Справа № 237/3000/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03.09.20 року місто Курахове

Суддя Мар`їнського районного суду Донецької області Сенаторов В.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, матеріали відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 235522 від 09.08.2020 року вбачається, що 09.08.2020 року о 22:10 годині в Донецькій області Мар`їнського району с. Лісовка вул. Лісна водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Н-2140, н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, різкий запах алкоголю), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилася в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, про час, дату та місце слухання справи був повідомлений. Причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи - протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 235522 від 09.08.2020 року, оцінивши надані докази за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прихожу до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

В силу ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

В судовому засіданні встановлено, що 09.08.2020 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 235522 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування річковими, морськими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими, морськими або маломірними суднами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Однак, з наведеного вбачається, що у протоколі про адміністративне правопорушення кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП є невірною, викладена суть правопорушення не відповідає диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП.

Особа має нести відповідальність лише за те діяння, яке передбачене у диспозиції відповідної статті КУпАП.

Суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутня подія правопорушення, яка передбачена ст. 130 КУпАП.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи, дана правова норма не передбачає судового рішення про направлення справи на дооформлення.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Статтею 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Враховуючи, що на ОСОБА_1 адміністративне стягнення не може бути накладене за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, судовий збір у провадженні за даною справою також не підлягає стягненню з останнього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 30, 33, ст.ст. 130, 247, 252, 283-285 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова в порядку провадження по справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання скарги до Донецького апеляційного суду через Мар`їнський районний суд Донецької області.

Суддя В.А. Сенаторов