Справа № 297/2496/19
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

05.08.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., розглянувши клопотання представника правопорушника ОСОБА_1 - адвоката Мензак Ю.Ю., про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення,

в с т а н о в и в :

постановою судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 09 грудня 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, не працюючий,

визнаний винним у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення й на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Згідно постанови, 13 листопада 2019 року приблизно о 22 год., ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 21043», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Головній у с. Вари Берегівського району Закарпатської області, з явними ознакаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя), і від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги передбачені п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР) та скоїв передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне правопорушення.

В апеляційній скарзі адвокат Мензак Ю. Ю. вказує на те, що постанова судді є незаконною. Стверджує, що дійсно ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції, однак після перевірки документів його відпустили, будь-яких свідків на місці пригоди не було та протокол йому не вручався. Вказує на те, що будь-які докази вини ОСОБА_1 - відеозапис, пояснення свідків, тестування на алкоголь тощо до протоколу не долучені й у матеріалах справи відсутні. Зазначає, що: зміст протоколу є неконкретизованим, оскільки не зазначено номеру будинку, біля якого було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 ; в протоколі вказано, що ОСОБА_1 нібито відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, однак не вказано про пропозицію пройти тестування на портативному пристрої і відповідно про відмову пройти таке тестування; невідомо чому протокол складено в м. Берегово по вул. Сечені, а не на місці зупинки транспортного засобу по вул. Головній (номер будинку невідомий) у с. Вари Берегівського району чи за адресою, де розташоване приміщення КЗ «Берегівська ЦРЛ» - м. Берегове, вул. Ліннера, 3. Окрім того, посилається на те, що у разі складення протоколу за статтею, що передбачає позбавлення права керування транспортним засобом, поліцейський повинен був вилучити посвідчення водія, однак таке посвідчення дотепер знаходиться у ОСОБА_1 . Тому, вважає, що протокол щодо ОСОБА_1 складено без додержання вимог ст. 256 КУпАП і в діях останнього відсутній склад передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення. Також зазначає, що ОСОБА_1 не був повідомлений про дату судового засідання, хоча в постанові зазначено, що він нібито належним чином повідомлений. Стверджує, що засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 оскаржувану постанову не отримував, а про наявність постанови дізнався лише 02.01.2020, а тому апеляційна скарга подана лише 06.01.2020. Просить поновити строк на апеляційне оскарження як такий, що пропущений із поважних причин, постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення задоволенню не підлягає.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження розглядається без участі ОСОБА_1 та його представника - адвоката Мензака Ю. Ю., неявка яких із урахуванням ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується те, що повідомлення про час та місце розгляду клопотання ОСОБА_1 надіслано відповідно до вимог закону на адресу, яка наявна в матеріалах справи, а адвокат Мензак Ю. Ю., який подав апеляційну належним чином повідомлений про час та місце розгляду клопотання; що будь-яких заяв про відкладення розгляду клопотання на інший термін та даних про поважність причин їх неявки до апеляційного суду не надходило.

Частиною 2 статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів із дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений із поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Вищевказана норма - ч. 2 ст. 294 КУпАП, забезпечує, за аналогією із правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права, а також свідчить про те, що початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, а не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення.

Апеляційний суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, якщо його пропущено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).

Апеляційний суд виходить із того, що про поважність причин на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, які виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова винесена 09.12.2019, що свідчить про те, що останнім днем строку на її апеляційне оскарження є 18.12.2019 включно.

З поданої апеляційної скарги вбачається, що її подано 06.01.2020, тобто з пропуском передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду від 09.12.2019, а саме, майже через місяць із моменту винесення постанови.

Підстави, на які адвокат Мензак Ю. Ю. посилається як на поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження, не можуть вважатися поважними з огляду на таке.

У постанові судді від 09.12.2019 вказано, що справу розглянуто без участі ОСОБА_1 , оскільки він для участі в розгляді справи не прибув і про причину неприбуття суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не подавав, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Адресою місця проживання ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові судді від 09.12.2019 є: АДРЕСА_1 . Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення, від підпису якого ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, вказано про ознайомлення його з правами та обов`язками, передбаченими ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та про повідомлення його, що розгляд справи відбудеться в Берегівському районному суді за його викликом. Ці обставини у клопотанні не оспорюються.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Пономарьов проти України»).

З матеріалів справи вбачається, що за вищевказаною адресою ОСОБА_1 було надіслано повідомлення про час та місце розгляду справи, однак таке повернулось до суду, що свідчить про те, що ОСОБА_1 не з`явився у поштове відділення для отримання вказаного повідомлення (а. с. 14-15).

При цьому, також враховується і те, що інформація про час та місце розгляду судами справ міститься на веб-сайті «Судова влада».

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що за вищевказаною адресою ОСОБА_1 у передбачений ч. 1 ст. 285 КУпАП термін була надіслана й копія оскаржуваної постанови, однак, така також повернулась до суду першої інстанції без вручення ОСОБА_1 (а. с. 8, 10).

Тому, посилання апелянта на те, що ОСОБА_2 не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду судом першої інстанції справи, засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 оскаржувану постанову не отримував, а про наявність постанови дізнався лише 02.01.2020, - не дають підстав для визнання їх поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження та, відповідно, поновлення такого строку.

На будь-які інші обставини (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо) у підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження в апеляційній скарзі не вказується, що в свою чергу свідчить про те, що апелянтом не доведено поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення.

За таких обставин, клопотання адвоката Мензака Ю. Ю. про поновлення строку на апеляційне оскарження, на переконання апеляційного суду, є необґрунтованим, причини пропуску строку на апеляційне оскарження - не визнаються поважними, у зв`язку з чим, підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження немає, і апеляційна скарга, подана із значним пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню апелянту.

При прийнятті рішення про необхідність відмови адвокату Мензаку Ю. Ю. у поновленні строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд також враховує положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань не вправі витребовувати будь-які докази; те, що апелянтом не доведено поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення й не надано таких доказів, які б підтверджували поважність причин його пропуску; що пропущений строк є значним; що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили; що як апелянт - адвокат Мензак Ю. Ю., так і правопорушник ОСОБА_1 неодноразово (26.02.2020, 10.04.2020 та 05.08.2020) не з`являлись до апеляційного суду на розгляд клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, чим позбавили себе можливості надати будь-які докази в підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Разом із тим, апеляційний суд зазначає, що при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

подане адвокатом Мензаком Ю. Ю. в інтересах ОСОБА_1 клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення залишити без задоволення та відмовити у поновленні пропущеного строку.

Апеляційну скаргу, яку подав адвокат Мензак Ю. Ю. в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 09 грудня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - повернути адвокату Мензаку Ю. Ю. з усіма доданими до неї матеріалами, як особі, що їх подала, а також надіслати йому копію даної постанови.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан