Справа №592/7074/20 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Костенко В. Г.
Номер провадження 33/816/367/20 Суддя-доповідач Литовченко Н. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2020 року суддя Сумського апеляційного суду Литовченко Н. О. ,розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Страшок Є.В. на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 червня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

піддано адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 червня 2020 року ОСОБА_1 підданий адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік у зв`язку з тим, що 02 червня 2020 року о 21-50 год. у м. Суми по вул. Івана Виговського, 56 керував транспортним засобом «Renault Megane», реєстраційний номер НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу газоаналізатор «Alcotest Drager 6820», який зафіксував 2,91 проміле, у присутності двох свідків, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді та просить скасувати постанову, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що не згоден з оскаржуваною постановою через невідповідність висновків судді обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

При цьому захисник вважає, що судом було порушено право ОСОБА_1 на захист, оскільки справа відносно нього була розглянута без його участі та без його захисника і судом не було з`ясовано причин його неявки. Згідно з медичною довідкою, 16 червня 2020 року ОСОБА_1 , починаючи з 15 червня 2020 року перебував на амбулаторному лікуванні у сімейного лікаря, через що його адвокат не мав змоги зв`язатись з клієнтом та погодити позицію по справі і він звернувся до суду засобами електронного зв`язку з клопотанням про об`єднання в одне провадження двох справ про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , однак дане клопотання судом було проігноровано. Крім того, апелянт скаржиться на те, що суд не викликав для допиту свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , обмежившись їх письмовими поясненнями.

Захисник зазначає і про те, що оскільки справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 була розглянута за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а про ухвалене судове рішення ОСОБА_1 дізнався лише 30 червня 2020 року, то вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду був пропущений з поважних причин і просив його поновити.

В судове засідання суду апеляційної інстанції захисник Страшок Є.В. та ОСОБА_1 не з`явилися, від захисника надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з його зайнятістю в іншому судовому засіданні та перебуванні на лікуванні ОСОБА_1 .

Неявка ОСОБА_1 та його захисника Страшок Є.В., незважаючи на клопотання захисника про відкладення розгляду справи, не перешкоджає розгляду даної справи про адміністративне правопорушення по суті, оскільки дата відкладення судового засідання минулого разу погоджувалася із захисником, тому його посилання на участь в іншому судовому засіданні також у справі про адміністративне правопорушення є безпідставним, так як ним не надано доказів того, що інша справа є більш значущою. Крім того, апелянтом не надано й доказів перебування ОСОБА_1 на лікуванні.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, розгляд справи суддею 16 червня 2020 року був здійснений без участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, при цьому апелянт у доводах своєї апеляційної скарги зазначає, що копію постанови ОСОБА_1 отримав 30 червня 2020 року, що підтверджується трекінгом судового відправлення (а.с.29). Зі штампу суду вбачається, що апеляційна скарга подана апелянтом 17 липня 2020 року, тобто у межах десятиденного строку, передбаченого законом для подачі апеляційної скарги на постанову судді. За таких обставин, вважаю за можливе поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Відповідно до ст.245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст.251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Із матеріалів справи вбачається, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові обставин, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Так, вина ОСОБА_1 у скоєному підтверджується даними, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 136621 від 02 червня 2020 року, відповідно до якого 02 червня 2020 року о 21-50 год. ОСОБА_1 у м. Суми по вул. Івана Виговського, 56 керував транспортним засобом «Renault Megane», реєстраційний номер НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу газоаналізатор «Alcotest Drager 6820», який зафіксував 2,91 проміле, у присутності двох свідків, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України (а.с.1).

Викладені в протоколі обставини вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП підтверджуються роздрукованим висновком тесту від 02 червня 2020 року газоаналізатору «Alcotest Drager 6820», результат якого виявив 2,91 проміле парів спирту у видихуваному повітрі ОСОБА_1 (а.с.2) та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зафіксований даний позитивний результат та міститься підпис ОСОБА_1 щодо згоди з таким результатом (а.с.3).

Крім того, факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 підтверджується й письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відповідно до яких свідки були присутні під час того, як водієві ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу - газоаналізатор «Alcotest Drager 6820», на що водій погодився і результат тесту склав 2,91 проміле і з таким результатом ОСОБА_1 був згоден (а.с. 4,5).

Безпідставними є доводи апеляційної скарги й про те, що в судовому засіданні не були допитані поняті, оскільки їх письмові пояснення містяться у матеріалах справи, вони є послідовними і логічними та такими, що узгоджуються з іншими матеріалами справи.

Вищезазначені обставини підтверджуються також даними відеозаписів, наданими Управлінням патрульної поліції в Сумській області, з яких вбачається, що водій ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 6820», у результаті продуття якого прилад відобразив 2,91 проміле (а.с. 9).

Вказані докази, які суддя місцевого суду поклав в основу своїх висновків, є належними, допустимими та достовірними, здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам і об`єктивно узгоджується між собою.

Не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду оскаржуваної постанови посилання ОСОБА_2 на порушення права ОСОБА_1 на захист з підстав, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього було розглянуте за його відсутності.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вбачається, що про дату та час розгляду справи відносно нього він був повідомлений належним чином, про що свідчить його підпис, однак до суду з клопотанням про відкладення розгляду у зв`язку перебуванням на лікуванні, ні він, ні його захисник не звертались.

До того ж, відповідно до медичної довідки ОСОБА_1 з 15 червня 2020 року перебував на амбулаторному лікуванні, тобто у матеріалах справи відсутні відомості про те, що він був позбавлений можливості з`явитись до суду чи повідомити суд про причини своєї неявки. Суд же не зобов`язаний з`ясовувати з яких причин належним чином повідомлений учасник процесу не з`явився у судове засідання.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, апелянтом не надано доказів порушення судом права ОСОБА_1 на захист, так як судом вживались необхідні заходи, спрямовані на дотримання прав особи, передбачених ч.1 ст.268 КУпАП та накладення на нього стягнення було здійснено у межах тримісячного строку, визначеного ч.2 ст.38 КУпАП.

При цьому вважаю за необхідне наголосити, що у своєму рішенні від 08 листопада 2005 року Європейський суд з прав людини у справі «Смірнов проти України» зазначив, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Будь-яких об`єктивних даних, які б підтверджували обмеження чи порушення права на захист ОСОБА_1 у зв`язку з розглядом справи про притягнення до адміністративної відповідальності за його відсутності, у ході апеляційного перегляду не встановлено.

Крім того, стороною захисту не було також надано суду доказів на підтвердження своїх доводів про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, що висновки судді місцевого суду в постанові від 16 червня 2020 року відносно ОСОБА_1 , всупереч тверджень апелянта, ґрунтуються на оцінці всіх доказів по справі, отже судове рішення постановлено з дотримання вимог ст.ст.245, 251, 252, 280, 283 КУпАП і відсутні законні підстави для його скасування із закриттям провадження в справі, як про це просить апелянт.

Також при накладенні адміністративного стягнення суддя дотримався вимог ст.33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, взявши до уваги характер вчиненого правопорушення і врахувавши, що санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає безальтернативне адміністративне стягнення - штраф у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та застосував його в межах строків, встановлених ст.38 цього Кодексу.

За таких обставин приходжу до висновку, що постанова судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 червня 2020 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 червня 2020 року.

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 червня 2020 року, якою ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуЛитовченко Н. О.