11.09.2020 Справа № 756/9614/20
Ун.№756/9614/20
Пр.№3/756/5036/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2020 року суддя Оболонського районного суду м. КиєваМайбоженко А.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянинаУкраїни, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

24 липня 2020 року близько 02 год. 10 хв., рухаючись по проспекту Героїв Сталінграда, 24-А в м. Києві, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 11194, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, блідість обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушеня, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, зазначив, що його транспортний засіб був припаркований вздовж дороги, а він перебував поруч, він був у ставні алкогольного сп`яніння. В цей час до нього звернулись працівники патрульної поліції з проханням перепаркувати автомобіль, оскільки він заважав руху транспортних засобів, на що він погодився переїхав до іншого місця зупинки. Після цього ці ж працівники патрульної поліції звернулися до нього, оскільки вважали, що в нього були ознаки алкогольного сп`яніння у зв`язку з чим запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою пристрою «Drager», з результатами якого він не погодився, від пропозиції пройти медичний огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у лікаря-нарколога не відмовлявся.

Також, подав до суду клопотання, в якому просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення через те, що було скасовано акт, яким передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані сп`яніння.

Суд, вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до наступного.

Щодо посилань ОСОБА_1 на наявність підстав для закриття провадження у справі у зв`язку із скасуванням акту, який встановлює адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 130 КпАП України, суд зважає на наступне.

До набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року (далі - Закон № 2617-VIII), тобто до 01 липня 2020 року, КпАП України передбачав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами, які перебувають в стані алкогольного сп`яніння.

Після набрання чинності Законом, тобто з 01 липня 2020 року, відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, було виключено з статті 130 КпАП України та закріплено у статті 286-1 КК України.

03 липня 2020 року в газеті «Голос України» (№ 110) опубліковано Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 720-ІХ від 17.06.2020 (далі - Закон № 720-ІХ), яким нова редакція ст. 130 КпАП України, введена Законом № 2617-VIII, була виключена.

Також, Законом № 720-ІХ було виключено введену Закон № 2617-VIII кримінальну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння (ст. 286-1 КК України).

Згідно з розділом ІІ Закону № 720-ІХ останній набирає чинності з дня набрання чинності Законом № 2617-VIII.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 8 КпАП України особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Близькі за змістом положення містяться у ч. 2 ст. 4 КК України, відповідно до якої кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Зазначені положення кореспондуються з положеннями ч. 2 ст. 58 Конституції України, згідно з якою ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Також, ст. 8 КпАП України передбачає, що закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Аналогічні положення містяться у ч. 2 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Таким чином, клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП не ґрунтується на вимогах законодавства. Згідно вказаного пункту провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Суд звертає увагу, що у цьому пункті йдеться про випадки скасування акта, яким встановлена адміністративна відповідальність, натомість, у результаті внесення змін до ст. 130 КпАП України юридична відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, не була скасована, а навпаки - тимчасово посилена.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що факт адміністративного правопорушення мав місце, вина ОСОБА_1 підтверджуються наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення від 24.07.2020 року серії ДПР18 № 108607; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чеком за результатами проходження огляду за допомогою технічного засобу «Drager Alcotest», результат 2,02 ‰, рапортом заступника ком.роти № 2 батальйону № 4 полку № 1 УПП в м. Києві Костюкова О., розпискою ОСОБА_4 про взяття на зберігання та зобов`язання доставити до місця паркування автомобіль ВАЗ 11194, д.н.з. НОМЕР_2 , відеозаписом з камери АА-00708.

Так, згідно з поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_1 24.07.2020 о 03 год. 10 хв. відмовився від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

Вказані пояснення свідків узгоджуються з обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення та рапорті заступника ком.роти № 2 батальйону № 4 полку № 1 УПП в м. Києві Костюкова О., у якому зазначено, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу «Drager Alcotest», проте з результатами огляду (2,02 ‰) не погодився. Йому було запропоновано проїхати до лікаря-нарколога у КМКЛ «Соціотерапія для проходження медичного огляду, проте ОСОБА_1 відмовився. У зв`язку з наведеним щодо останнього складно протокол за порушення п.2.5 ПДР України за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Аналогічні положення містяться в Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена наказом МВС №1395 від 07.11.2015 року, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМ України №1103 від 17.12.2008 року.

Згідно із ч.3 ст.266 КУпАП, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Отже, протокол правомірно складено за порушення п.2.5 ПДР, оскільки не погодившись з показниками приладу Драгер, ОСОБА_1 відмовився від подальшої процедури проведення огляду на стан сп`яніння, яка визначена у ч.3 ст.266 КУпАП.

У судовому засіданні також було відтворено відеозапис з місця вчинення правопорушення, яким підтверджуються викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, обставини. Вказаний відеозапис не містить будь-яких посилань ОСОБА_1 на те, що він не керував транспортним засобом чи був змушений це зробити на прохання працівників поліції. Більш того, на даному записі ОСОБА_1 неодноразово зауважено щодо необхідності надання йому для перегляду відеозапис, де він керує автомобілем, до ознайомлення з яким відмовлявся від виконання вимог п.2.5 ПДР.

Твердження ОСОБА_1 про те, що працівники патрульної поліції спровокували його переставити автомобіль, в той час як він перебував у стані алкогольного сп`яніння, а потім склали щодо нього протокол, не знайшли свого підтвердження і не впливають на кваліфікацію його дій, оскільки, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, він був зобов`язаний відмовитись від будь-якого керування транспортним засобом. Факт того, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не оспорює.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він автомобілем не керував, а лише переставив його з місця на місце на вимогу поліцейських крім вищевикладеного також не заслуговують на увагу, оскільки керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу, незалежно від того, яку відстань проїхав автомобіль.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що подія правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, мала місце, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення доведена повністю.

Обставини, що пом`якшують або обтяжують адміністративну відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлені.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне застосувати до правопорушника адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, в порядку ст. 40-1 КУпАП з правопорушника ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 420,40 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 35, 40-1, 130, 283-285 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, піддавши його адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд містаКиєва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А.М. Майбоженко