САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1077/20
Провадження №3/726/596/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2020 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Мілінчук С. В. розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого у АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення передбаченого ст. 185 КпАП України,

ВСТАНОВИВ :

До Садгірського районного суду м. Чернівці надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення ним правопорушення передбаченого ст. 185 КпАП України.

Так у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що 27.07.2020 року по вул. Заводській, 1 у м. Чернівці ОСОБА_1 не виконав законну вимогу працівника поліції про припинення правопорушення, при цьому висловлювався в бік поліцейського нецензурною лайкою та шарпав за форменний одяг.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 27.07.2020 року близько 20 години 30 хвилин підійшов до автомобіля свого товариша ОСОБА_2 , який знаходився по вул Заводській, 31 де побачив працівників поліції, які застосовують до останнього фізичну силу. ОСОБА_1 поцікавився про причини таких дій інспекторів поліції, на що до нього також було застосовано фізичний вплив та вподальшому затримано. ОСОБА_3 пояснили, що його силуєт створював тінь та перешкоджав затриманню ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 245 КУпАП вказує, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації,трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Матеріали справи, які надійшли до суду, не містять доказів, передбачених ст.251 КУпАП, які б свідчили про вчинення дій з боку ОСОБА_1 , за які наступає відповідальність за ст.185 КУпАП: відеозапису з нагрудного відео реєстратора працівників поліції, тощо. Свідки вчинення правопорушення відсутні. Жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність у діях чи бездіяльності ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП, окрім протоколу серії АПР18 № 223746 від 27.07.2020 року, до матеріалів справи не долучено.

Не можуть бути взяті до уваги пояснення полісмена ОСОБА_5 , якого у протоколі вказано у якості, одночасно, свідка та потерпілого. Свідчення зазначеної особи не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю. При цьому варто роз`яснити, що цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами. Однак у даній справі основним та єдиним доказом вчинення правопорушення є пояснення зацікавленої особи який є працівником поліції, а тому останні не можуть бути допустимим доказом.

Окрім того, варто зауважити, що відсутні відомості про те, яку ж саме законну вимогу працівника поліції не виконав ОСОБА_1 . Також варто звернути увагу на те, що об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку та громадської безпеки, а тому працівника поліції не може бути визнано потерпілим від діянь, які виразились у невиконанні його законної вимоги.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Згідно вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення. Приймаючи рішення, суду необхідно керуватись п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», яким визначено, зокрема, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, за умов відсутності доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП, враховуючи, можливість необґрунтованого та безпідставного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП, беручи до уваги те, що усі сумніви щодо доведеності вини трактуються на користь останнього, вважаю за необхідне провадження у справі закрити.

Керуючись ст. 63 Конституції України, ст.ст. 7, 185, 245, 247, 278, 280, 251-252, 256, КпАП України,

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння правопорушення передбаченого ст. 185 КпАП України закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова судді може бути оскаржена до Чернівецького Апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом 10-ти діб з дня її винесення.

СуддяС. В. Мілінчук