Справа № 201/7510/20
Провадження № 3/201/3529/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2020 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ст. 122-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 14 липня 2020 року о 09 годині 50 хвилин, керуючи транспортним засобом «УАЗ», д/н НОМЕР_1 , в районі буд. № 6 по вул. Олеся Гончара в м. Дніпрі, став учасником дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пошкодив транспортний засіб «ГАЗ», д/н НОМЕР_2 , після чого залишив місце пригоди та не повідомив поліцію. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.10 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав та пояснив, що він дійсно проїжджав за кермом транспортного засобу «УАЗ» в час та місці, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, однак не здійснював зіткнення з іншими учасниками дорожнього руху, при цьому на його транспортному засобі, ним не було виявлено жодних пошкоджень.

Потерпілий ОСОБА_2 , будучи допитаним під час судового розгляду, суду пояснив, що в час та місці зазначені в протоколі він припаркував свій автомобіль «ГАЗ» та знаходився в його салоні до того моменту, поки не відчув удар, внаслідок якого було пошкоджено ліве дзеркало заднього виду на останньому. Після цього він відразу звернув увагу на дорогу та побачив транспортний засіб «УАЗ», д/н НОМЕР_1 , який проїжджав повз та зачепив своєю правою боковою частиною його транспортний засіб.

Дослідивши безпосередньо у судовому засіданні показання учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, суд робить висновок про винуватість правопорушника ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Так, винність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підтверджується: рапортами поліцейських, що були складені внаслідок виявленої пригоди; схемою місця дорожньо-транспортної події від 14 липня 2020 року, на якій з одного боку зображена ділянка дороги, де відбулась подія зіткнення, після якої залишив місце пригоди водій транспортного засобу «УАЗ» ОСОБА_1 , у зв`язку з чим уповноваженою посадовою особою графічно було зображено лише постраждалий автомобіль «ГАЗ» та місце наїзду на останній, при цьому слід зазначити, що транспортний засіб «ГАЗ» в момент зіткнення знаходився без руху, оскільки був припаркований водієм ОСОБА_2 на місці стоянки, також з зворотнього боку даної схеми зазначено перелік видимих пошкоджень транспортного засобу «ГАЗ», механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення; фотографіями за результатами огляду транспортного засобу «УАЗ», д/н НОМЕР_1 , який залишив місце пригоди; поясненнями водія-учасника дорожньо-транспортної події ОСОБА_2 , чим в сукупності доводиться, що ОСОБА_1 дійсно вчинив правопорушення за зазначених обставин.

Позицію водія ОСОБА_1 про його невинуватість суд оцінює критично, оскільки під час судового розгляду було достовірно встановлено, що в місці та у час зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення пошкоджений транспортний засіб «ГАЗ» знаходився без руху, а отже лише діями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності могли бути завдані відповідні збитки, при цьому на місці пригоди транспортний засіб останнього був безпосередньо помічений водієм ОСОБА_2 , який надав ґрунтовні пояснення з цього приводу, вказавши на індивідуальні ознаки транспортного засобу, яким було скоєно зіткнення, зокрема його номерний знак, крім того сам ОСОБА_1 не оспорював ті обставини, що саме він керував зазначеним транспортом в означений час та місці. Разом з тим слід зазначити, що зафіксовані на транспортному засобі «ГАЗ» механічні пошкодження лівого дзеркала заднього виду дійсно могли уникнути внаслідок контактування з транспортним засобом «УАЗ», що повністю зіставляється з механізмом даної події та фактичними обставинами справи, установленими під час розгляду справи.

Відповідно до позиції правопорушника щодо неналежного оформлення інспектором патрульної поліції схеми місця ДТП, суд, перевіривши її на відповідність вимогам п.п. 4, 5 Розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, вважає, що даний доказ був оформлений допустимим шляхом та належно відповідає обставинам зафіксованим в протоколі про адміністративне правопорушення. Зокрема, на схемі місця ДТП було графічно зображено ділянку дороги, на якій сталось ДТП, транспортний засіб, причетний до ДТП, координати його розміщення відносно елементів проїзної частини, координати місця зіткнення та інші відомості необхідні для встановлення фактів та обставин, що мають значення для розгляду справи та підлягають доказуванню.

В той же час, суд вважає, що аргументи сторони захисту щодо порушення іншим водієм ОСОБА_2 правил дорожнього руху не заслуговують на увагу в рамках розгляду даної адміністративної справи, оскільки під час її розгляду провадження здійснюється лише в рамках фактичних обставин викладених в даному протоколі відносно водія ОСОБА_1 та встановлення в його діях порушень Правил дорожнього руху України. До того ж достовірно було встановлено, що водій ОСОБА_2 на місці пригоди знаходився без руху, а отже його дії не могли викликати наслідки, що настали, саме інший водій ОСОБА_1 проїжджав поряд в той момент та не дотримався безпечного інтервалу з правого боку між їх транспортними засобами, що і призвело до наслідків дорожньо-транспортної події.

Клопотання ОСОБА_1 про необхідність отримання додаткових доказів суд вважає недоцільним, оскільки в матеріалах адміністративної справи наявна достатня кількість інформації, яка в повному обсязі характеризує дорожні умови та обстановку, що склалась на відповідній ділянці дороги, при цьому таких матеріалів достатньо для розгляду справи по суті та прийняття об`єктивного та обґрунтованого рішення по ній.

Підсумовуючи вищевикладене, а також даючи оцінку дослідженим вище доказам з точки зору їх достатності та взаємозв`язку між собою для прийняття обґрунтованого процесуального рішення, суд вважає безперечним та доведеним той факт, що водієм ОСОБА_1 було порушено правила дорожнього руху, які призвели до дорожньо-транспортної події з транспортним засобом «ГАЗ».

Таким чином, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про доведеність вини правопорушника в залишенні водієм транспортного засобу на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

При визначені виду і розміру стягнення враховую характер вчиненого правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність.

З урахуванням викладеного вважаю за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, стягнути з правопорушника судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284, 299 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та накласти на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі двохсот п`ятдесяти п`яти гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі чотирьохсот двадцяти гривень сорока копійок.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.

Постанова набрала чинності:

Суддя: В.М. Гончаренко