ун. № 759/2636/20
пр. № 3/759/1451/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 року суддя Святошинського районного суду міста Києва Степанова Сніжана Володимирівна, розглянувши матеріали, які надійшли зі Святошинського Управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

УСТАНОВИЛА:

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 27 січня 2020 року о 19.30 годин, ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сімейну сварку з цивільною дружиною, під час якої висловлював образи в її адресу, чим вчинив психологічне насильство в сім`ї.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Крім цього, ОСОБА_1 був обізнаний, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, та що розгляд його справи буде проводитись у Святошинському районному суді міста Києва, про що свідчить його підпис в протоколі. Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Разом з цим, ОСОБА_1 не вживав заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, у зв`язку із чим, суддя вважає можливим розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 .

Судом було досліджено надані матеріали по справі, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 500608; рапорт працівника поліції; письмові ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Диспозиція ч. 2 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v.Russia",рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Karelin v.Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей потерпілої особи, від неї не відібрано пояснення. До матеріалів справи додано також письмові пояснення особи, анкетні данні якої не зазначені та такі пояснення підписані лише працівником поліції.

Таким чином, з наданих до суду матеріалів неможливо встановити особу потерпілої, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 вчинив сварку з цивільною дружиною, разом з цим не зазначено, чи було або могло бути завдано в результаті таких дій шкоду потерпілій та яку саме.

У зв`язку із зазначеним, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а почате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі ст. 62 Конституції України, керуючись ч. 2 ст. 173-2, ст. 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 251, 283, п. 3. ч. 1 ст. 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено або захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва.

Суддя С.В. Степанова