П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2020 року смт Близнюки

Суддя Близнюківського районного суду Харківської області Лобановська С.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від начальника Близнюківського ВП Лозівського ВП ГУНП в Харківській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Башилівка Близнюківського району Харківської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

12.06.2020, о 04 годині 50 хвилин, по вул. Свободи в смт Близнюки Харківської області, ОСОБА_1 , керував автомобілем Nisan x-trial, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не визнав. При цьому вказав, що він не керував саме в той час автомобілем та йому ніхто із працівників поліції не пропонував пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. Зазначив, що того дня 12.06.2020 працівники поліції склали щодо нього постанову за ч. 5 ст. 121 КУпАП про те, що він керував автомобілем Nisan x-trial, д.н.з. НОМЕР_2 та не був не пристебнутий ременем безпеки. З автомобіля він не виходив, спілкувався із поліцейськими через вікно, вважав, що зупинений поліцейськими безпідставно. Про те, що працівники поліції відносно нього склали протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП він дізнався лише тоді, коли отримав його поштою разом із постановою про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП. При цьому вказав, що штраф за вказаною постановою він сплатив, оскільки не оспорює зазначеного правопорушення. Також вважав, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП та просив закрити провадження по справі.

Не зважаючи на невизнання ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, факт правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №444442 від 12.06.2020, поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , наданими в судовому засіданні.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що він пам`ятає той день, коли вранці, близько 5 години, в центрі смт Близнюки Харківської області, працівники поліції запросили його в якості понятого для складання адміністративного протоколу. Зазначив, що в його присутності раніше незнайомий йому водій, як потім було встановлено гр. ОСОБА_1 , який сидів за кермом білого джипу відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння.

На запитання адвоката Свистуна А.В. свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив як виглядав спеціальний технічний засіб «Драгер», за допомогою якого водію ОСОБА_1 працівники поліції пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що точної дати вказати не може, але пам`ятає той день, коли вранці, близько 5 години, в смт Близнюки Харківської області, він ішов в гараж за своїм автомобілем та біля магазину «1000 дрібниць», працівники поліції запросили його в якості понятого для складання адміністративного протоколу. Зазначив, що в його присутності раніше незнайомий йому водій чоловік, як потім було встановлено гр. ОСОБА_1 , який сидів за кермом автомобілю Нісан, білого кольору, відмовився їхати в медичний заклад з метою огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Жодних запитань ні адвокат Свистун А.В., ні сам ОСОБА_1 в судовому засіданні до вказаного свідка, не мали.

Допитані в судовому засіданні свідки працівники поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили обставини складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та вказали, що факт його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку був зафіксований в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Суд критично ставиться до позиції ОСОБА_1 щодо не визнання вини, оцінюючи її як бажання уникнути встановленої законом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, так як винність останнього підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні зазначених вище доказів, які є логічними, послідовними та узгоджуються між собою.

Згідно п. 2.5. ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Позиція ОСОБА_1 , що він не керував саме в той час автомобілем та йому не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку, суд вважає необґрунтованою та такою, що спростовується сукупністю досліджених доказів, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №444442 від 12.06.2020, поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , наданими в судовому засіданні. Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що в цей же день 12.06.2020 року стосовно нього працівниками поліції була складена постанова за ч. 5 ст. 121 КУпАП, згідно якої він 12.06.2020 о 04 годині 53 хвилини в смт Близнюки по вул. Свободи керував автомобілем Nisan x-trial, д.н.з. НОМЕР_2 , та не був не пристебнутий ременем безпеки. Зі слів ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення він себе визнав повністю і вже сплатив штраф за цією постановою. Суддя звертає увагу, що вказана постанова і протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 складені 12.06.2020 з незначним проміжком часу. Вказаними пояснення спростовуються доводи адвоката Свистуна А.В. та ОСОБА_1 в частині того, що він не керував автомобілем Nisan x-trial, д.н.з. НОМЕР_2 , та йому не роз`яснені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Посилання адвоката Свистуна А.В. та ОСОБА_1 на те, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складений не у відповідності до ст. 256 КУпАП про що вказував суддя у постанові від 24.06.2020, направляючи протокол серії ДПР18 № 444442 від 12.06.2020 стосовно ОСОБА_1 на доопрацювання, є безпідставними, оскільки після надходження вказаного протоколу до суду повторно, зазначені в ньому недоліки, усунені.

Також суд при прийнятті даної постанови застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів сторони захисту), сформовану в п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04), що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції (995_004) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), N 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Враховуючи вищевикладене суд зазначає, що інші доводи адвоката Свистуна А.В. та ОСОБА_1 , викладені письмово в поясненнях, долучених до справи, не впливають на висновки суду щодо встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні та є юридично не вирішальними.

Приймаючи до уваги викладене, роблю висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 34 КУпАП обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, відсутні.

Згідно ст. 35 КУпАП обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, відсутні.

Громадянин ОСОБА_1 має посвідчення водія серії НОМЕР_3 , яке під час оформлення адміністративного матеріалу у правопорушника тимчасово не вилучалося, про що зроблено запис в протоколі про адміністративне правопорушення від 12.06.2020.

При накладенні стягнення суддя враховує, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, та вважає можливим накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, в редакції чинній на момент вчинення правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст.40-1КУпАП підлягає стягненню з особи, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 249, 251, 252, 280, 283, 284, 285, 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Штраф підлягає оплаті у 15-денний строк (Призначення платежу: *;21081300; протокол серії ДПР18 № 444442; отримувач ГУК Харківськ обл/Харківобл/21081300, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), рахунок отримувача UA0020001, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Харківського апеляційного суду через Близнюківський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Повний текст постанови складений 07.09.2020.

Суддя С.М. Лобановська

07 вересня 2020 року