Справа № 464/6363/19 Головуючий у 1 інстанції: Борачок М.В.
Провадження № 33/811/41/20 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисників адвокатів Кухти В.З., Свищо С.М., прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону Терешенка В.Е., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу адвоката Кухти Владислава Зеноновича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Сихівського районного суду м.Львова від 23 грудня 2019 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6, ч.2 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6, ч.2 ст.172-6 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 коп.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді заступника директора з виробничих та господарських питань ДП «Львівський військовий лісокомбінат», відповідно до підпункту «а» пункту 1 частини 2 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин подав 01.04.2018 о 22 год 55 хв. декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді заступника директора з виробничих та господарських питань ДП «Львівський військовий лісокомбінат», відповідно до підпункту «а» пункту 1 частини 2 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції» не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані, а саме отримання 15.03.2018 доходу від продажу транспортного засобу марки «Skoda Octavia Tour», 2006 р.в. в розмірі НОМЕР_1 грн, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , будучи 20.07.2018 звільненим з посади заступника директора з виробничих та господарських питань ДП «Львівський військовий лісокомбінат», являючись, відповідно до примітки до статті 176-2 КУпАП, суб`єктом відповідальності, на якого поширюються вимоги ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, 09.08.2018 о 10 год 14 хв. подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням судді першої інстанції, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвокат Кухта В.З. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Сихівського районного суду м.Львова від 23 грудня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6, ч.2 ст.172-6 КУпАП та закрити провадження у справі.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог адвокат покликається на те, що під час розгляду справи та прийняття оскаржуваного рішення суддя першої інстанції допустив неповноту судового розгляду, внаслідок чого не перевірив доводів ОСОБА_1 та його захисника, безпідставно відхилив клопотання про витребування доказів та допити свідків, чим допустив неповноту дослідження доказів у справі.

Захисник у своїй апеляційній скарзі звертає увагу й на те, що складені відносно ОСОБА_1 протоколи не містять у собі усі обов`язкові відомості, передбачені вимогами ст.256 КУпАП, а особа, яка склала протокол, в протоколі не розкриває зміст таких терміні, як: у чому полягає підрив авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування ОСОБА_1 , чим саме останній може зашкодити суспільним інтересам.

Також адвокат звертає увагу й на те, що ОСОБА_1 у своїх поясненнях стверджував про відсутність умислу на неподання ним декларації чи неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані, намірів приховати будь-які доходи чи майно у нього не було, що, на його думку, є обов`язковим елементом складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-6 КУпАП.

Адвокат у своїй апеляційній скарзі зазначає, що з дати подання декларацій, а саме 1 квітня 2018 року та 09 серпня 2018 року Національне агентство та інші уповноважені на те органи мали можливість виявити факт несвоєчасного подання декларації ОСОБА_1 , що у свою чергу в силу ч.2 ст.38 КУпАП унеможливлює накладення на останнього адміністративного стягнення.

Окрім цього, за словами захисника, ОСОБА_1 при прийнятті на роботу не було доведено, що він є суб`єктом обов`язкового декларування, про необхідність подачі декларації за 2017 рік йому стало відомо у 20-х числах квітня 2018 року.

Окрім цього, адвокат звертає увагу й на те, що кошти, отримані з продажу автомобіля, який був спільною сумісною власністю подружжя, сума частки, належної ОСОБА_1 , не перевищує 50 прожиткових мінімумів, а також такий, на думку захисника, не є суб`єктом відповідно до статті 50 Закону «Про запобігання корупції», що зобов`язаний подавати повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, а тому в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисників на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечив проти апеляційних вимог, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така підлягає до часткового задоволення.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчиненні, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Приписами ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», правопорушення, пов`язане з корупцією, - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно з вимогами ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Частиною другою ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» посадові особи юридичної особи публічного права є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

В силу абзацу 14 ч. 1 ст. 1 Закону суб`єкти декларування - особи, зазначені у п. 1, п.п. «а» і п.п. «в» п. 2, п. 4 і п. 5 ч. 1 ст. 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Під «посадовими особами юридичних осіб публічного права» (відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону) слід розуміти працівників юридичних осіб публічного права, які наділені посадовими повноваженнями здійснювати організаційно-розпорядчі чи адміністративно-господарські функції. Визначальним при цьому є обсяг функцій (обов`язків) відповідного працівника. Так, адміністративно-господарські функції (обов`язки) - це обов`язки з управління або розпорядження державним, комунальним майном (установлення порядку його зберігання, переробки, реалізації забезпечення контролю за цими операціями тощо). Організаційно-розпорядчі функції (обов`язки) - це обов`язки щодо здійснення керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форм власності.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебував на посаді заступника директора з виробничих та господарських питань ДП «Львівський військовий лісокомбінат», що підтверджується копією наказу №206-ОС від 27 жовтня 2017 року (а.с.51, 52) про прийняття на роботу ОСОБА_1 з 30 жовтня 2017 року на посаду заступника директора з виробничих та господарських питань до фактичного виходу основного працівника ОСОБА_2 .

Згідно з посадовою інструкцією заступника директора з виробничих та господарських питань (а.с.53-56) до числа повноважень заступника директора належить, зокрема, організація і контроль реалізації продукції лісозаготівлі та деревопереробки.

З огляду на характер та обсяг функцій заступника директора з виробничих та господарських питань відповідно до його посадової інструкції апеляційний суд приходить до переконання, що такий наділений організаційно-розпорядчими функціями, відтак останній відноситься до числа суб`єктів, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та підпадає під пункт «а» пункту 1 частини 2 статті 3 Закону. З цих підстав, ОСОБА_1 був зобов`язаний подавати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема за 2017 рік з 01 січня 2018 року до 01 квітня 2018 року.

Зазначених дій ОСОБА_1 у встановлений закон строк не виконав, у зв`язку з чим в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, що полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи й підтверджується наявними доказами у справі, у тому числі протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 22 листопада 2019 розу №1 (а.с.42-46), який складений у присутності ОСОБА_1 та відповідає вимогам ст.256 КУпАП; копією посадової інструкції заступника директора з виробничих та господарських питань Державного підприємства «Львівський військовий лісокомбінат» затвердженої директором ДП «Львівський військовий лісокомбінат» (а.с.53-56); копією декларації ОСОБА_1 за 2017 рік, поданої 01.04.2018 о 22 год. 55 хв. (а.с.59); письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 20.11.2019 (а.с.57-58.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи й обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 в цій частині складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Зібрані докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 не було надано належних та допустимих доказів як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанцій, того, що він був позбавлений можливості вчасно подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги в частині закінчення строків накладення адміністративного стягнення, оскільки в силу ч. 3 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Таким чином, законодавець пов`язує строк накладення адміністративного стягнення з моментом виявлення правопорушення та з моментом його вчинення.

Згідно з даними листа начальника управління стратегічних розслідувань у Львівській області ДСР НП України від 12 листопада 2019 року, адресованого голові реорганізаційної комісії ДП «Львівський військовий лісокомбінат», такий просив надати належним чином завірений наказ про призначення та звільнення заступника директора ДП «Львівський військовий лісокомбінат» ОСОБА_1 , його посадову інструкцію, ознайомлення з вимогами Закону України «Про запобігання корупції», вказати дату видачі трудової книжки, ознайомлення з наказом про звільнення, у зв`язку з тим, що останній можливо порушив вимоги ч.2 ст.45 та ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції».

Таким чином, уповноваженим особам управління стратегічних розслідувань у Львівській області ДСР НП України стало відомо про факт несвоєчасної подачі ОСОБА_1 вказаних вище декларацій у день, який ототожнюється з днем надсилання вказаного запиту, а саме 12 листопада 2019 року.

Оскаржуване рішення про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні, зокрема, адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, було прийнято суддею 23 грудня 2019 року, а тому підстави для закриття провадження у справі на підставі п.7 ст. 247 КУпАП відсутні.

З наведеного вище вбачається, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, накладене на ОСОБА_1 в межах строків, передбачених ч. 3 ст. 38 КУпАП.

Таким чином, оцінюючи в сукупності наявні в справі докази, суддя першої інстанції, з огляду на матеріали адміністративного провадження, обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та врахувавши вимоги ст. 33 КУпАП, наклав на нього адміністративне стягнення, передбачене санкцією даної статті.

Водночас, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, від 22 листопада 2019 року №2, ОСОБА_1 ставиться також у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, що полягає у несвоєчасній при звільненні подачі декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Зокрема, згідно з протоколом, ОСОБА_1 був зобов`язаний подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями до 00:00 20.07.2018 року, натомість таку подав лише 09.08.2018 року о 10:14 год.

Згідно з п. 2 ч. 5 розділу ІІ «Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» в редакції до 12.12.2019 року, чинній на момент складання протоколу, декларація суб`єкта декларування, визначеного в абзаці першому частини другої статті 45 Закону, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення.

Наказом Національного агенства з питань запобігання корупції від 12.12.2019 року № 168/19 «Про затвердження змін до рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10 червня 2016 року № 3» внесено зміни до «Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», що набрали законної сили 01 січня 2020 року. Зокрема, п. 2 ч. 5 розділу ІІ викладено у новій редакції, згідно з якою декларація перед звільненням - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону не пізніше двадцяти робочих днів з дня припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у підпунктах «а», «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону.

Отже, внесеними змінами Наказом Національного агенства з питань запобігання корупції від 12.12.2019 року № 168/19 в «Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», збільшено кількість днів для подачі декларації у разі припиненнядіяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч.2 ст.8 КУпАП закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , як особа, яка 20.07.2018 року припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подав декларацію за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, 09.08.2018 року о 10:14 год., тобто в межахдвадцяти робочих днів з дня припинення такої діяльності, а отже, на переконання апеляційного суду, в діях ОСОБА_1 в цій частині відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Окрім цього, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, від 22 листопада 2019 року №4 (а.с.2-6) ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, а саме те, що такий в період з 00:00 год. 16.03.2018 по 23:59 25.03.2018 не повідомив НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, зокрема про отримання 15.03.2018 доходу від продажу транспортного засобу автомобіля «Skoda Octavia Tour», 2006 року випуску, в розмірі 130 100 гривень.

Відповідно до ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції» у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання доходу, придбання майна або здійснення видатку на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу, придбання майна або здійснення видатку зобов`язаний повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Водночас, пунктом 24 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення ефективності інституційного механізму запобігання корупції» від 02 жовтня 2019 року, який набрав законної сили 01 січня 2020 року, було внесено зміни до ст.52 Закону України «Про запобігання корупції», а саме: ч.2 ст.52 було доповнено другим абзацом, відповідно до якого положення частини другої цієї статті застосовуються до суб`єктів декларування, які є службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, а також суб`єктів декларування, які займають посади, пов`язані з високим рівнем корупційних ризиків, відповідно до статті 50 цього Закону.

Відповідно до примітки ст.50 Закону України «Про запобігання корупції», під службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, в цій статті розуміються, зокрема, військові посадові особи вищого офіцерського складу.

Таким чином, внесеними змінами до Закону України «Про запобігання корупції» звужено коло суб`єктів, на яких покладено обов`язок повідомляти про суттєві зміни в майновому стані.

З матеріалів справи вбачається, що на час складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не відносився до числа посадових осіб вищого офіцерського складу, а отже на час апеляційного розгляду не є суб`єктом декларування відповідно до ст. 50 Закону України «Про запобігання корупції».

Викладені обставини дають суду апеляційної інстанції підстави дійти висновку про відсутність на момент розгляду справи в апеляційному суді складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, а отже оскаржувана постанова судді в цій частині підлягає до зміни із закриттям провадження у справі відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП.

Оскільки провадження у справі за ч.2 ст.172-6 КУпАП відносно ОСОБА_1 закривається з наведених вище підстав, доводи апеляційної скарги в цій частині не підлягають оцінці.

Ураховуючи вищенаведене, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова судді підлягає до зміни, а апеляційна скарга адвоката Кухти В. З. в інтересах ОСОБА_1 до часткового задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу адвоката Кухти Владислава Зеноновича в інтересах ОСОБА_1 задоволити частково.

Постанову судді Сихівського районного суду м.Львова від 23 грудня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6, ч.2 ст.172-6 КУпАП, змінити.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-6 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутності діях складу адміністративного правопорушення.

У решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Т.М.Урдюк