Справа №583/1013/20 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сидоренко Р. В.
Номер провадження 33/816/322/20 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2020 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Анацького О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Анацького О.В. на постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10 червня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працюючий, проживаючий в АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10 червня 2020 року водій ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за те, що він 15.03.2020 року о 21.50 год. знаходячись на а/д Лутище Українка 3 км, керував транспортним засобом марки ВАЗ 2121, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, від продуву газоаналізатора алкотестера 6820 «Драгер» та проходження медогляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне правопорушення.

У поданій апеляційній скарзі захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Анацький О.В., посилаючись на незаконність оскаржуваної постанови, просить її скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Захисник вказував, що вимога про огляд водія транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків є обов`язковою умовою дотримання працівниками поліції встановленого ст. 266 КУпАП та п. 4, 8 Порядку направлення водіїв транспортного засобу для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 №1103 порядку проведення водієві огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Також, наголошував, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, в зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення час та місці, а перебував на пасажирському сидінні, що підтвердив допитаний в суді першої інстанції свідок ОСОБА_2 , який і керував автомобілем. Після складання протоколу про адміністративне правопорушення за кермо сів ОСОБА_2 , після чого протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП була складено і на нього.

Зазначав, що під час проведення ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння був присутній лише один свідок ОСОБА_3 .

Стверджуав, що суддя місцевого суду обґрунтував своє рішення явно недопустимим доказами, а саме:

- поясненнями інспектора ВП ГУНП в Сумській області Тимошенко М.В., який заінтересований в результатах розгляду справи;

- протоколом про адміністративне правопорушення, який без інших належних та допустимих доказів не має доказового значення;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 , якого не було допитано в судовому засіданні та він не попереджався про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих свідчень. Крім того, із наданих стороною захисту копій протоколів про адміністративне правопорушення слідує, що даний свідок неодноразово запрошується інспектором полії Тимошенком М.В. під час складання протоколів про адміністративне правопорушення, є його знайомим та перебувають в родинних відносинах з інспектором, що ставить під сумнів його неупередженість. ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 взагалі був відсутній під час огляду водія на стан алкогольного сп`яніння;

- відеозапис наданий інспектором ОСОБА_6 знятий на його особистий телефон, що суперечить положенням Закону України «Про національну поліції», Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками поліції та доступ відеозаписів з них, затверджену наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 №100 та наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 24.11.2015 №14/1 «Про порядок зберігання, використання відеозапису з відео реєстраторів патрульних». Наголошує на тому, що дії поліцейського є порушенням права ОСОБА_1 на конфіденційну інформацію та суперечить вимогам Закону України «Про захист персональних даних»;

- відеозапис з реєстратора розміщеному на патрульному автомобілі не містить даних про керування ОСОБА_1 транспортним засобом на час зупинки співробітниками поліції;

Також захисник звертав увагу і на те, що хвилин через 20 після того, як відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 сів за кермо автомобіля ВАЗ 2121, з метою продовжити рух в напрямку місця проживання, до ОСОБА_2 підійшли ці ж співробітники поліції та склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за відмову проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративно відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Анацького О.В., які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили постанову судді скасувати, а провадження по справі закрити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, всупереч вимог вказаних правових норм, міськрайонний суд не в повній мірі з`ясував всі обставини справи, обмежився поясненнями співробітника поліції Тимошенка М.В. та одного зі свідків ОСОБА_3 і не надав повної оцінки поясненням особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Анацького О.В., зокрема в частині того, чи дійсно ОСОБА_1 мав статус водія при вказаних в протоколі обставинах.

В обґрунтування підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, - суд першої інстанції послався на: протокол про адміністративне правопорушення, письмові поясненням понятого ОСОБА_4 , відеозапис з камер поліції та на надані суду першої інстанції пояснення поліцейського Тимошенка М.В. і свідка ОСОБА_3 .

Але апеляційний суд не може погодитися з висновком міськрайонного суду, оскільки вважає його передчасним та таким, що не повністю узгоджується з матеріалами справи.

Так, відповідно до п. 2.5 ПДР України лише водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм є також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідальність за статтею 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи від підпису та надання письмових пояснень в складеному відносно нього протоколі ОСОБА_1 відмовився, а суду першої інстанції, разом із захисником пояснив, що того дня він був у знайомих в с. Лутище та вживав алкоголь. Згодом попрохав свого знайомого ОСОБА_2 , щоб той його відвіз до дому. ОСОБА_2 приїхав за ним та керував автомобілем ВАЗ 2121, а він був в якості пасажира. По дорозі їх зупинив патрульний автомобіль поліцейських, при зупинці автомобіль з`їхав в кювет та під нахилом застряв. Їм прийшлося вилазити через дверці з переднього пасажирського місця салону автомобіля, за чим спостерігали працівники поліції. Спочатку вилазив він, а потім ОСОБА_7 . Але поліцейські вирішили, що автомобілем керував він та відчувши запах алкоголю вимагали від нього проходження огляду на стан сп`яніння, на що він відмовився оскільки не керував автомобілем. Крім того вважає що було порушено процедуру огляду на стан сп`яніння оскільки було запрошено тільки одного понятого водія молоковоза. Після складання на нього протоколу ОСОБА_2 знову сів за кермо автомобіля і працівники поліції склали на нього теж протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України. При огляді останній теж відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

З пояснень допитаного судом першої інстанції свідка ОСОБА_2 було встановлено, що він дійсно приїхав на службовому авто ВАЗ 2121 за ОСОБА_1 щоб на його прохання відвезти додому. За кермом був він, а ОСОБА_1 був в якості пасажира. Відразу після виїзду з с. Українки за ними поїхав патрульний автомобіль поліції з ввімкнутими маячками. Вони зупинилися оскільки їх авто було зажате кущами, з лівого боку вони не могли вилізти, їм прийшлося вилазити через дверці з переднього пасажирського місця салону автомобіля, спочатку вилазив ОСОБА_1 , а потім він. Поліцейські склали на ОСОБА_1 протокол за керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Під час складання протоколу був присутнім тільки один понятий водій молоковоза.

Відповідно до наданої апеляційному суду Охтирським міськрайонним судом Сумської області копії постанови від 06.04.2020 року встановлено, що ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за таких же обставин, які викладені і в складеному відносно ОСОБА_1 протоколі.

З огляду на викладене, а також з наданих поліцейським пояснень, який також чітко не вказав на ОСОБА_1 як на водія, суд апеляційної інстанції не може погодитись з висновком міськрайонного суду, що факт ОСОБА_1 авто за зазначених в протоколах подій дійсно підтверджений.

Письмові пояснення свідків підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак не підтверджують факту наявності у нього статусу водія.

Також, всупереч вимогам ст. 266 КУпАП , матеріали справи не містять відомостей на підтвердження того, що ОСОБА_1 було відсторонено від керування авто, за умови наявності такого керування.

У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, будь які докази, які б вказували на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ 2121, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ,

з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння, матеріали справи не містять.

Зазначені обставини не були повно з`ясовані міськрайонним судом, що призвело до помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, матеріали справи не містять безумовних доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та був зупинений працівниками поліції під час керування автомобілем марки ВАЗ 2121, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , тобто не доведено його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у поза розумний сумнів, а тому постанова судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10 червня 2020 року відносно ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До аналізу інших доводів апеляційної скарги суд апеляційної інстанції не вдається з тих підстав, що її вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Анацького О.В. задовольнити.

Постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10 червня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік скасувати.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.