Справа № 161/5838/19 Провадження №33/802/129/20 Головуючий у 1 інстанції:Пушкарчук В. П.
Категорія:ч.1 ст. 183-1 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2020 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши його апеляційну скаргу на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 травня 2019 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді суспільно-корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Судом першої інстанції встановлено, що у ОСОБА_1 наявна заборгованість зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, зокрема, заборгованість складає 25035,44 грн., відповідно до розрахунку від 01.03.2019 року, за що передбачено адміністративну відповідальність за частиною 1 статті 183-1 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою судді першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді, оскільки ознайомився з її змістом лише 30.08.2019 у Луцькому міськрайонному відділі філії Центру пробації у Волинській області, а постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження. Зазначає, що судом порушено його право на захист, оскільки не був повідомлений належним чином про розгляд справи в суді першої інстанції, також не був присутній під час розгляду справи в суді першої інстанції 15 травня 2019 року, постанову отримав у приміщенні органу пробації особисто лише 30.08.2019, тому просив строк апеляційного оскарження постанови поновити як такий, що пропущений з поважних причин.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення апелянта, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення свідка ОСОБА_2 , приходжу до наступного висновку.

Відповідно ч.2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ст. 7 ч.5 та ст. 287 ч.1 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

У матеріалах справи відсутні дані про те, що ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час та місце розгляду протоколу. При цьому суддя розглянув справу без його участі, чим позбавив ОСОБА_1 права на захист.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що справу розглянуто і притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за його відсутності, в порушення вимоги ч.1 ст.268 КУпАП, з недотриманням права останнього на захист.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.

Відповідно до ст.ст.252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 183 -1 ч.1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Відповідно до положень ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися судом раніше.

Притягуючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. ч.1 183-1 КУпАП, суд першої інстанції не в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив лише письмові докази, які містяться в матеріалах справи, тому прийшов до передчасного висновку про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Постанова державного виконавця ДВ ДВС м. Луцька від 04.12.2014 року, якою відкрито виконавче провадження ВП №45684415, виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини, довідка-розрахунок заборгованості за аліментами на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 25035,44 грн., сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців самі по собі не доводять наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП.

Таким чином вважаю, що наведені докази не узгоджуються між собою, їх не можна визнати належними та достатніми для доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що тому ставиться у вину, оскільки їх складено державним виконавцем на підставі неперевірених даних стосовно заборгованості з виплати аліментів, у відсутності як стягувача, так і боржника. Крім того, за результатами апеляційного перегляду провадження відомості, надані старшим державним виконавцем ДВ ДВС м. Луцька про заборгованість ОСОБА_1 за аліментами в розмірі 25035,44 грн спростовується поясненнями стягувача - свідка ОСОБА_2 , яка в суді апеляційної інстанції заперечила такі обставини, пояснила, що ОСОБА_1 заборгованості перед нею не має, перевірка факту заборгованості ДВ ДВС м. Луцька не проводилася, на час розгляду провадження даних щодо заборгованості з виплати аліментів ОСОБА_1 також не має.

У підсумку вважаю, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 повністю знайшли своє підтвердження, досліджені під час апеляційного перегляду провадження докази свідчать про незаконність винесеної постанови суду, яка, за таких обставин, підлягає скасуванню, а провадження про справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294, п. 1 ст. 247 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 травня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 травня 2019 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк