Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2020 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 грудня 2019 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В

Даною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого працівником підприємства «Молреммаш» притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 коп. судового збору.

Згідно з постановою ОСОБА_1 визнано винним за те, що він 03.12.2019 року, о 05.32 годин на вулиці Кривий Вал, 44, в місті Луцьку, Волинської області, керував транспортним засобом - «Шкода Румстер», державний номерний знак НОМЕР_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9(а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскаржує його з мотивів незаконності.

У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження вказує на те, що належним чином не був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Стверджує, що копію постанови отримав лише 10 січня 2020 року у приміщенні Луцького міськрайонного суду Волинської області під час ознайомлення з матеріалами справи. З огляду на наведене просить поновити строк на оскарження рішення суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі просить врахувати характер його роботи, який пов`язаний із використанням автомобіля, а позбавлення права керування транспортними засобами поставить у скрутне матеріальне становище його сім`ю, оскільки це є основним джерелом доходу, а також перебування на його утриманні двох неповнолітніх дітей та батьків-інвалідів.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції, провадження у справі закрити на підставі ст. 21 КУпАП, передавши матеріали на розгляд трудового колективу підприємства «Молреммаш» для застосування заходів громадського впливу.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі, просив скасувати постанову судді та передати матеріали справи на розгляд трудового колективу, приходжу до наступного висновку.

Матеріалами справи стверджується, що ОСОБА_1 не був присутній при розгляді справи місцевим судом 19.12.2019, копію постанови отримав 10.01.2020, при цьому апеляційну скаргу подав 20.01.2020, тому строк апеляційного оскарження постанови слід поновити, оскільки суд визнає причини пропуску цього строку поважними.

Згідно ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від її не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У матеріалах справи відсутні дані про те, що ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи як того вимагає ст. 277-2 КУпАП. При цьому суддя розглянув справу без його участі, чим позбавив останнього права на захист.

За таких обставин, враховуючи те, що справу розглянуто і притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за його відсутності, при цьому були порушені вимоги ч.1 ст.268 КУпАП, приходжу до висновку про необхідність скасування постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 грудня 2019 року та прийняття нової постанови, як це передбачено п.3 ч.8 ст.294 КУпАП.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 204183 від 03.12.2019 року (а.с.1), роздруківкою тестування на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку з використанням спеціального технічного засобу - ALCOTEST DRAGER 7510, згідно якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 3), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який проводився 03.12.2019 року в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 4), відеозаписом з бодікамер поліцейських (а.с. 7).

Наведені матеріали, у відповідності до ст. 251 КУпАП, є доказами в справі про адміністративне правопорушення, та оцінюючи їх згідно ст. 252 цього Кодексу у сукупності з іншими доказами, приходжу до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП доведені в повному обсязі. Крім того, останнім при апеляційному розгляді дані обставини, як і обставини вчинення правопорушення та правильність фіксування не оспорюються.

При визначенні виду та розміру стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до категорії порушень підвищеної суспільної небезпечності у сфері безпеки дорожнього руху, особу порушника, майновий стан.

Що стосується доводів апелянта про можливість застосування щодо нього положень ст.21 КУпАП, то вони є безпідставними і не ґрунтуються на вимогах закону.

Так, положеннями ст.21 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

Тобто застосування вимог ст.21 КУпАП до особи, на думку апеляційного суду, є правом, а не обов`язком суду.

Керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння створює загрозу для життя і здоров`я інших учасників дорожнього руху, а тому звільнення від адміністративної відповідальності, передбаченої ст.130 КУпАП, не зможе запобігти грубим порушенням ПДР і не забезпечить мети, передбаченої ст.23 КУпАП, а тому підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності в порядку ч.1 ст.21 КУпАП апеляційний суд не знаходить.

Суд апеляційної інстанції вважає, наведені в апеляційній скарзі пом`якшуючі обставини, а саме визнання вини та щире каяття, наявність у ОСОБА_1 на утриманні двох неповнолітніх дітей та батьків-інвалідів, хоча і мають місце, але не можуть слугувати підставою для передачі даних матеріалів справи на розгляд трудового колективу підприємства «Молреммаш», оскільки враховується стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , та обставина, що в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.1) в графі місце роботи зазначено, що особа, щодо якої складено протокол не працює, однак при апеляційному розгляді поясненнями ОСОБА_1 підтверджується факт роботи протягом останніх шести місяців на посаді різноробочого на підприємстві, яке звернулося із клопотанням про закриття провадження у справі з передачею особи на поруки. Крім того суд бере до уваги, що адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинив на автомобілі, який належить його дружині.

Враховуючи всі обставини справи, приходжу до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти безальтернативне адміністративне стягнення, визначене санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП.

На підставі ст.40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір з ОСОБА_1 слід також стягнути судовий збір у сумі 420 грн. 40 коп.

З огляду на наведене, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19.12.2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 грудня 2019 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, наклавши адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестиста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Рахунок для сплати штрафу: отримувач коштів УК у Печерс. Р-н /м. Київ/21081100, код отримувача (код за ЄДРІІОУ) 38004897, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 21081100, призначення платежу сплата штрафу за рішенням суду (Постанова Волинського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року) про накладення штрафу в справі №161/20497/19, провадження №33/802/125/20.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок, за наступними реквізитами: (Державна судова адміністрація України, 050), за кодом класифікації доходів бюджету 22030101, отримувач коштів ГУК у м. Києві /м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРІІОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код отримувача (код за ЄДРІІОУ) 37993783, рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.А.Подолюк