Справа № 125/2364/19
Провадження № 33/801/159/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Хитрук В. М.
Доповідач: Ковальська І. А.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року м. Вінниця

Суддя судової палати у кримінальних справах Вінницького апеляційного суду Ковальська І.А., за участю адвоката Мазур О.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Барського районного суду Вінницької області від 20.01.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КК України, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

ОСОБА_1 не погодився з судовим рішення та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову. Посилається на те, що йому не пропонували пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, поліцейський наполягав на поїздці до лікарні. Він відмовився їхати до лікарні, оскільки поспішав на роботу. Апелянт вказує, що не перебував в стані сп`яніння та надав медичний акт на підтвердження своїх доводів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 заявляє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з тих підстав, що копію оскаржуваної постанови ним отримано 01.02.2020.

Заслухавши виступ захисника на підтримку апеляційної скарги, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

З огляду на те, що апелянт не був присутнім під час розгляду справи судом першої інстанції, отримав копію судового рішення 01.02.2020, а апеляційну скаргу подав 11.02.2020, строк на апеляційне оскарження постанови він не пропустив.

Згідно зі статтею 245 КпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Судом першої інстанції визнано доведеним, що ОСОБА_1 22.10.2019 о 08:00 год у м. Бар Вінницької області, по вулиці М.Кривоноса керував транспортним засобом «М-2140» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, на законну вимогу працівників поліції відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Пунктом 2.5 ПДР передбачено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 , на пропозицію поліцейського проїхати до медичного закладу для освідування щодо встановлення факту сп`яніння чи пройти освідування за допомогою приладу Драгер, він відмовився.

Згідно п. 6 Розділу X Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Перевіркою судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №204701 від 22.10.2019, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , а також свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Зазначені докази є належними, допустимими та достатніми, такими, що розкривають об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Надавши правову оцінку доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, не довіряти яким, у суду апеляційної інстанції підстав немає.

Статтею 130 КпАП України передбачена відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду.

Отже об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли особа відмовилася від проходження такого огляду.

Саме з підстав відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а не керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, складено протокол про адміністративне правопорушенні з посиланням на порушення водієм п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005, судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення не заслуговують на увагу та спростовуються сукупністю даних, що містяться в матеріалах провадження.

Відмова останнього від проходження огляду на стан сп`яніння становить склад адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Порушення вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Барського районного суду Вінницької області від 20.01.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя