щодо ОСОБА_1 - залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Дрига