ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 314/5034/19 Головуючий в 1 інст. - Мануйлова Н.Ю.
Провадження № 33/807/102/19 Доповідач в 2 інст. - Рассуждай В.Я.
Категорія: ч. 1 ст. 183-1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника адвоката Воронцова І.О. справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 3 грудня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді виконання суспільно корисних робіт на строк 120 годин, та стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, яке полягає у несплаті аліментів на утримання дитини, що призвела до виконання заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 183- КУпАП. Станом на 04.11.2019 року заборгованість становить 67 775,85 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та провадження закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування зазначає, що протокол складено із порушенням вимог ст. 256 КУпАП, зокрема з причини складання протоколу з відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та некоректного зазначення дати, часу та місця вчинення адміністративного правопорушення. Протокол не містить жодних обґрунтувань його вини, у ньому відсутній опис події. В протоколі вказано, що його копію надіслано поштою 4 жовтня 2019 року, в той час як сам протокол було складено 4 листопада 2019 року. В протоколі зазначено, що він вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 183-1КУпАП, в той час як протягом року його не притягували до адміністративної відповідальності за таке ж правопорушення.

Також зазначає, що відповідно до розрахунку заборгованості розмір заборгованості зі сплати аліментів на користь стягувачки з січня 2017 року та станом на 31 жовтня 209 року складає 67 775, 85 грн. Таким чином діяння, за яке його притягують до адміністративної відповідальності, мало місце з січня 2017 року по жовтень 2019 року.

Разом з тим суд першої інстанції не врахував, що положення ст. 183-1 КУпАП можуть бути застосовані з часу набрання відповідних змін до закону, тобто з 6 лютого 2018 року і відповідно розрахунок заборгованості є невірним, оскільки охоплює період, коли була відсутня норма закону, що передбачає адміністративну відповідальність за несплату аліментів.

Зазначає, що після введення в дію ст. 183-1 КУпАП станом на 31 жовтня 2019 року (дату останнього розрахунку, наявного в матеріалах справи) по аліментним зобов`язанням утворилась заборгованість в розмірі 27 136,72 грн., з яких він сплатив 21 320 грн., і таким чином розмір заборгованості зі сплати аліментів станом на 31 жовтня 2019 року становить 5816,72 грн., що не перевищує суму відповідних платежів за встановлені шість місяців, на що суд уваги не звернув.

Також до апеляційної скарги ОСОБА_1 додав клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду від 3 грудня 2019 року, яку мотивує тим, що після судового засідання копію постанови йому надано не було. У строк передбачений ст. 285 КУпАП протягом трьох днів копію постанови йому не було направлено також. Він 10 грудня 2019 року прийшов до суду та отримав копію постанови, про що в матеріалах справи є відповідна розписка. Без наявності копії постанови суду він був позбавлений можливості звернутися до адвоката, подати обґрунтовану апеляційну скаргу. 19 грудня 2019 року він подав апеляційну скаргу, але апеляційний суд помилково відмовив у задоволенні його зави про поновлення строку апеляційного оскарження, у зв`язку із чим він повторно клопоче про поновлення цього строку.

За змістом ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Проте, як вбачається із матеріалів справи, незважаючи на те, що ОСОБА_1 був присутнім у судовому засіданні, копію постанови йому було вручено лише 10.12.2019.

Необізнаність із мотивами прийнятого судом рішення, апеляційний суд вважає поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження, що з урахуванням подання ОСОБА_1 першої апеляційної скарги впродовж 10-денного строку після отримання копії постанови, є достатньою підставою для його поновлення.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та захисника адвоката Воронцова І.О. в підтримку апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 183-1 КУпАП несплата аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, є адміністративним правопорушенням та тягне за собою виконання суспільно корисних робіт на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин.

Водночас, адміністративна відповідальність за вчинення вказаного правопорушення встановлена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» від 7.12.2017 № 2234-VIII, який в цій частині набрав чинності 6 лютого 2018 року.

З урахуванням положень ст. 58 Конституції України, ч. 2 ст. 8 КУпАП щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів, які встановлюють або посилюють відповідальність, суд першої інстанції обґрунтовано визнав недопустимим брати до уваги загальну суму заборгованості за весь період стягнення аліментів.

Отже, при розрахунку сукупного розміру несплачених аліментів на утримання дитини не має братися до уваги розмір заборгованості зі сплати аліментів, яка виникла до вступу в дію вищевказаного закону, адже він не має зворотної сили.

Проте належного розрахунку заборгованості за період після 6 лютого 2018 року, який б засвідчував утворення заборгованості, що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців саме за цей період, матеріали справи не містять, що залишено поза увагою суду першої інстанції.

Більш того, апелянт надав розрахунок, виконаний на його запит тією ж посадовою особою - ОСОБА_2 , за той самий період (січень 2017 - жовтень 2019 року), що і розрахунок, який наявний у матеріалах справи. Проте вказані розрахунки містять відмінну інформацію щодо сплачених ОСОБА_1 аліментів та, відповідно, сукупного розміру заборгованості.

Крім того, наданий апелянтом розрахунок, що виконаний державним виконавцем ОСОБА_2 , містить неправильні дані (можливо арифметичну помилку) у графі «заборгованість на 30 число поточного місяця» за квітень 2019 року, адже різниця між 1387,71 (сумою аліментів, яка підлягає стягненню) та 2360 (сплачено боржником/стягнуто виконавцем) не може дорівнювати 972,30.

Отже наданий апелянтом розрахунок також не усуває недоліків розрахунку заборгованості, який міститься у матеріалах справи.

За таких обставин, постанова судді районного суду не може бути визнана законною і підлягає скасуванню і апеляційний суд позбавлений можливості прийняти нову постанову внаслідок вказаних вище недоліків оформлення матеріалів справи.

Згідно з положеннями ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення поряд з іншими повинний вирішити питання, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

За наведеного, протокол підлягає поверненню для належного оформлення та усунення недоліків, зазначених у поставі апеляційного суду, що узгоджується з рекомендаціями, викладеними в п. 12 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» № 11 від 17.10.2014р.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 3 грудня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 3 грудня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, скасувати, протокол про адміністративне правопорушення № 52189184 від 4 листопада 2019 року у відношенні ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 183-1 КУпАП направити для належного оформлення до Вільнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 314/5034/19