Справа № 592/746/20
Провадження № 3/592/290/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Литовченко Олександр Володимирович, розглянувши матеріали, які надійшли від Головного управління ДФС у Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який працює оператором заправних станцій Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРИВАТ ЕНЕРДЖІ»,

за ч. 1 ст. 164 КУпАП,

встановив::

20.01.2020 до Ковпаківського районного суду м. Суми надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 7 від 28.12.2019 зач.1 ст.164 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу - " ОСОБА_1 , ТОВ «Приват Енерджі» вчинив правопорушення зберігання та реалізація паливно-мастильних матеріалів без наявної ліцензії та інших документів дозвільного характеру, які передбачені Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" від 19.12.1995 року № 481/95-ВР". В графі «Дата, час і місце вчинення порушення» зазначено «м. Суми, проспект Курський 2А». Відповідальність передбачена ч.1 ст. 164 КУпАП.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

У судове засідання захисник ОСОБА_1 адвокат Молібог Ю.М. не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, в поданих запереченнях на протокол просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення. До заперечення долучена копія Ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видане ТОВ «Приват Енерджі» реєстраційний номер НОМЕР_1 з терміном дії з 01.07.2019 до 01.07.2024 з зазначенням адреси місця торгівлі: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що орган державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Диспозиція частини 1 статті 164 КУпАП передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без додержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Частина 2 цієї ж статті визначає, що господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватися і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Відповідно до п.1 Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. № 1107 - Порядок визначає процедуру видачі або відмови у видачі, переоформлення, анулювання Держпраці та її територіальними органами дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Згідно п. 6 Порядку дозвіл за формою згідно з додатком 1 видається:

-роботодавцеві - на виконання робіт підвищеної небезпеки, що зазначені у додатку 2, або на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, що зазначені у додатку 3;

-виробникові або постачальникові машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (далі - виробник або постачальник) - на застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, що зазначені у додатку 3, якщо інша форма оцінки його відповідності, яка є обов`язковою вимогою до нього, не встановлена технічними регламентами.

Відповідно до ст. 15 ЗУ "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" від 19 грудня 1995 року № 482/95-ВР, суб`єкти господарювання отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання.

Ліцензії на право оптової торгівлі пальним видаються терміном на п`ять років органом виконавчої влади, уповноваженим Кабінетом Міністрів України.

Ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років.

Ліцензії на право оптової торгівлі видаються терміном на п`ять років уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Плата за ліцензії справляється органом, що видає ліцензії, у розмірах, встановлених цим Законом, і зараховується до місцевих бюджетів.

Імпорт або експорт пального здійснюється за наявності у суб`єкта господарювання, що імпортує або експортує пальне, ліцензії на право виробництва або зберігання, або оптової чи роздрібної торгівлі пальним.

Суб`єкт господарювання має право зберігати пальне без отримання ліцензії на право зберігання пального в місцях виробництва пального або місцях оптової торгівлі пальним чи місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримані відповідні ліцензії.

Ліцензія на право зберігання пального не отримується на місця зберігання пального, що використовуються: підприємствами, установами та організаціями, які повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевого бюджету; підприємствами, установами та організаціями системи державного резерву;суб`єктами господарювання для зберігання пального, яке споживається для власних виробничо-технологічних потреб виключно на нафто- та газовидобувних майданчиках, бурових платформах і яке не реалізується через місця роздрібної торгівлі.

В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_3 здійснював зберігання та реалізацію паливно-мастильних матеріалів без наявної ліцензії та інших документів дозвільного характеру, які передбачені Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" від 19.12.1995 року № 481/95-ВР.

Разом з тим, жодних доказів на підтвердження такого висновку, не надано.

Само по собі вилучення відповідно зі ст. 265 КУпАП резервуару для зберігання нафтопродуктів з ПММ, колонки наливнороздавальної не вказує на здійснення безпосередньо ОСОБА_1 діяльності з реалізації паливно-мастильних матеріалів на АЗС, яка розташована за адресою: м. Суми, проспект Курський 2А.

Жодні докази, що ОСОБА_1 є власником паливно-мастильних матеріалів, отримував прибуток від їх реалізації, що характеризує господарську діяльність, а також, що саме ОСОБА_1 є роботодавцем, на якого і покладено обов`язок отримання відповідних дозволів на проведення певних видів робот, відсутні.

Водночас при складанні протоколу та збору доказів, уповноваженими особами не перевірялися наявність у власника АЗС ТОВ «Приват Енерджі», яка розташована за адресою: м. Суми, проспект Курський 2А, відповідних дозволів та ліцензій.

Як, вбачається з копії Ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, яке видане ТОВ «Приват Енерджі» реєстраційний номер НОМЕР_1 з терміном дії з 01.07.2019 до 01.07.2024 з зазначенням адреси місця торгівлі: АДРЕСА_4 , АДРЕСА_3 . Зазначений суб`єкт господарювання отримав відповідну ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, враховуючи недоведеність факту здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності, виключається можливість притягнення його до відповідальності за порушення такої діяльності.

На підставі викладеного, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч.1 ст.164 КУпАП.

З огляду на зазначене, вважаю, що необхідно закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 265 КУпАП підлягають поверненню володільцеві вилучені речі згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 7 від 28.12.2019, а саме: резервуар для зберігання нафтопродуктів наземний, прямокутний АБП-10V=10м2 з ПММ всередині та колонка паливнороздавальна «Шельф LPG 100-1», які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_2 28.12.19 (а.с. 3).

Керуючись ч. 1 ст. 164, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 280, 283, ст. 284 ч. 1 п. 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення КУпАП, суддя,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Вилучене майно згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 7 від 28.12.2019, а саме: резервуар для зберігання нафтопродуктів наземний, прямокутний АБП-10V=10м2 з ПММ всередині та колонка паливнороздавальна «Шельф LPG 100-1», які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_2 28.12.19 (а.с. 3) - повернути володільцеві.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Литовченко