справа № 415/737/20
провадження № 3/415/223/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" лютого 2020 р. м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Старікова М.М., розглянувши матеріали справи, що надійшли від Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Лисичанська, Луганської області, громадянки України, не працюючої, не заміжньої, не є особою з інвалідністю, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ч.1 ст.184 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А:

04 січня 2020 року о 09 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання: АДРЕСА_2 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно матері свого співмешканця - ОСОБА_2 , з якою проживає разом за вказаною адресою, висловлювалася на адресу останньої грубою нецензурною лайкою, внаслідок чого завдала шкоди її психічному здоров`ю.

Також, ОСОБА_1 , яка є матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання малолітньої дитини, зловживає спиртними напоями. 01.01.2020 року приблизно об 11 годині пішла з дому за місцем проживання АДРЕСА_2 , залишивши свого малолітнього сина ОСОБА_3 без батьківського піклування більш ніж на три доби.

Постановою суду адміністративні справи про притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП та ч.1 ст. 184 КУпАП об`єднано в одне провадження на підставі ст. 36 КУпАП та присвоєно єдиний номер 415/737/20 (3/415/223/20).

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ч.1 ст.184 КУпАП визнала повністю, пояснивши, що за адресою: АДРЕСА_2 , вона тривалий час проживає разом з матір`ю свого співмешканця - ОСОБА_2 , та малолітньою дитиною - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім малолітнього сина ОСОБА_4 , є ще двоє неповнолітніх дітей, у відношенні одного з них вона позбавлена батьківських обов`язків, а друга дитина проживає разом з її матір`ю. Вона не працює, отримує кошти від держави на утримання дитини. Після того, як у відношенні її співмешканця ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, вона залишилася проживати однією сім`єю і вести сумісне господарство з матір`ю свого співмешканця ОСОБА_2 .

З приводу вчинених правопорушень, ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що дійсно з 01 січня 2020 року по 04 січня 2020 року була відсутня вдома, бо перебувала в гостях у подруги, де вживала алкогольні напої, в цей час її малолітній син ОСОБА_4 знаходився під наглядом ОСОБА_2 . Коли вона повернулася додому у стані алкогольного сп`яніння вранці 4 січня 2020 року, ОСОБА_2 не впустила її в квартиру, на що вона стала ображати останню нецензурною лайкою та кричати на неї. ОСОБА_2 викликала співробітників поліції, які склали у відношенні неї адміністративні протоколи, копії яких вона отримала. У вчиненому щиро розкаялася, свою провину усвідомила, зобов`язався більш подібного не вчиняти і просила суд суворо її не наказувати, на даний час з ОСОБА_2 вони примирилися.

Суд, вислухавши пояснення правопорушниці та дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що винність ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 184, ч.1 ст.173-2 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження у суді: крім визнання своєї провини правопорушницею у судовому засіданні, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які відповідно до ст. 251 КУпАП суд визнає належними, допустимими, та які повністю доводять провину ОСОБА_1 у вчинені адміністративних правопорушень, за обставин, викладених у протоколах.

По епізоду вчинення домашнього насильства:

- заявою та поясненнями ОСОБА_2 , згідно яких, 4 січня 2020 року її невістка ОСОБА_1 , після того, як була відсутня декілька днів та зловживала спиртними напоями, повернулась додому у нетверезому стані, вела себе агресивно, між ними виникла сварка, в ході якої остання ображала та висловлювалася на її адресу грубою нецензурною лайкою, після чого вона викликала поліцію та написала заяву, в якій просила прийняти міри до ОСОБА_1 (а.с.4,5),

- поясненнями свідка ОСОБА_6 , з яких вбачається, що він є сусідом ОСОБА_5 , його співмешканки ОСОБА_7 та їх малолітньої дитини ОСОБА_3 , які проживають за адресою: АДРЕСА_2 , за час проживання в цій квартирі ОСОБА_1 зарекомендувала себе негативно, зловживає спиртними напоями. 04 січня 2020 року він був свідком того, що на порозі квартири АДРЕСА_3 в якій проживає родина Рачак, ОСОБА_1 , перебуваючи у стані сп`яніння, висловлювалась грубою нецензурною лайкою та поводилася агресивно у відношенні ОСОБА_2 , при цьому в руках у останньої була пляшка горілки (а.с.15),

- поясненнями свідка ОСОБА_8 , згідно яких, він є сусідом сім`ї ОСОБА_9 , через двері часто чути сварки, сусіди зловживають спиртними напоями. 4 січня 2020 року ОСОБА_10 знаходилася у під`їзді, за адресою: місто Лисичанськ, вулиця Шкільна, 18, у нетверезому стані. (а.с.16).

Сім`я, згідно з положеннями ст. З Сімейного кодексу України, є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.1 вищезазначеного Закону, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Враховуючі вищенаведене, суд вважає, що дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП органом поліції кваліфіковані правильно, як вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення дій психологічного характеру, внаслідок яких була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

По епізоду ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання неповнолітньої дитини:

- копією свідоцтва про народження: НОМЕР_1 від 30.10.2018 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, згідно якої матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_1 (а.с.12).

- заявою та поясненнями ОСОБА_2 , згідно яких, співмешканка її сина - ОСОБА_1 , яка проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_2 не виконує батьківські обов`язки у відношенні свого малолітнього сина ОСОБА_3 , зловживає спиртними напоями, по декілька днів залишає дитину без батьківського піклування (а.с.5)

Відповідно ч.2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Положення ч.1 ст. 152 Сімейного кодексу України передбачають право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до ст.155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Враховуючі вищенаведене, суд вважає, що дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП органом поліції також кваліфіковані правильно, оскільки вона ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання неповнолітньої дитини.

Вирішуючи питання про застосування до правопорушника виду адміністративного стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, суд враховує, що відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень, як самим порушником, так і іншими особами.

Оскільки ОСОБА_1 вчинила два правопорушення, суд вважає необхідним застосувати правила ст. 36 КУпАП, згідно якої, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачені ч.1 ст.173-2 КУпАП та ч.1 ст. 184 КУпАП: правопорушення, передбачене ст. 173-2 КУпАП, відноситься до числа більш серйозних, оскільки санкція цієї статті передбачає більш суворіше стягнення, ніж санкція ст. 184 КУпАП, тому адміністративне стягнення їй необхідно призначити в межах санкції ст.173-2 КУпАП.

При призначенні стягнення, суд відповідно до ст. 33 КУпАП враховує характер вчинених правопорушень, особу правопорушниці, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність: ОСОБА_1 не є особою з інвалідністю, не працює, в судовому засіданні своєї провини не спростовувала, щиро розкаялася.

В якості обставин, що згідно зі ст. 34 КУпАП, пом`якшують відповідальність правопорушника, суд приймає до уваги щире розкаяння винної.

Обставин, що згідно зі ст. 35 КУпАП, обтяжують відповідальність правопорушника, суд визнає вчинення правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

На підставі вищевказаного, з урахуванням особи та майнового стану правопорушниці, яка не є особою з інвалідністю, не працює, ступеню її вини, наявності обставин, що пом`якшують та обтяжують її відповідальність, а також з урахуванням характеру вчинених нею правопорушень, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у вигляді громадських робіт, в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.173-2 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою її виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Підстав для призначення правопорушниці будь-якого іншого стягнення, передбаченого санкцією ч. 1 ст.173-2 КУпАП та направлення на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство, передбаченої ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» відповідно до ст. 39-1 КУпАП, суд не вбачає.

На підставі ч. 5 ст. 4, ст. 9 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП, у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір підлягає стягненню з правопорушника на користь держави в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп.

Керуючись ст. ст. 33, 36, ч.1 ст.173-2, 184, 221, 284, 285, 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ч.1 ст.184 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді 30 (тридцяти) годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , судовий збір на користь держави у сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп. (ККДБ 22030101 «Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050)» Рахунок № UA 0012051 Отримувач: УК у м. Лисичанську/м. Лисичанськ/22030101 Код отримувача: 37800278 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)).

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд.

Суддя: М.М. Старікова