П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2020 року

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Доля В.А., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не працюючого, РНОКПП _________________ за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

21.06.2020, близько 22:29 год., в м. Рівне, на вул. Басівкутська, 1, ОСОБА_1 , в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом Mercedes Benz 2000 , номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи з ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями вчинив адміністративне правопорушення передбачене за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Справа до розгляду призначалась неодноразово, 03.07. та 20.08 - 2020. ОСОБА_1 будучи повідомленим про день та час розгляду справи, що стверджується особистим підписом в протоколі про адміністративне правопорушення та повідомленнями про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з`явився. Клопотань про розгляд справи у його відсутності, чи про відкладення розгляду справи з причин, що унеможливлюють прибуття за викликом не надіслав.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним.

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності правопорушника, на підставі наявних доказів, що відповідає положенню ст. 268 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП, є зокрема керування транспортними засобами особами в стані алкогольного/наркотичного сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Отже, при наявності у особи яка керувала транспортним засобом ознак алкогольного/наркотичного сп`яніння, як і відмова такої особи від проходження медичного огляду на стан сп`яніння є підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів обов`язок пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.

Доказами, які беззаперечно вказують на винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та які відповідно до ст. 251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення, є: протокол про адміністративне правопорушення серії БД №196575 від 21.06.2020; письмовими пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які підтверджують обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме що ОСОБА_1 перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння відмовився в їх присутності від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння та іншими матеріалами справи.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, суд враховує, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, та приходить до висновку про застосування стягнення в межах санкції цієї статті, що відповідає вимогам ст. 23 КУпАП, та є достатнім і необхідним для виховання особи, запобігання новим проступкам.

У відповідності до ст. 40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню з порушника судовий збір.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області.

Суддя В.А. Доля