Справа № 159/3153/20
Провадження № 3/159/1957/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської обл. Логвинюк Ірина Миколаївна, розглянувши, за участю захисника Клімука В.С., матеріали, що надійшли від УПП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, раніше не піддавався адмінстягненню,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з даними протоколу про адмінправопорушення серії БД № 207577 від 24.06.20 р., ОСОБА_1 о 16 год. 30 хв. 24.06.20 р. в м. Ковелі Волинської області, по вул. Грушевського, 2, керував транспортним засобом марки «MERCEDES E 220», д. н. з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 "а" ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягається до адмінвідповідальності, свою винуватість у вчиненні вказаного вище правопорушення заперечила. В суді ОСОБА_1 пояснив, що алкоголь він не вживав, є особою з інвалідністю ІІ гр., має захворювання на цукровий діабет, протягом останніх 10 років приймає ліки від діабету, а перед подією востаннє прийняв ліки того ж дня о 15 год. 10 хв.. Вважає, що зупинено його т/з поліцією було незаконно, так як він не порушив ПДР України на світлофорі, був пристебнутий ременем безпеки. Зазначає, що на місці зупинення продути прилад «Драгер» поліцією йому запропоновано не було. Розбірки тривали довго і він почувався зле. Коли він поїхав до свого будинку, поліція прибула туди ж за ним та настояла на поїздці у медзаклад для встановлення стану алкогольного сп`яніння. Він поїхав у медзаклад. У медзакладі він наголошував на тому, що приймає ліки, просив, щоб провели обстеження на стан алкогольного сп`яніння. Інкримінованого йому правопорушення він не вчиняв.

Крім цього ОСОБА_1 було подано суду і письмове пояснення, що є аналогічним його усному поясненню.

Свідок ОСОБА_2 в суді 10.08.20 р. пояснив, що ОСОБА_1 , проїжджаючи біля швейної фабрики, що по вул. Незалежності, запропонував йому під`їхати і він сів у авто. Коли вони повернули праворуч та виїхали на початок вул. Грушевського біля приміщення друкарні, то почули позаду автомобільний сигнал, побачили, що таким чином їх зупиняє поліція. Зупинившись, ОСОБА_1 з`ясовував причину зупинення. Поліція пояснила, що він не увімкнув покажчик повороту та не був пристебнутий ременем безпеки. Однак це не відповідало дійсності, тому ОСОБА_3 , який тривалий час, як йому відомо, хворіє, розхвилювався та довго з`ясовував із поліцейськими обставини події; потім - вживав заспокійливе настоянку на спирту. Він, не дочекавшись завершення спілкування з поліцією, пішов додому.

Свідок ОСОБА_4 в суді 10.08.20 р. пояснив, що він є швагером ОСОБА_1 .. 24.06.20 р. до нього зателефонувала дружина ОСОБА_1 та сказала, що біля хвіртки будинку останнього його із застосуванням сили затримує поліція. Коли він прибув додому до ОСОБА_1 , то там вже нікого не застав. Поїхавши у МТМО, там побачив ОСОБА_1 , який тривалий час хворіє, як йому відомо, та який був схвильований, проходив медогляд на стан сп`яніння. При цьому ОСОБА_1 сказав, що продував прилад «Алкотестер». ОСОБА_1 не заперечував, щоб його було освідувано, але зазначав про те, що вживав заспокійливе, ліки від діабету, ліки, що на спирту, при цьому - виявляв упевненість у тому, що результат медогляду має бути для нього задовільним; вимагав забору крові на аналіз, у чому тому було відмовлено. Пояснення поліція відбирала вже поза межами приміщення МТМО.

Проаналізувавши пояснення особи, яка притягається до адмінвідповідальності, у сукупності з поясненнями вказаних вище свідків, вважаю, що ці пояснення є взаємодоповнюючими та не містять суперечностей між собою та з них однозначно слідує, що ОСОБА_1 при зупиненні його як водія поліцією, заперечував вчинення ним порушення ПДР України та під час цього йому стало зле і він поїхав до свого будинку, що розташований неподалік місця його зупинення поліцією. Однак біля будинку ОСОБА_1 поліція запропонувала йому поїхати у медзаклад для встановлення стану алкогольного сп`яніння, на що він погодився. При цьому ОСОБА_1 повідомив поліції, що хворіє та за станом здоров`я вжив ліки.

Свідок ОСОБА_5 , будучи викликаною та допитаною за клопотанням сторони захисту, у судовому засіданні 16.09.20 р. пояснила, що, дійсно, саме нею як поліцейським, 24.06.20 р. було складено щодо ОСОБА_1 протокол про адмінправопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вона особисто як поліцейський ОСОБА_1 як водія не зупиняла та обставини його зупинення поліцією були повідомлені їй іншим поліцейським. Вона була викликана ним на підмогу і прибула до місця, де, як зрозуміла, знаходиться будинок ОСОБА_1 .. Там останньому було запропоновано поїхати у медзаклад для медогляду на стан сп`яніння, так як були наявні такі ознаки сп`яніння як тремтіння рук, почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота. ОСОБА_6 погодився і поїхав у медзаклад. Біля МТМО нею і було складено протокол про адмінправопорушення з дотриманням вимог чинного законодавства. Однак хоча вона у протоколі про адмінправопорушення зазначила додатками пояснення свідка та рапорт, таких документів у її розпорядженні на той момент не було і вона з`ясувала у іншого поліцейського, який змушений був поїхати на інший виклик, чи він сформує та приєднає до справи такі документи. Той підтвердив та тому вона такі документи зазначила. Вважає, що такі документи є, однак, іншим поліцейським у адмінпрактиці до протоколу приєднані так і не були.

Та обставина, що ОСОБА_1 , дійсно, хворіє, стверджена епікризами виписними: № 10 576 0 1 454 від 26.10.17 р., № 6 274 1 277 від 13.06.18 р..

Згідно з протоколом про адмінправопорушення, ОСОБА_1 надав пояснення на окремому аркуші. За змістом такого пояснення ОСОБА_1 своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, практично, не визнав та пояснив, що хворіє на цукровий діабет та вживає ліки тривалий час, у т. ч. вживав о 15 год. 10 хв. 24.06.20 р..

Тому винуватість особи має доводитись у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В якості доказу винуватості особи до цього протоколу було додано матеріали справи (без зазначення які саме), пояснення свідка, відео з ДМ 4189, пояснення водія, рапорт та висновок лікаря.

Як зазначено у ст. 256 КУпАП, у протоколі мають бути зазначеними ті дані, що вимагаються цією нормою права, та інші матеріали, що стосуються справи.

Враховую, що згідно із ст. 251 КУпАП на поліцейських як на осіб, що в силу ст. 255 КУпАП уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, у т. ч . й за ст. 130 КУпАП, покладено імперативний обов`язок щодо збирання доказів, що в силу системного аналізу вимог ст. ст. 251 та 256 КУпАП мають бути додані до протоколу та/або посилання на які повинні міститись у самому протоколі.

Однак у справі відсутні будь - які пояснення свідка, рапорт, тобто, такі додатки до протоколу про адмінправопорушення поліцією до суду, фактично, не подано.

Виклик же та допит свідків з ініціативи суду, що розглядає справу про адмінправопорушення, в т. ч. й з метою своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи (ст. 245 КУпАП) є незаконним, оскільки це становитиме порушення принципу змагальності, права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом), про що наголошено ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.).

Тому суд вважає, що не має підстав для з`ясування того, пояснення якого свідка було відібрано поліцією, зазначено у протоколі про адмінправопорушення, однак, не надано суду.

За висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху від 24.06.20 р. № 479, ОСОБА_1 о 16 год. 42 хв. 24.06.20 р. був оглянутий лікарем та встановлено, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Із даних відтвореного у судовому засіданні аудіовідеозапису із сд диску з аудіовідеоматеріалами, наданими суду поліцією, не вбачається даних про підстави зупинення ОСОБА_1 поліцією; про обставини, за яких йому було запропоновано та він погодився на медогляд у медзакладі, хоча перед складанням протоколу про адмінправопорушення ОСОБА_1 підтвердив усно, що він відмовився на пропозицію поліції пройти медогляд на стан сп`яніння на місці та погодився на пропозицію пройти такий огляд у медзакладі. У медзакладі ОСОБА_1 також настійно заявляв про те, що хворіє та вживає ліки. Після медогляду ОСОБА_1 поліцейським ОСОБА_5 було роз`яснено, що щодо нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП за керування т/з у стані алкогольного сп`яніння, або під дією лікарських засобів, однак, фактично, протокол було складено за керування т/з у стані алкогольного сп`яніння.

При дослідженні у судовому засіданні висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху від 24.06.20 р. № 479; копії акта медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху від 24.06.20 р. № 479, за участю спеціаліста лікаря нарколога ОСОБА_7 , встановлено, що з врахуванням неспростованих пояснень ОСОБА_6 про приймання перед медосвідуванням настоянки глоду на спирту в кількості до 30 мл, при наявності у нього вказаних у меддокументації захворювань, відсутності відхилень (змін) у всіх показниках, що зазначені у такому акті при різнобічному обстеженні ОСОБА_1 лікарем, крім даних приладу «Драгер», та за присутності незначного запаху алкоголю у повітрі, що видихається, цілком ймовірним є наведений у акті результат. Так за наявних у особи захворювань при прийнятті таких ліків ферменти розщеплення етанолу діють недостатньо і при таких обставинах у повітрі, що видихається, може бути вказаний у приладі «Драгер» результат у тверезої людини. Спеціаліст звернув увагу суду також на те, що за копією такого акту, жодної із 6 ти ознак алкогольного сп`яніння, крім даних приладу «Драгер», виявлено не було.

За ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності належно оформленого протоколу, тобто, переконливих доказів того, що особа вчинила адмінправопорушення, не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція ґрунтується також на правових висновках, які зробив КС України у своєму рішенні у справі № 23 - рп/2010 від 22.12.10 р..

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні належні та допустимі докази, що б без сумнівів підтверджували факт вчинення правопорушення, тому, згідно згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження підлягає закриттю у зв`язку відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин провадження у справі слід закрити, погодившись з доводами захисника.

Враховуючи матеріали справи, вище наведене, приходжу до висновку, що наявні підстави для закриття провадження у справі за відсутністю події та складу такого адмінправопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 7, 33, 34, 40 1, 247, 268, 284, 280, 283, ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю події та складу такого адмінправопорушення, за п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена на протязі 10 (десяти) днів з дня її винесення до Волинського апеляційного суду.

Суддя Ковельського міськрайонного судуІ. М. Логвинюк