Справа № 946/9269/19
Провадження № 3/946/89/20
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 лютого 2020 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Яковенко І.І., за участю секретаря судового засідання Яковенко І.А., притягуваного ОСОБА_1 , захисника Янковського В.Й., розглянув справу про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Некрасівка Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, пенсіонера, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 4 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановив:

26 грудня 2019 року, о 14:50 годині, ОСОБА_1 в 4000 метрах від прикордонного знаку 1340, берег каналу Репіда, на території Новнекрасівської сільської ради Ізмаїльського району, здійснював лов риби забороненим знаряддям лову чотирма сітками з ліскою: 1) довжина 50 м., висота 1 м., вічко 35х35 мм.; 2) довжина 50 м., висота 1 м., вічко 40х40 мм.; 3) довжина 50 м., висота 1 м., вічко 45х45 мм.; 4) довжина 50 м., висота 1 м., вічко 50х50 мм., заподіяв внаслідок незаконного добування об`єктів водного промислу матеріальну шкоду в розмірі 2482 грн., встановлену на підставі постанови КМУ №1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів», не маючи на це спеціального дозволу, чим порушив вимоги п. 3.15 Правил спортивного та любительського рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України від 15 лютого 1999 р. № 19, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 28 квітня 1999 р. за № 269/3562, грубо порушив правила рибальства, а саме здійснював рибальство із застосуванням заборонених знарядь лову, промислових знарядь лову, не маючи дозволу на промисел, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 85 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні винним себе у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що 26 грудня 2019 року близько 13:00 години він з сусідом і братом під`їхали до нового мосту з метою випробувати мотор човна, який знаходився на машині. Коли вони під`їхали туди, то у воді вже плавали сіті та мішок. У цей момент під`їхала охорона та стала вимагати достати рибу, на що вони відповіли, що риба не їх та відмовилися її доставати, після чого охоронець сам достав рибу, поклав біля машини та став фотографувати. Після усіх вказаних подій приїхали працівники прикордонної служби.

Свідки захисту ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судовому засіданні підтвердили показання притягуваного ОСОБА_1 та пояснили, що перед новим роком о тринадцятій годині приїхали разом із ОСОБА_1 на міст біля каналу Репіда для того, щоб перевірити мотор човна, який був прив`язаний до машини. У той момент, коли вони тільки стали розв`язувати човен, під`їхали люди, які представились помічниками співробітників прикордонної служби, свої документи вони не показували. На вимогу цих людей відкрити багажник машини ОСОБА_2 відмовився, після чого вони подзвонили та викликали співробітників прикордонної служби, потім поклали рибу біля машини та стали фотографувати. Після вказаних подій приїхали співробітники прикордонної служби, скалили протокол та забрали човен.

Однак, не зважаючи на невизнання вини притягуваним ОСОБА_1 , його вина у грубому порушенні правил рибальства повністю підтверджується дослідженими судом доказами.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, у тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами, протоколом про вилучення речей, а також іншими документами.

Версія сторони захисту про те, що вони прибули на місце події з метою перевірити мотор човна, а не ловити рибу та не встигли навіть спустити човен на воду через те, що були зупинені охороною, спростовується сукупністю таких доказів.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 грубо порушив правила рибальства, а саме здійснював рибальство із застосуванням заборонених знарядь лову, а саме: чотирьох сіток, не маючи дозволу на промисел.

Оцінюючи зазначений протокол про адміністративне правопорушення на предмет його відповідності положенням ст. 256 КУпАП, суд виходить з того, що як за змістом, так і за формою він відповідає положенням зазначеної статті КУпАП, а тому є допустимим доказом. Суд відкидає посилання сторони захисту про те, що в протоколі не зазначено точне місце вчинення адміністративного правопорушення, оскільки воно зазначене, а саме канал Репіда, а що стосується показань свідка про те, що він бачив чоловіків, які вийшли на човні в озеро Репіда, то, на думку суду, вони не можуть свідчити про те, що місце не вірно зазначене, оскільки озера Репідна не існує.

Суд також не погоджується з посиланням сторони захисту на те, що притягуваному ОСОБА_1 не були роз`яснені його права при складанні протоколу, оскільки в ньому відсутній підпис притягуваного. Так, відповідно до ч. 2 ст. 256 КУпАП, дійсно протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Але відповідно до ч. 3 ст. 256 КУпАП, у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. А як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, у ньому міститься запис про те, що ОСОБА_1 відмовився від підпису, тобто особою, яка склала протокол, повністю додержані вимоги ст.256 КУпАП в цій частині.

Суд також не погоджується з позицією сторони захисту про те, що в протоколі не зазначена яка саме риба була виловлена ОСОБА_1 , до протоколу не долучені документи, на підставі яких зроблений висновок про розмір завданої шкоди, а також не зазначено де саме зберігаються вилучені речі під час складання протоколу. Так, обставини про те, яка саме риба була виловлена ОСОБА_1 , і яка, відповідно, була вилучена, а також про те, де зберігаються вилучені речі випливають з даних протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 26.12.2019 р., складеним дільничним інспектором ДПС Черевченко О.Я., що долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, та з квитанції обліку добутих (вилучених) водних біоресурсів, виданою ТОВ «Репіда» від 26.12.2019 р. З вказаних документів випливає, що у ОСОБА_1 були вилучені та передані на зберігання ТОВ «Репіда» такі речі: чотири сітки з ліскою: 1) довжина 50 м., висота 1 м., вічко 35х35 мм.; 2) довжина 50 м., висота 1 м., вічко 40х40 мм.; 3) довжина 50 м., висота 1 м., вічко 45х45 мм.; 4) довжина 50 м., висота 1 м., вічко 50х50 мм.; гумовий човен «Sportek» Ш2705К; два весла; риба: щука в кількості 6 шт. (6 кг.), карась в кількості 10 шт. (2 кг.), окунь в кількості 6 шт. (0,5 кг.), тарань в кількості 2 шт. (0,5 кг.).

А розмір шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування об`єктів водного промислу, в загальному розмірі 2482 грн., встановлений на підставі постанови КМУ №1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів». Такий розрахунок проведений першим заступником начальника відділу прикордонної служби «Ізмаїл» І категорії (тип Б) А.Шиманським, та долучений до протоколу, який перевірений судом, та з яким суд погоджується. Так, відповідно до розрахунку розмір шкоди становить: щука 6 шт. на суму 2 040 грн., карась 10 шт. на суму 170 грн., окунь 6 шт. на суму 102 грн., тарань 2 шт. на суму 170 грн.

Крім того, свідок обвинувачення ОСОБА_4 під час допиту в судовому засіданні, пояснив, що він є водієм ОСОБА_5 , який займається охороною водойма, вони бачили як о 12:15 годині два чоловіка спускали гумовий човен на воду, побачивши це вони одразу подзвонили та викликали співробітників прикордонної служби. На воді чоловіки були близько півтори години, він бачив у них в човні сітку, а також бачив, коли човен поставили на верх автомобіля ВАЗ-2106, в той день, за його словами, автомобілей в цьому місці більше не було. Коли ОСОБА_4 став підходити до чоловіків, один з них викинув мішок та сітку у воду. Після цього приїхали співробітники прикордонної служби, яким чоловіки відмовлялись показувати свої документи та документи на човен, у нього документи ніхто не запитував.

Свідок обвинувачення ОСОБА_5 , під час допиту в судовому засіданні пояснив, що наприкінці грудня він разом із ОСОБА_4 побачили автомобіль ВАЗ-2106 білого кольору, з якого вийшли три чоловіка та, знявши човен з машини, скинули його на воду, після чого він одразу подзвонив співробітникам прикордонної служби. На воді човен знаходився близько години, в ньому було два чоловіка, одним з яких був ОСОБА_1 , більше човнів на воді в той день не було. Також вони бачили, як той же автомобіль ВАЗ-2106 білого кольору під`їхав до води та ці чоловіки підіймали на нього човен.

Свідок ОСОБА_6 розповів про обставини складання протоколу про адміністративне правопорушення. Під час допиту в судовому засіданні ОСОБА_6 пояснив, що був на каналі біля першого моста, коли його покликали співробітники поліції в якості понятого. На землі, у вказаному місці події, лежали сіті та мішок з рибою, човен на воді він не бачив, оскільки його запросили відразу як він приїхав на канал, але човен був мокрим.

Оцінюючи достовірність показань свідків обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які є працівниками охорони, тобто мають відношення до розгляданої події в силу займаних посад, суд, перш за все, виходить з того, що їх показання підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_7 , який, будучи повністю незацікавленою особою, підтвердив, що, на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення, човен був мокрим, що прямо вказує на те, що він знаходився у воді.

Вина ОСОБА_1 також підтверджується долученими до протоколу документами, а саме наведеними протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучених речей і документів від 26.12.2019 р., квитанцією обліку добутих (вилучених) водних біоресурсів від 26.12.2019 р., а також фототаблицею, яка долучена до протоколу про адміністративне правопорушення ПдРУ № 306450 від 26.12.2019 р., на якій зображено фото човна з двома веслами, сіток та риби.

Отже показання свідків обвинувачення у сукупності з іншими доказами, долученими до протоколу про адміністративне правопорушення, на думку суду, є більш надійними та переконливими, у зв`язку з тим, що вони повністю спростовують показання свідків захисту про те, що вони прибули з притягуваним ОСОБА_1 на місце події з метою перевірити мотор човна, а не ловити рибу та не встигли навіть спустити човен на воду через те, що були зупинені охороною. Тому суд відкидає показання притягуваного ОСОБА_1 та свідків захисту ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в цій частині.

Суд пов`язує давання неправдивих показань притягуваним ОСОБА_1 з його прагненням ввести суд в оману з метою уникнути відповідальність за вчинене правопорушення.

А давання неправдивих показань свідками захисту ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суд пов`язує з їх прагненням сприяти уникненню притягуваним ОСОБА_1 відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, з яким у першого встановлені родинні стосунки, а у другого приятельські відносини.

Що стосується посилань сторони захисту на те, що особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , діяла необ`єктивно, оскільки протокол було складено лише стосовно ОСОБА_1 , тоді як, за поясненнями свідків, у човні перебували дві особи, то суд позбавлений можливості дати оцінку діям особи, що склала протокол, оскільки суд діє лише в межах складеного протоколу і тільки в межах висунутого обвинувачення відносно ОСОБА_1 . Ці обставини жодним чином не впливають на вирішення питання щодо винуватості саме ОСОБА_1 .

Таким чином, аналіз сукупності усіх досліджених у суді доказів свідчать про те, що притягуваний ОСОБА_1 з іншими особами спускали човен на воду, перебували у воді близько однієї години, здійснювали лов риби забороненими знаряддями лову чотирма сітками з ліскою, що дозволяє суду дійти висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, та про доведеність винності ОСОБА_1 в його вчиненні.

При накладенні адміністративного стягнення у відношенні ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, зокрема те, що він є пенсіонером, та обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Таким чином, з урахуванням вказаних обставин справи, приймаючи до уваги особу ОСОБА_1 , суд вважає, що достатнім і необхідним для його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень є накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу. Суд також враховує ту обставину, що ОСОБА_1 грубо порушив правила рибальства з використанням заборонених знарядь і засобів, а саме чотирьох сіток з ліскою, яким здійснив лов об`єктів тваринного світу, а саме: риби щука в кількості 6 шт. (6 кг.), карась в кількості 10 шт. (2 кг.), окунь в кількості 6 шт. (0,5 кг.), тарань в кількості 2 шт. (0,5 кг.). Вказані заборонені знаряддя та засоби вчинення правопорушення, об`єкти тваринного світу, які є приватною власністю притягуваного ОСОБА_1 , суд вважає за доцільним конфіскувати. Що стосується гумового човна та двох весел, то враховуючи, що вони не є забороненими, то суд не вбачає підстав для їх конфіскації, у зв`язку з чим вони підлягають поверненню ОСОБА_1 .

В силу ч. 1 ст. 401 КУпАП, з ОСОБА_1 має бути стягнутий судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2020 року, що складає 420,40 грн.

Керуючись ст. ст. 280, 283 285 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення, які є приватною власністю порушника чотирьох сіток з ліскою: 1) довжина 50 м., висота 1 м., вічко 35х35 мм.; 2) довжина 50 м., висота 1 м., вічко 40х40 мм.; 3) довжина 50 м., висота 1 м., вічко 45х45 мм.; 4) довжина 50 м., висота 1 м., вічко 50х50 мм., та з конфіскацією об`єктів тваринного світу риби щука в кількості 6 шт. (6 кг.), карась в кількості 10 шт. (2 кг.), окунь в кількості 6 шт. (0,5 кг.), тарань в кількості 2 шт. (0,5 кг.).

Гумовий човен «Sportek» Ш2705К та два весла повернути ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень сорок копійок).

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду І.І.Яковенко