єдиний унікальний номер справи 423/2361/20
номер провадження 3/423/921/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2020 року м. Попасна

Суддя Попаснянського районного суду Луганської області Лизенко І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Попаснянського ВП ГУНП в Луганській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , не працює, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , протягом року до адміністративної відповідальності не притягувалась,

за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення, згідно якого 20.08.2020 о 13:00 год. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру у відношенні колишньої співмешканки її сина ОСОБА_2 , а саме: висловлювалась нецензурною лайкою на адресу останньої.

Дії ОСОБА_1 у протоколі кваліфіковані за ч.1 ст.173-2 КУпАП як домашнє насильство.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, пояснила, що її неповнолітній син мешкав разом з ОСОБА_2 . На даний час її син з нею разом не мешкає, ОСОБА_2 переслідує його та постійно телефонує. Вона до неї на подвір`я не заходила, вони зустрілися біля подвір`я, попросила ОСОБА_2 не турбувати сина та виник конфлікт. Разом з ОСОБА_3 вона ніколи не мешкала та спільного бюджету не мають.

Частиною 1 ст.173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Дане правопорушення є умисним.

Згідно пункту 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2 є колишньою співмешканкою сина ОСОБА_1 , дії ОСОБА_1 не містили ознак домашнього насильства, так як не були спрямовані на обмеження волевиявлення ОСОБА_2 , та не викликали у неї побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, не спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, не завдали шкоди її психічному здоров`ю, тобто не є домашнім насильством, а є наслідком обопільного конфлікту між ними.

ОСОБА_2 є самостійною, психологічно чи матеріально не залежить від ОСОБА_1 , мешкають на різних подвір`ях, сумісного господарства не мають, практично не спілкуються, впливу на неї ОСОБА_1 не має.

З наданих ОСОБА_1 пояснень, а також письмового пояснення ОСОБА_2 не вбачається умислу на вчинення домашнього насильства в діях ОСОБА_1 .

З урахуванням вищезазначеного, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 слід закрити, оскільки в її діях немає складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

З урахуванням викладеного вище, керуючись ст.ст. 33, 221, 283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 на підставі п.7 ч.2 ст.247 КУпАП - у зв`язку з відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Луганського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її проголошення через Попаснянський районний суд Луганської області.

Суддя Лизенко І.В.