Справа № 188/839/20
Провадження № 3/188/550/2020
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2020 року Суддя Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області Бурда П.О.,

при секретарі судового засідання Олійник В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшла від Петропавлівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Самарське Петропавлівського району Дніпропетровської області, громадянина України, працює ШУ «Першотравневе», зареєстрованого за місцем проживання: АДРЕСА_1 , за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участю ОСОБА_1 ,

захисника Очеретька Є.О.,

ВСТАНОВИВ:

13.06.2020 о 22 годині 00 хвилин водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Фольксваген Пассат» номерний знак НОМЕР_1 по провулку Тихий в смт. Петропавлівка з ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, різкий запах алкоголю з порожнини рота, нерозбірлива мова). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків.

Особа, притягнута до відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, свою вину не визнав, надав письмові пояснення суду, що він приїхав додому на автомобілі, зайшов у двір, а на нього напали співробітники поліції без буд-яких пояснень, затримали та привезли у відділення, де йому повідомили, що він, ніби то перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на автомобілі «Фольксваген Пассат» втікав від патрульної поліції і чинив опір поліцейським при затриманні.

Однак вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про

адміністративне правопорушення серії ОБ № 038859 від 13.06.2020, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , поясненнями в судовому засіданні свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , відеозаписом камери, закріпленої на форменому одязі поліцейського ОСОБА_4 .

Під час розгляду справи захисник ОСОБА_1 адвокат Очеретько Є.О. заявив клопотання про визнання недопустимими доказів у вигляді відеозапису камери, закріпленої на форменому одязі поліцейського ОСОБА_4 та витягу з журналу інформування центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги затриманим, посилаючись на те, що суд витребував ці докази без їхнього клопотання, чим порушив принцип законності. Крім того, при адміністративному затриманні було порушено право ОСОБА_1 на захист, тому що в журналі інформування центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги затриманим містяться недостовірні відомості про повідомлення про це затримання без зазначення номеру телефону, з якого зроблено повідомлення, а з відповіді Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Дніпропетровській області на адвокатський запит вбачається, що ні 13.06.2020, ні 14.06.2020 повідомлень щодо затримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від посадових осіб правоохоронних органів до центру не надходило. Посилаючись на відсутність допустимих доказів, порушення права ОСОБА_1 на захист, порушення посадовими особами Національної поліції законодавства про поліцію: неповідомлення ОСОБА_1 при зупинці автомобіля своєї посади, прізвища, імені та по-батькові, не роз`яснення йому його прав, вживання ненормативної лексики, відсутність свідків протиправних дій ОСОБА_1 , захисник вважає, що вказані ним порушення свідчать про неналежне оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, порушення вимог ст.ст.254, 256, 268 КУпАП, відсутність складу адміністративного правопорушення і на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП просить закрити провадження у справі.

У зв`язку з цим суд зазначає таке.

КУпАП не містить визначення належності та допустимості доказів.

Згідно з рішенням Конституційного суду України від 22.12.2010 року № 23-рн/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

Вказаних обставин при розгляді цієї справи не встановлено.

Відповідно до ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях правової позиції, за якою суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Приписи ст.260 КУпАП визначають, що у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складення його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускається серед інших заходів адміністративне затримання особи, яке здійснюється відповідно до норм ст.261 КУпАП.

Суд не вбачає порушення прав ОСОБА_1 під час його адміністративного затримання. Саме по собі адміністративне затримання ОСОБА_1 не пов`язане із збиранням доказів його вини у вчиненні правопорушення, не вплинуло на порядок їх отримання та обсяг. Особою, яка складала протокол, було роз`яснено ОСОБА_1 його права, в тому числі і право на правову допомогу, яким він не захотів скористатися. Поряд із затриманим були присутні його батько ОСОБА_6 та мати ОСОБА_7 , які мали можливість запросити йому захисника. ОСОБА_1 при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення від дачі будь-яких пояснень відмовився.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Норми КУпАП не забороняють суду витребувати у посадової особи, яка склала протокол або органу, в якому вона працює, докази вчинення адміністративного правопорушення, якими вона володіє і які з тих чи інших причин вона не додала до протоколу про адміністративне правопорушення, який розглядає суд.

З витребуваного судом відеозапису камери, закріпленої на форменому одязі поліцейського ОСОБА_4 вбачається, що цей поліцейський та його напарник ОСОБА_5 , які несли службу на патрульній машині, отримали повідомлення від чергової частини про порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля «Фольксваген Пассат» номерний знак НОМЕР_1 , знайшли и зупинили цей автомобіль. Водій ОСОБА_1 відмовився вийти з машини та надати документи на перевірку, а потім раптово рушив, мало не збивши поліцейського Карпенка О.В. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на патрульній машині переслідували автомобіль «Фольксваген Пассат» номерний знак НОМЕР_1 , який рухався у напрямку місця проживання ОСОБА_1 і відмовлявся зупинитися, незважаючи на звукові та світлові команди поліцейських. Біля городу садиби, де він проживає, ОСОБА_1 полишив автомобіль і побіг до будинку, не зупиняючись на вимоги поліцейського ОСОБА_4 , який його переслідував. Коли ОСОБА_4 догнав його, він чинив спротив поліцейському, який був припинений лише за участі його батька ОСОБА_6 та іншого поліцейського ОСОБА_5 . Поліцейські змушені були застосувати до нього кайданки та адміністративне затримання і доставили у відділення поліції, де йому роз`яснили права, передбачені ст.268 КУпАП. Від правової допомоги, дачі пояснень і підпису у протоколі про адміністративне правопорушення він відмовився. Весь час його перебування у відділенні з ним був батько, а через деякий час і мати. ОСОБА_1 поводив себе неадекватно і буйно, висловлювався брутальною лайкою на адресу поліцейських та свого батька, на зауваження не реагував.

Цей відеозапис підтверджує показання в суді свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Суд викликав для допиту інших свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , які були понятими, батьків ОСОБА_1 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , однак вони за викликом суду не з`явилися, а КУпАП не передбачає можливості застосування приводу до свідків.

Норма ст. 245 КУпАП встановлює завдання провадження у справах про адміністративні правопорушення: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд вважає, що клопотання захисника спрямовані на звільнення ОСОБА_1 від відповідальності за скоєне і задоволення клопотання про закриття провадження не буде сприяти запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності, оскільки суд не вбачає таких порушень прав ОСОБА_1 , які б призвели до незаконного притягнення його до юридичної відповідальності і превалювали над суспільним інтересом у дотриманні правил безпеки дорожнього руху та громадського порядку.

Отже, ці клопотання задоволенню не підлягають.

Суд також відмовив захиснику у задоволенні клопотання про об`єднання справ про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ознаками адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП,ст..185 КУпАП та ч.1 ст.122-2 КУпАп, оскільки КУпАП не передбачає об`єднання справ або протоколів про адміністративні правопорушення. Захисник послався на ч.2 ст.36 КУпАП, за приписом якої якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, однак ці справи розглядаються не одночасно, у різних провадженнях, а відповідно до ч.1 ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

За приписами ч.2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі. Вирішуючи питання про те, яке стягнення слід призначити ОСОБА_1 за вчинене ним правопорушення, суд враховує, що він притягується до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення

безпеки дорожнього руху і стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, є однаковим для всіх правопорушників у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Правові підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.

У зв`язку з накладенням стягнення за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір, передбачений ст.40-1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 24, ст. 40-1, ч.1 ст.130, п.1 ч.1 ст. 284, 307, 308 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн 40 коп.

Зобов`язати ОСОБА_1 сплатити штраф протягом 15 днів від дня вручення (отримання) постанови за справою про адміністративне правопорушення в установу банку і копію платіжного документа подати до суду.

Стягнути несплачений добровільно штраф в примусовому порядку з ОСОБА_1 у подвійному розмірі штрафу, визначеного у ч.1 статті 130 КУпАП, тобто 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень. Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя П. О. Бурда