Справа № 617/1548/20
Провадження № 3/617/717/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2020 року м. Вовчанськ Харківська область

Вовчанський районний суд Харківської області у складі судді Сербіненко І.В.,
за участю особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вовчанську Харківської області адміністративний матеріал, що надійшов від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харків, одруженого, є інспектором прикордонної служби 2 категорії начальник зенітно-артилерійського відділення застави вогневої підтримки прикордонної комендатури швидкого реагування Харківського прикордонного загону в/ч НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
10.09.2020 до Вовчанського районного суду Харківської області після дооформлення надійшов адміністративний матеріал від Прикордонної комендатури швидкого реагування Харківського прикордонного загону про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст.172-20 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії СхРУ № 111307 від 07.09.2020, прапорщик ОСОБА_1 04.09.2020 близько 15:30 год. був виявлений майором ОСОБА_2 з ознаками вживання спиртних напоїв (підтверджується рапортом майора ОСОБА_2 та медичного огляду № 71 КПН «Вовчанської ЦРЛ») під час безпосереднього виконання своїх службових обов`язків в прикордонному наряді «прикордонний патруль» за місцем дислокації н.п. село Мала Вовча, тобто скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
У протоколі про вчинення адміністративного правопорушення дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 172-20 КУпАП дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Тобто кваліфікуючими ознаками ч. 3 ст. 172-20 КУпАП є вчинення особою дії передбачених частинами 1, 2 ст. 172-20 КУпАП, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення або вчинення особою дії передбачених частинами 1, 2 ст. 172-20 КУпАП в умовах особливого періоду.
У протоколі про адміністативне правопорушення СхРУ № 111307 від 07.09.2020 року відносно ОСОБА_1 не вказано кваліфікуючу ознаку ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а тому суть адміністративного правопорушення є неконкретною, що порушує право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на захист, оскільки захищатися від не конкретного звинувачення не можливо.
Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Також, згідно п. 3 розділу ІІ Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства оборони України 18.07.2017 № 374, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.08.2017 за № 982/30850 (далі - Інструкція), протокол складається з дотриманням вимог щодо форми і змісту, встановлених статтею 256 КУпАП.
Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Згідно п. 8 розділу ІІ Інструкції з оформлення в Національній гвардії України матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 23.08.2017 № 726, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21.09.2017 за № 1166/31034, у разі виявлення факту розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцем на території військової частини, військового об`єкта або виконання ним обов`язків військової служби у нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння для підтвердження вчинення військовослужбовцем військового адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено статтею 172-20 КУпАП, посадова особа з відповідним письмовим направленням направляє його в супроводі двох представників військової частини (підрозділу) до закладу охорони здоров`я для отримання висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, форма якого наведена в додатку 4 до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858.
Як вбачається з матеріалів адміністративної справи відносно ОСОБА_1 , до протоколу про військове адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП серія СхРУ №111307, долучено Акт №71 медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.09.2020 року, який складений за формою, наведеною у Додатку 2 до Інструкції про виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (Наказ Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.09.2009 №400/666).
Однак, вказана Інструкція затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.09.2009 N 400/666, який втратив чинність 13.11.2015 року.
Більш того, згідно вимог п. 8 розділу ІІ Інструкції, результати медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складаються за формою, наведеною в додатку 4 до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858.
Так, Додаток 4 до Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оформлюється висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у якому зазначається, зокрема, у пункті 11 підпис обстежуваної особи про ознайомлення з результатами огляду.
Однак, такий висновок до матеріалів справи не залучений, та не наданий суду.
Суд також вважає необхідним звернути увагу, що згідно п. 22 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.
У ст. 19 Закону України «Про міжнародні договорами», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування як джерело права.
Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 „Романаускас проти Литви судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема, спосіб отримання доказів, було справедливим.
У справах «Малофєєва проти Росії»(«Malofeyevav.Russia»,рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelinv.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
У відповідності до ст. 245 КУпАП, суд має повно, всебічно і об`єктивно з`ясувати обставини кожної справи, вирішуючи її в точній відповідності до вимог чинного законодавства.
В п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (з наступними змінами та доповненнями), визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.
Таким чином, з огляду на вказані недоліки в матеріалах справи, розглядаючи справу в межах складеного протоколу, суд позбавлений можливості повно, об`єктивно та всебічно з`ясувати обставини справи, вирішити її у точній відповідності з законом за відсутності необхідних вихідних даних.
Наведені обставини унеможливлюють об`єктивний розгляд справи по суті, оскільки неправильне, неповне оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення унеможливлює визнання судом здобутих по справі доказів належними та допустимими, в розумінні вимог ст. 251 КУпАП.
Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що вимоги ст. 256 КпАП України не виконані, у зв`язку із чим суд позбавлений можливості розглянути справу по суті, а тому зазначені матеріали слід повернути для усунення виявлених недоліків.
Керуючись ст.ст. 7, 172-20, 245, 253, 256, 283, 284 КпАП України, суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Повернути адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП до Прикордонної комендатури швидкого реагування Харківського прикордонного загону - для належного оформлення.
Постанова оскарженню не підлягає.
Суддя