Справа 573/1518/20
Номер провадження 3/573/713/20
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 вересня 2020 року м. Білопілля

Суддя Білопільського райсуду Сумської області Черкашиної М.С., розглянувши матеріали, які надійшли із Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого,

за ч. 2 ст. 187 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

25 серпня 2020 року до Білопільського районного суду надійшов протокол серії ВАБ № 291322 від 19 серпня 2020 року про адміністративне правопорушення, складені відносно ОСОБА_1 за вчинення останнім адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187 КУпАП.

Згідно з протоколом серії ВАБ № 291322 від 19 серпня 2020 року, ДОП Білопільського ВП в Сумській області Терещенко М.В. було встановлено, що громадянин ОСОБА_1 , перебуваючи під адміністративним наглядом, 19 серпня 2020 року о 22 год. 30 хв. був відсутній вдома за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушив повторно протягом року п. 2 встановлених відносно нього ухвалою Білопільського районного суду обмежень.

Постановою Білопільського районного суду Сумської області від 17 липня 2020 року ОСОБА_1 було визнано винним за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 51 грн.

Своїми вищевказаними протиправними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КУпАП, тобто порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

У суді ОСОБА_1 винним себе визнав, з викладеними у протоколі обставинами погоджується, чим підтвердив свою відсутність під час перевірки за місцем проживання у вказаний у протоколах час.

Враховуючи вище викладене, судом встановлено, що при складанні протоколу було встановлено місце реєстрації особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

З урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, сформованої у справі «Пономарьов проти України», де зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження та що заявник має сприяти розгляду справи, оскільки він є найбільш зацікавленим в її розгляді, керуючись ст. 294 КУпАП, вважаю за можливе розглянути матеріали адміністративної справи у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 2 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із Законом.

Виходячи з системного аналізу положень ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

На підставі положень ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясовувати питання: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення саме на посадову особу, яка його складає, покладається обов`язок надання суду доказів на підтвердження того правопорушення, яке зазначається у протоколі про адміністративне правопорушення.

Положеннями ч. 1 ст. 256 КУпАП визначено, що протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій особи, та є одним із основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити усі дані, необхідні для вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, підтверджується дослідженими судом письмовими матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 291322 від 19 серпня 2020 року, які за своїм змістом відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, ухвалою Білопільського районного суду від 25 травня 2020 року про встановлення відносно ОСОБА_1 адміністративного нагляду та ряду обмежень, постановою суду від 17 липня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 187 КУпАП, письмовою заявою, рапортами та письмовими поясненнями.

Всі зазначені докази не викликають сумнівів у їх достовірності та допустимості.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, знайшла своє підтвердження в суді.

У відповідності до ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

За приписами ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При визначенні виду та міри стягнення в межах санкції, на підставі ст. ст. 23, 33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь вини та відношення до скоєного правопорушення, особу ОСОБА_1 , який протягом року неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення аналогічного правопорушення, а також обставини, що обтяжують і пом`якшують відповідальність, приходжу до висновку, що з огляду на дотримання принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення і заходом державного примусу, стягнення у вигляді штрафу є таким, що буде сприяти запобіганню вчиненню останнім нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 187, ст. ст. 23, 33, 36, 40-1, 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з наступного дня після набрання рішенням законної сили, а в разі, якщо судове рішення підлягає негайному виконанню з наступного дня після його постановлення.

Суддя