Справа № 513/571/20
Провадження № 3/513/288/20
Саратський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2020 року суддя Саратського районного суду Одеської області Рязанова К.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління ДПС в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, фізичної особи-підприємця, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 14 листопада 1996 року Саратським РВ ГУМВС України в Одеській області,

за ч.1 ст. 155-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

17 липня 2020 року до Саратського районного суду Одеської області надійшли матеріали про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 155-1 КУпАП відносно ОСОБА_1

31.07.2020 протоколом автоматизованого розподілу судової справи матеріали були розподілені судді Рязановій К.Ю., яка заявила самовідвід, посилаючись на те, що в період з 06 січня 2015 року по 22 липня 2020 року працювала в Головному управлінні ДФС в Одеській області (реорганізоване в Головне управління ДПС України в Одеській області) на посаді головного ревізора інспектора управління власної безпеки Головного управління ДФС в Одеській області, головного державного інспектора відділу з питань запобігання та виявлення корупції Головного управління ДФС в Одеській області.

Розглянувши заяву про самовідвід, суд вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутні норми, які визначають підстави для відводу (самовідводу) судді, а також процесуальний порядок вирішення відводів (самовідводів).

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

У відповідності з ч. 1 ст. 47 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосудця на основі Конституцій, законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

Стаття 9 Конституції України передбачає, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, на якій наголосив суд у справі «Олександр Волков проти України» (Заява № 21722/11, пункти 104 та 106) існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» від 24 лютого 1993 року, пп. 28 та 30; та «Веттштайн проти Швейцарії» заява № 33958/96, п. 42). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведеним (рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Куббер проти Бельгії»; рішення від 09.11.2006 р. у справі «Білуга проти України).

У зв`язку з чим, з метою дотримання вищевказаних норм, при вирішенні питання про самовідвід судді у справі про адміністративне правопорушення належить керуватись принципом аналогії закону та застосувати положення КПК України, які регламентують підстави для відводу (самовідводу) судді та процесуальний порядок їх вирішення в кримінальному провадженні.

Так, згідно п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Частиною першою статті 80 КПК України передбачено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Згідно з частиною 2 ст.81 КПК України усі інші відводи під час судового провадження розглядає суд, який його здійснює.

Листом від 18.08.2020 року №01-04/61/2020 суддя Рязанова К.Ю. звернулась до Ради суддів України, з метою отримання роз`яснень щодо наявності чи відсутності конфлікту інтересів під час розгляду суддею Рязановою К.Ю. справ, у яких стороною у справі виступає Головне управління ДПС в Одеській області. Станом на 27.08.2020 відповідь не отримано.

Згідно з пунктом 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановлені судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але і з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана. П. 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів передбачає, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Тому з метою дотримання положень п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з урахуванням практики ЄСПЛ, яка є частиною національного законодавства і джерелом права, що підлягають застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст.ст.1,8 КПК України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини", забезпечення об`єктивності, неупередженості та з метою справедливого, своєчасного розгляду справи про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що заява про самовідвід судді Рязанової К.Ю. є обґрунтованою та підлягає задоволенню, матеріли справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП (№ 513/571/20) відносно ОСОБА_1 , передати до канцелярії суду, для повторного автоматизованого розподілу судових справ між суддями.

Керуючись ст. 9 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 2, 245, 246 КУпАП, ст. ст. 75-79, 80, 81 КПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Заяву про самовідвід судді Саратського районного суду Одеської області Рязанової К.Ю. - задовольнити.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП (№ 513/571/20) відносно ОСОБА_1 - повернути до канцелярії суду для повторного автоматизованого розподілу.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя К. Ю. Рязанова