ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 645/4479/19 Суддя 1-ї інстанції: Бондарєва І.В.
Провадження № 33/818/12/20
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.01.2020 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., з участю особи, відносно якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , його захисників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Олійника О.А. на постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23.08.2019 року у відношенні ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23.08.2019 року у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн та позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 25.06.2019 року о 23.35 керував автомобілем марки BMW640i, державний номер НОМЕР_1 в районі перехрестя Салтівського шосе та Кільцевої дороги в м. Харкові з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, поведінка не відповідає нормі, тремтіння рук), та на порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820» та у закладі охорони здоров`я «ХОНД» відмовився в присутності двох свідків.

Не погодившись з таким рішенням, захисник Олійник О.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В скарзі вказує, що справу було розглянуто за його відсутності в порушення вимог ст. 268 КУпАП.

Вважає, що транспортний засіб під керування ОСОБА_1 було зупинено безпідставно, доказів наявності орієнтування на його транспортний засіб, працівниками поліції надано не було, у зв`язку з чим, ОСОБА_1 звертався за телефоном «102».

Зазначає, що йому не було роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, не було роз`яснено в якому саме закладі буде проведено такий огляд.

Вказує, що ОСОБА_1 насправді не ухилявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а висловлював свою згоду пройти такий огляд, але в присутності іншого екіпажу, а також в закладі охорони здоров`я.

Заслухавши пояснення ОСОБА_4 , та його захисників, які підтримали вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Згідно статті 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення статті 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно зі статтею 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 2 статті 251 КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини 7 статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Приймаючи рішення по задоволення апеляційних вимог, апеляційний суд виходить з того, що згідно наявного в матеріалах справи та відтвореного в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського встановлено, що цей відеозапис починається з того моменту, коли працівник поліції повідомляє водію ОСОБА_1 про причину зупинки його автомобіля, а саме наявності «орієнтування» на цей автомобіль, та після перевірки відповідних документів ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 дійсно відмовився від проходження огляду на місці зупинки в присутності двох свідків, та неодноразово погоджувався на проходженні огляду в медичному закладі.

Про те, отримавши згоду на проходження огляду в закладі охорони здоров`я, на відеозапису відсутня інформація про складання працівниками поліції відповідного направлення і матеріали справи також його не містять, але цей відеозапис відображає момент, коли працівник поліції повідомляє свідкам, що ОСОБА_1 відмовляється проїхати до медичного закладу. Але апеляційний суд відмічає, що цей відеозапис фіксування такої відмови з боку ОСОБА_1 не містить.

Ці обставини підтвердив допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 .

У розумінні диспозиції ч. 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями ст. 266 КУпАП визначено порядок проходження огляду водіїв на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, де частиною 2 та 3 вказаної статті встановлено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Статтею 265-1 КУпАП передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, за яке відповідно до цього Кодексу може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, працівник уповноваженого підрозділу тимчасово вилучає посвідчення водія до набрання законної сили постановою у справі про адміністративне правопорушення, але не більше ніж на три місяці з моменту такого вилучення, і видає тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами. Про тимчасове вилучення посвідчення водія робиться запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пунктів 2, 3, 4, 5 Порядку тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його вилучення, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року №1086 тимчасове вилучення посвідчення водія на транспортний засіб здійснюється поліцейським за наявності підстав вважати, що водієм вчинено правопорушення, передбачене Кодексом України про адміністративні правопорушення, за яке може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом. У разі вчинення правопорушення, за яке передбачено накладення адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, складається протокол про адміністративне правопорушення у двох примірниках і тимчасово вилучається посвідчення водія, про що робиться запис у протоколі. До винесення судом постанови у справі про адміністративне правопорушення та набрання нею законної сили поліцейський видає водієві тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом строком не більше ніж на три місяці з дати вилучення посвідчення. Форма зазначеного тимчасового дозволу затверджується МВС.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №155409 від 26.06.2019 року складеного відносно ОСОБА_1 водійське посвідчення НОМЕР_2 від 22.03.2017 року на підставі якого встановлено особу ОСОБА_1 працівниками поліції у нього не вилучалось, що не спростовує пояснення останнього, що після складання відносно протоколу про адміністративне правопорушення він не був відсторонений від керування транспортним засобом.

Наявний в матеріалах справи рапорт інспектора взводу 2 роти 4 батальйону 1 УПП в Харківській області (а.с. 5) не містить жодної інформації про особу, яка ніби то погодилась доставити автомобіль ОСОБА_1 до стоянки.

Для усунення цих невідповідностей апеляційним судом вживались заходи щодо виклику у судове засідання працівників поліції, але останні до апеляційного суду не прибули, не повідомивши причини неявки.

Враховуючи вище викладене, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про невідповідність дій ОСОБА_1 вимогам п. 2.5 Правил дорожнього руху України є безпідставними, оскільки матеріали справи свідчать про те, що останній неодноразово наполягав на проходженні огляду в медичному закладі, на що інспектор патрульної поліції в порушення вимог п. 8 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яку зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 не склав направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не повинно гуртуватись на припущеннях. Всі сумніви щодо вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Враховуючи вище викладене, вважаю, що висновок суду першої інстанції про наявний в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є передчасним, такий що не підтверджений належними та допустимими доказами, тому на підставі викладеного постанова від 23.08.2019 року підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративне правопорушення, ст. 62 Конституції України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Олійника Олександра Андрійовича задовольнити.

Постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23.08.2019 року у відношенні ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського апеляційного суду В.П. Цілюрик