Справа №592/8258/20 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Костенко В. Г.
Номер провадження 33/816/371/20 Суддя-доповідач Олійник В. Б.
Категорія 44-3 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року суддя Сумського апеляційного суду Олійник В. Б. ,з участю особи, відносно якої застосоване адміністративне стягнення ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми, від 14 липня 2020 року, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Беєве, Липоводолинського р ну, Сумської обл., проживаючого у АДРЕСА_1

застосовано адміністративного стягнення за ст. 44 3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми, від 14 липня 2020 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44 3 КУпАП, із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн., за таких обставин.

12 липня 2020, близько 9 год. 27 хв., у м. Суми по вул. Металургів біля буд. № 4, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом автобусом марки «Рута 25 А Нова», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював регулярне перевезення пасажирів у м. Суми по маршруту № 51 в кількості осіб, що перевищує кількість місць для сидіння, а саме, на шість осіб, передбаченої технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги абзацу 4 підпункту 7 пункту 3 постанови КМУ № 392, від 20 травня 2020 року, зі змінами, згідно постанови КМУ № 500, від 17 червня 2020 року, щодо дотримання умов карантину, введеного у результаті розповсюдження захворювання внаслідок дії вірусу «COVID 19».

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати та ухвалити нову постанову, якою пом`якшити застосоване відносно нього стягнення.

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що діяв виключно із жалю до пасажирів, маршрут зазвичай перенавантажений, особливо в літній період, оскільки маршрутом їдуть мешканці та відвідувачі села, які не мають іншої змоги виїхати з місця їх перебування.

ОСОБА_1 зазначає, що вину свою визнає в повному обсязі, але розмір стягнення є занадто великим для нього, як для отримувача заробітної плати в розмірі прожиткового мінімума доходів громадян для працюючої особи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 про підтримку апеляційних вимог, дослідивши матеріли справи, піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи зі змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ст. 44 3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно гігієнічних, санітарно протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суддя дійшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44 3 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 в порушенні вимог абзацу 4 підпункту 7 пункту 3 постанови КМУ № 392, від 20 травня 2020 року, зі змінами, згідно постанови КМУ № 500, від 17 червня 2020 року, та у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44 3 КУпАП, підтверджена дослідженими судом доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, від 12 липня 2020 року, поясненнями ОСОБА_1 , якими він підтвердив, що 12 липня 2020 року він дійсно перевозив перевищену кількість пасажирів, оскільки пожалів їх.

Суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду в частині доведеності вини ОСОБА_1 є обґрунтованими та є такими, що не оспорюються у апеляційній скарзі.

У той же час суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції не у повному обсязі дотримався вимог ст. 280 КУпАП при вирішенні судом питання щодо необхідності піддання ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинене, виходячи з ступеню тяжкості вчиненого ним адміністративного правопорушення, зокрема, з урахуванням суспільно небезпечних наслідків від вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

На думку суду апеляційної інстанції, судом не було враховано, які водій маршрутного транспортного засобу при перевезенні пасажирів повинен був вживати передбачених законом заходів до пасажирів, які порушують умови карантину і, які для цього у нього є повноваження.

Суд апеляційної інстанції вважає необхідним зауважити, що водій маршрутного транспортного засобу при перевезенні пасажирів не наділений повноваженнями вчинювати будь який вплив на таких пасажирів. У зв`язку з цим, суд апеляційної інстанції вважає, що за такої обставини дії водія маршрутного транспортного засобу при перевезенні пасажирів ОСОБА_1 необхідно оцінювати як малозначні порівняно з суспільно небезпечними наслідками, що настали від вчиненого ним.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого правопорушення, суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності, приймаючи до уваги ступінь тяжкості вчиненого адміністративного правопорушення внаслідок малозначності такого правопорушення.

Малозначне правопорушення це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

Враховуючи малозначність суспільно небезпечних наслідків від вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а також бездіяльність відповідних органів влади по незабезпеченню належних заходів на виконання умов карантину, пов`язаних зокрема, з організацією додаткових маршрутів для перевезення пасажирів, суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності, на підставі ст. 22 КУпАП, за малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення, тим самим, задовольнивши його апеляційні вимоги.

Керуючись ст. ст. 285; 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми, від 14 липня 2020 року, про застосування відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст. 44 3 КУпАП у виді штрафу на суму 17 000 грн., змінити.

На підставі ст. 22 КУпАП, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44 3 КУпАП, за малозначністю вчиненого правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуОлійник В. Б.