Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2020 року м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., з участю адвоката Савурка О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 06 серпня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого оператором ГРС Управління магістральних газопроводів, рнокпп НОМЕР_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 06 серпня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погодившись із вказаною постановою ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з оскаржуваною постановою, вважає її незаконною та необґрунтованою. Стверджує, що він не керував транспортним засобом, не виконував функції водія, автомобіль був нерухомим, без запущеного двигуна та знаходився на стоянці для автомобілів.

За таких обставин, вважає, що судом першої інстанції безпідставно притягнуто його до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Просить скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, апеляційний суд приходить до висновку про її задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено

_______________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 569/8733/20 Суддя в суді І інстанції Сидорук Є.І.

Провадження № 33/4815/563/20 Суддя Шимків С.С.

адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа), розглядаючи та вирішуючи справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення « поза розумним сумнівом » ( рішення ЄСзПЛ « Авшар проти Туреччини » ). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 17 Закону України " Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини ", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту ( рішення Європейського суду з прав людини, справа " Коробов проти України " № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування « поза розумним сумнівом » ( рішення від 18 січня 1978 року у справі « Ірландія проти Сполученого Королівства » ( Ireland v.the UnitedKingdom ), п. 161, Series A заява № 25).

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №288206 від 24 травня 2020 року вбачається, що 24 травня 2020 року о 18 год. 40 хв. в м. Рівне по вул. Є. Коновальця, 20, на парковці супермаркету "Арсен" водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Hyundai-H1, д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alkotest Drager №6820 у присутності двох свідків, що підтверджується тестом №1272 від 24.05.2020, результат огляду становить 1, 79 проміле, чим порушив вимоги п.2.9(а) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частиною першою ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Матеріали справи не містять доказів, які б з достовірністю підтверджували факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 категорично стверджує, що перебуваючи у м. Рівне по вул. Є. Коновальця, 20, на автопарковці супермаркету "Арсен", він знаходився в автомобілі, який не перебував під його керуванням, оскільки він був нерухомим, без запущеного двигуна.

Дана обставина підтверджується та зафіксована наявним в матеріалах справи відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Крім того, в матеріалах справи наявний витяг з реєстрації повідомлення про порушення Правил дорожнього руху з якого вбачається, що автомобіль ОСОБА_1 знаходиться на парковці біля маркета "Арсен". Дані про те, що ОСОБА_1 керував даним транспортним засобом і був зупинений працівниками поліції - відсутні (а.с. 8).

Виходячи з викладеного та з огляду на диспозицію ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, оскільки не доведена його вина в тому, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а отже в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та закриття провадження у справі, на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст. 294 КУпАП апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 06 серпня 2020 року відносно ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду С.С. Шимків