Справа № 462/5194/20
ПОСТАНОВА

21 вересня 2020 року м.Львів

Залізничний районний суд міста Львова у складі головуючого судді Кирилюка А.І., при секретарі Гербут Н.М., за участю прокурора Дячук Н. В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Львів, громадянин України, прож: АДРЕСА_1 , працює Львівський спеціалізований центр підготовки поліцейських, сторож,

за ч.1 ст.172 -6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До суду з Управління стратегічних розслідувань у Львівській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України надійшов протокол №430 від 27.08.2020 р., згідно до якого ОСОБА_1 , являючись, відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», та примітки до статті 172-6 КУпАП, суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, а саме 16.08.2020 о 15:46 год., подав на офіційний веб-сайт Національного aгентства з питань запобігання корупції декларацію (після звільнення) особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 визнав себе винним частково, зазначив, що свої дії пов`язує з необізнаністю.

Суд, вислухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи вина дана особа в його вчиненні.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 , будучи звільненим з посади начальника відділення логістики та матеріально-технічного забезпечення державної установи «Львівський навчальний центр підготовки поліцейських», являючись, відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», та примітки до статті 172-6 КУпАП, суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, подав декларацію (після звільнення) особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2, частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до підпункту 3 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 10.06.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №959/29089, декларація суб`єкта декларування, який зупинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 Закону, подається до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено таку діяльність. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)» від 17.03.2020 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які 5ддіовідно до статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 1 червня.

ОСОБА_1 зобов`язаний був подати декларацію (після звільнення) особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік, до 00:00 год. 01.06.2019, оскільки, відповідно до наказу № 22/ОС від 11.04.2019, ОСОБА_1 звільнено з посади начальника відділення логістики та матеріально-технічного забезпечення Державної установи «Львівський навчальний центр підготовки поліцейських». Однак, ОСОБА_1 подав таку декларацію лише 16.08.2020 о 15:46 год., тобто несвоєчасно.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 подавав річну декларацію за 2019 рік, 21.06.2020 о 00:47 год., без зазначення при цьому, що ця декларація «після звільнення». Данна обставина є поважною причиною лише в частині пропущеного строку виконання обов`язку подання декларації, але і ця декларація подана несвоєчасно. Інших поважних причин судом не встановлено.

З вищевикладеного суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 172-6 КУпАП доведена. Враховуючи особу правопорушника, ступінь провини, суд вважає, необхідно накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді мінімального розміру штрафу, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Правопорушник звільняється від сплати судового збору, оскільки є інвалідом 3 групи, що отримана внаслідок війни.

Керуючись ст. 38, 124 , 283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Апеляційну скаргу на постанову може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя(підпис). З оригіналом згідно.

Суддя