Справа № 490/3933/20
Провадження № 33/812/276/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 вересня 2020 року

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць В.В.

із секретарем судового засідання Цуркан І.І.,

за участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його представника адвоката Качана Р.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану його представником - адвокатом Качаном Романом Юрійовичем - на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 31 липня 2020 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_2 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 гривень та позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 31 липня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Вказаною постановою суду встановлено, що 23 травня 2020 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Качана Р.Ю. - подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 31 липня 2020 року скасувати та провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі ч.1, ст. 247 та п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП.

Вказує, що при винесенні постанови суддя порушив принципи верховенства права, законності, рівності усіх учасників справи перед законом і судом, недостатньо аргументовано мотивував своє рішення, ухвалив його на припущеннях та на підставі недопустимих доказів. Зазначає, що долучені до адміністративної справи відеозаписи не підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 23 травня 2020 року о 21:20 год., оскільки відеофайли, які містяться на CD-диску, створені не в день складання адмінпротоколу. Також стверджує, що використання поліцейським відносно ОСОБА_1 пристрою "Драгер" ARAM 3601 є незаконним, результати огляду на місці не відповідають дійсності та є неналежним доказом, оскільки згідно роздруківці тестування на алкоголь від 23 травня 2020 пристрій останній раз проходив калібрування 04 червня 2019, в той же час, керівництво з експлуатації пристрою "Драгер 6810" у розділі "Інтервали технічного обслуговування" зазначає, що перевірка калібрування проводиться кожні 6 місяців Тобто, пристрій мав би бути перевіреним на калібрування не пізніше 04 грудня 2019 року. Крім того, до матеріалів адмінсправи не долучалися копії сертифікатів про відповідність вимірювального пристрою та свідоцтво про його повірку. Так, відповідно до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення Газоаналізатор «Drager Alcotest 6810» не містить оцінки відповідності та державної реєстрації, відповідно до наказу МОЗ України від 10 лютого 2010 року № 95, строк дії свідоцтва приладу «Drager Alcotest 6810» про державну реєстрацію №7261/2007 від 10 лютого 2010 року, вичерпаний 10 лютого 2015 року. Таким чином, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу марки «Drager Alcotest 6810», який не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України. Також, на думку апелянта, письмові пояснення свідків неможливо вважати доказами, оскільки вони містять ознаки підробок - виконані різними почерками, різним кольором чорнил та не доводять ні факту керування водієм автомобілем, ні підтверджень наявності в нього ознак алкогольного сп`яніння.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, та його захисника на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст 252 КУпАП).

З оскаржуваної постанови вбачається, що обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом першої інстанції встановлені правильно, такі висновки ґрунтуються на доказах, які досліджені під час судового розгляду.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена:

- даними, що містяться: в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 288853 від 23 травня 2020 року, згідно з яким водій ОСОБА_1 , 23. травня 2020 року о 21:20 год., в м.Миколаєві по вул. Декабристів, 36, керував транспортним засобом ЗАЗ 968 М, державаний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

- роздруківкою тестування на алкоголь № 2176 від 23 травня 2020 року за допомогою спеціального технічного засобу "Alcotest Drager 6810", результат 2,14‰.;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якому огляд на стан сп`яніння на місці зупинки зі згоди водія проводився в присутності двох свідків за допомогою спеціального технічного засобу "Alcotest Drager 6810" з результатом 2,14‰., з чим ОСОБА_1 погодився;

- поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу "Alcotest Drager 6810" та виявлення в результаті цього позитивного результату - 2,14%;

- відеозаписом, на якому зафіксовано зупинку транспортного засобу, проходження ОСОБА_1 в присутності двох свідків огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу "Alcotest Drager 6810".

Зазначені докази в їх сукупності суд першої інстанції належним чином проаналізував та прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Щодо твердження апелянта стосовно того, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився приладом Drager «Alkotest 6810», який не був калібрований у встановленому порядку відповідно до інструкції приладу, а саме кожні шість місяців, а тому не може бути доказом знаходження ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, то слід зазначити наступне.

Так, перелік спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ України та Держспоживстандартом для проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння міститься в Державному реєстрі затверджених типів засобів вимірювальної техніки, Газоаналізатор Drager Alkotest, в тому числі 6810, включений до вказаного переліку під № У 788-14, що підтверджується Сертифікатом відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу серії В № 007604 (а.с. 50).

Окрім того, згідно з наказом Державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року №1529 "Про державну реєстрацію медичних виробів" Газоаналізатор Drager Alkotest має Свідоцтво про державну реєстрацію №14455/2014, у якого необмежений строк дії (а.с. 49).

Виробник Drager Safety AG & Co/ KGaA Revalstrasse 1/23560 Lubek Germany, що відповідає реєстраційним матеріалам, згідно з наказом Державної служби України з лікарських засобів від 29.12.2014 №1529 внесений до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення і дозволений для застосування на території України.

Згідно листа ДП "Укрметртестстандарт" від 23.06.2018 року за вих. № 12-41/93, де серед іншого зазначається, що термін "калібрування" можуть уживати у різних значеннях. У технічній документації на газоаналізатори Аlkotest терміном "калібрування" позначають операцію регулювання засобів вимірювальної техніки, яка полягає у коригуванні нульових показів та чутливості засобів вимірювальної техніки із застосуванням робочих еталонів. Рекомендовані значення інтервалу між "калібруваннями" зазначає виробник в експлуатаційній документації на прилади. Для приладів, що використовуються на території України, міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки "Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається, встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 року №1747 і становить 1 рік.

Відповідно до Сертифікату затвердженого типу засобів вимірювальної техніки Серії А № 007292, виданого фірмі Drager Safety AG & Co/ KGaA, ним засвідчено, що на підставі позитивних результатів державних контрольних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобів вимірювальної техніки "Газоаналізатори Alkotest» за № У 788-14, міжповірочний інтервал установлений під час затвердження засобів вимірювальної техніки 1 рік (а.с. 51).

Законом України "Про метрологію та метрологічну діяльність", який набрав чинності 01.01.2016 року, засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається. Пунктом 1 статті 17 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Законом України "Про метрологію та метрологічну діяльність» не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01.01.2016 року.

Відповідно до листа (який є публічно доступним) заступника директора Українського медичного центру сертифікації МОЗ України № 45 від 18 січня 2018 року на запит Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, використання медичних виробів "Газоаналізатори Alkotest Drager №6810", які були завезені та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10 лютого 2010 року по 10 лютого 2015 року, є можливим, за умов додержання вимог щодо повірки (калібрування), що підтверджує вірність результатів вимірювання.

Зазначена інформація також вказана і в листі в.о. заступника генерального директора ДП "Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів" № 28-10/60 від 04.04.2017 року (а.с. 52).

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/2469 від 04 червня 2019 року за результатами повірки газоаналізатору Alkotest 6810 за № ARAM-3601 встановлено, що він відповідає вимогам Методики МПУ 066/05-2013, свідоцтво є чинним до 04 червня 2020 року (а.с. 53). Відмітка про здійснення державної повірки вказаного засобу 04 червня 2019 року із зазначенням наступної дати обов`язкової повірки 04 червня 2020 року містить і сервісна книжка даного газоаналізатору (а.с. 54).

Як вбачається з роздрукованого результату приладу Drager «Alkotest 6810» за допомогою якого ОСОБА_1 проходив огляд, там зазначені аналогічні відомості про дату останнього калібрування приладу - 04 червня 2019 року.

ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння 23 травня 2020 року, а відтак підстави для визнання результатів тестування недійсними відсутні.

З огляду на викладене не заслуговують на увагу доводи апелянта про недійсність результатів тестування на алкоголь.

Посилання апеляційної скарги на те, що долучений до матеріалів справи відеозапис не підтверджує керування ОСОБА_1 автомобілем 23 травня 2020 року, суд оцінює критично, як такі, що мають на меті ухилення від адміністративної відповідальності, так як вказане спростовується зокрема відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого чітко вбачається встановлення особи водія ОСОБА_1 за його водійським посвідченням, який не заперечував факт керування транспортним засобом.

Посилання апелянта на те, що дата файлів відеозаписів з нагрудних камер поліцейських на CD-диску 24 травня 2020 року - є відмінною від дати, яка зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вказаний CD-диск містить вісім файлів із відеозаписами подій, які зазначені на таймері відеозапису з нагрудної камери поліцейського, що відбувались 23 травня 2020 року, дата і час яких відповідає складеному протоколу та даті, зазначеній у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння та поясненнях свідків.

На заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги про те, що письмові пояснення свідків неможливо вважати доказами, оскільки вони виконані різними почерками, різним кольором чорнил та, на думку апелянта, не доводять ні факту керування водієм автомобілем, ні підтверджень наявності в нього ознак алкогольного сп`яніння.

Так, свідкі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були запрошені для проведення саме огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager «Alkotest 6810», що і підтверджено в їхніх письмових поясненнях, які були відібрані працівником поліції із слів опитуваної особи з зазначенням, що ці поснення відповідають дійсності. Вказане підтверджується і відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що вищезазначені свідки дійсно були присутні при огляді водія ОСОБА_1 за допомогою газоаналізатора Drager «Alkotest 6810». Підписи свідків місяться у протоколі про адміністративне правопорушення та у Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Не довіряти або сумніватись в правдивості та об`єктивності їхніх пояснень у суду апеляційної істанції немає, оскільки їх покази є послідовними та логічними і узгоджуються з іншими зібраними у даній справі доказами.

Отже, переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апелянтом не наведено.

За такого суд дійшов правильного висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Таким чином, немає підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що просить апелянт.

Тому прийняте судом першої інстанції рішення є законним та не підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подану його представником - адвокатом Качаном Романом Юрійовичем - залишити без задоволення.

Постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 31 липня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду В.В. Коломієць