П О С Т А Н О В А

iменем України

3/330/588/2020

Справа № 311/1920/20

"28" серпня 2020 р. Суддя Якимівського районного суду Запорізької області Нестеренко Т.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла за підсудністю з Василівського районного суду Запорізької області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вовчанське Якимівського району Запорізької області, не працюючого, не одруженого, утриманців не має, зареєстрованого та фактично за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

14.07.2020 року до Якимівського районного суду Запорізької області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 .

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що 28.05.2020 року о 01 год. 10 хвилин в с. Балки по вул. Центральна, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ-21011», державний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: почервоніння очей, запах з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 , адвокат Фоменко С.І. просив закрити провадження по справі, мотивуючи там, що викладені обставини у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності, ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а навпаки наполягав на ньому. Співробітниками поліції йому було відмовлено, також зазначив, що поняті під час складання протоколу були відсутні, а в графі «пояснення правопорушника» він написав, що випив склянку пива, та зазначив, що після вживання пива пройшло більше ніж 12 годин. Крім того, зазначив, що співробітниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення було порушено порядок встановлений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735.

У судовому засіданні судом було досліджено протокол ОБ 064778 від 28.05.2020 року, рапорт, довідку, витяг в АРМОР.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію ОСОБА_1 та його захисника, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 130 ч.1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння осіб, які керують транспортними засобами, визначена ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. №1103 (далі Порядок) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкція).

Відповідно до вказаних нормативно-правових актів огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. (ч. 1 та 2 ст. 266 КУпАП, п.п. 2-5 Порядку, п.п. 2, 6 Розділу І, п. 6 Розділу ІІ Інструкції).

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. (п. 9 Розділу ІІ Інструкції)

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінка доказів відповідно до ст. 252 КУпАП повинна ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути достатнім та вірогідним доказом на підтвердження вини особи в скоєні вказаного адміністративного правопорушення, зважаючи на ті обставини, що особа яка притягається до адміністративної відповідальності не визнає своєї вини, а будь-які інші докази відсутні.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що співробітниками поліції у якості свідків правопорушення були залучені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , проте до матеріалів справи не було долучено жодних пояснень зазначених свідків, які могли б містити докази вчинення адміністративного правопорушення. Сам ОСОБА_1 факт вчинення правопорушення та залучення свідків при складанні протоколу повністю заперечує. Зазначені свідки викликалися судом для надання показів у судовому засіданні, проте вони не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що доказів того, що ОСОБА_1 дійсно відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння суду не надано.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер(Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив,що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В даному випадку посадовою особою , яка складала протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, не надано суду переконливих , належних та допустимих доказів винуватості особи

За таких обставин, враховуючи, що в ході судового розгляду не здобуто переконливих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а всі сумніви тлумачаться на користь особи, суд приходить до висновку, що відсутні події і склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю якщо відсутній склад адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 130, 283, 247, 252, 266, 284 КУпАП, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Якимівський районний суд Запорізької області.

Суддя: Т.В. Нестеренко