Категория: ст. 130 ч.1 КпАП України
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

17 вересня 2020 року м. Маріуполь

м. Маріуполь

Суддя Донецького апеляційного суду Топчій Т.В., за участю секретаря Меркулової Я.О., Братишко О.Л. та його захисника Румеліотіса В.В. розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13 липня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнаний винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 130 ч.1 КУпАп та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік,-

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини.

ОСОБА_1 28 травня 2020 року о 02 год. 14 хв., рухаючись по пр. Будівельників, в районі будинку № 151, в Центральному районі міста Маріуполя Донецької області, керував транспортним засобом марки «Audi Q3», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився в комунальному некомерційному підприємстві «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Маріуполь», висновок № 274, чим порушив п. 2.9.а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13 липня 2020 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, скасувати постанову суду, провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАп. Зазначає, що справа розглядалася за його відсутністю хоча він подавав клопотання про перенесення розгляду справи у звязку з його відрядженням, проте суд все рівно розглянув справу, внаслідок чого він був позбавлений можливості реалізувати свої права у суді, якими наділені особа, що призвело до грубого порушення процесуальних прав та доступу останнього до правосуддя. Крім того вказує, що протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАп України не може бути доказом його вини у інкримінованому йому правопорушенні, оскільки не містить підписів свідків, що є підставою для визнання його недійсним, згідно з вимогами нормативно- правових актів, що регулюють складання таких протоколів. Також, зазначає, що жодне лабораторне дослідження в медичному закладі відносно нього проведено не було, жодні зразки біологічного середовища відібрані не були, екземпляр висновку йому не видавався.

Позиції учасників апеляційного провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Під час апеляційного перегляду справи захисник Румеліотіс В.В. та ОСОБА_1 підтримали доводи апеляційної скарги останнього, просили її задовольнити з підстав викладених у ній.

Мотиви суду

Вивчивши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 13.07.2020 р. при винесенні постанови присутній не був, копію постанови отримав лише 28.07.2020 року. Перевірив обставини, на які посилається останній, вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови слід задовольнити, оскільки був порушений строк на апеляційне оскарження з поважної причини.

Згідно з ст.294 ч.7 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду скарги буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У даному випадку провадження було розглянуто у відсутність ОСОБА_1 , хоча останній надіслав до суду заяву про перенесення розгляду справи, призначеної на 13.07.2020 року, оскільки з 11.07.2020 року по 20.07.2020 року знаходиться у відрядженні у м. Запоріжжя. Ці обставини підтверджуються довідкою, видана директором ТОВ «Клініка-студія « Стоматолог і Я», яка підтверджує, що з 11.07.2020 р. по 20.07.2020 року лікар ОСОБА_1 знаходився в м. Запоріжжя на курсах підвищення кваліфікації, а отже не мав можливість прибути у судове засідання, призначеного на 13.07.2020 року до Жовтневого районного суду м. Маріуполя. З урахуванням вказаного слід визнати, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом, а саме ст. 268 КУпАП права, якими наділена особа, котра притягується до адміністративної відповідальності, зокрема, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою, тобто фактично був позбавлений права на захист, а в решті й на справедливий суд, право на який передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до правових позицій, викладених в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (зі змінами та доповненнями), звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності. Суди повинні неухильно виконувати вимоги ст.268 КУпАП щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За таких обставин доводи апелянта в цій частині є цілком обґрунтованими, постанова судді не може бути визнана законною, тому підлягає скасуванню. Разом з тим, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. В силу вимог ст. 245, 251, 252 КУпАП суд повинен повно, всебічно й об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати оцінку зібраним у ній доказам і постановити правильне судове рішення.

Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП підтверджуються: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 296257 від 28 травня 2020 року та матеріалами, доданими до протоколу, а саме: висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 274 від 28 травня 2020 року, згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані гострої інтоксикації внаслідок вживання алкоголю, рапортом працівника поліції та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Доводи ОСОБА_1 про те, що протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАп України не може бути доказом його вини оскільки не містить підписів свідків не є слушними, оскільки в матеріалах справи наявні письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , засвідчені їх особистими підписами, які зазначили, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального приладу та погодився на проходження огляду у медичному закладі. Що стосується доводів ОСОБА_1 про те, що жодне лабораторне дослідження в медичному закладі відносно нього проведено не було, жодні зразки біологічного середовища відібрані не були, екземпляр висновку йому не видавався, апеляційний суд не перевіряє та не розглядає по суті, у зв`язку з закінченням строків давності накладення адміністративного стягнення.

Згідно ст.ст. 38, 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на час розгляду справи про адміністративне правопорушення трьохмісячного строку, з моменту вчинення особою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 38 КУпАП. Оскільки з часу фіксування працівниками поліції адміністративного правопорушення ОСОБА_1 минуло більше трьох місяців, отже і строк накладення адміністративного стягнення минув, внаслідок чого провадження щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю згідно ст. 247 ч.1 п.7 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13 липня 2020 року щодо ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13 липня 2020 року щодо ОСОБА_1 - скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підстав ст. 38, ст. 247 ч.1 п.7 КУпАП за спливом строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова суду оскарженню не підлягає.

Суддя: