Іллічівський районний суд м.Маріуполя
Справа № 264/8046/19
ПОСТАНОВА

17.02.2020 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Кузнецова Дмитро Володимирович, за участю секретаря судового засідання Скудар С.В., представника особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, адвоката Конупа І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає в АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія БД № 292548 від 01.12.2019 року ОСОБА_1 01 грудня 2019 року о 01 год. 42 хв. по вул. Металургійній в м. Маріуполі керувала автомобілем «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, тремтіння пальців рук), що згідно п.п. 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, стало підставою для вимоги про проходження відповідно до встановленого п. 6 вищезазначеної Інструкції порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням газоаналізатора Alcotest або медичного огляду, від яких вона відмовилась.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась.

Представник ОСОБА_1 за договором про надання професійної правничої допомоги, адвокат Конуп І.М., у судовому засіданні підтвердив, що його вона повідомлена про дату та час розгляду справи, висловив згоду на проведення судового засідання за відсутності ОСОБА_1 . Також представник заперечував щодо притягнення його підзахисної до адміністративної відповідальності. Пояснив, що остання погодилась продути газоаналізатор, який показав результат «алкоголь у роті» без визначення кількості проміле. Після цього водієві запропонували проїхати у службовому автомобілі до наркологічного диспансеру, але ОСОБА_1 спочатку відмовилась, а через незначний проміжок часу надала свою згоду. Вказував на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному стосовно ОСОБА_1 , відсутні підписи свідків, а також до матеріалів справи не додане направлення до наркологічного диспансеру. Наполягав на тому, що надані письмові пояснення свідків не можуть бути належними доказами провини ОСОБА_1 , оскільки в них зазначено, що вона відмовилась від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору, хоча це не відповідає дійсності. За таких підстав просив закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи та відеозапис, вважає, що провадження по справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 та за яким складено протокол, полягає в її відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Отже предметом розгляду є порушення особою встановленого законодавством порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Пунктом 6 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція) передбачено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Крім того, пунктом 12 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1376, передбачено, що за наявності свідків протокол про адміністративне правопорушення може бути підписано також цими особами.

Таким чином з вказаних положень законодавства слідує, що в разі проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки залучення свідків та їх підпис в протоколі є обов`язковим.

Проте складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення серії БД №292548 не містить підписів залучених свідків, що є порушенням порядку складання протоколу та проведення такого огляду.

Водночас, до матеріалів справи додані письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в яких зазначено, що 01.12.2019 року о 02 год. 45 хв. по вул. Металургійній, 48 в м. Маріуполі їх було запрошено співробітниками патрульної поліції в якості свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, стосовно водія ОСОБА_1 . За їх присутності остання на вимогу працівника поліції відмовилась від проходження медичного огляду за допомогою приладу «Драгер» та у лікаря-нарколога для визначення стану сп`яніння.

Також з наданого рапорту поліцейського взводу 1 роти 2 БУПП в Донецькій області Гришка О.А. вбачається, що під час несення служби 01.12.2019 року приблизно о 01 год. 41 хв. було зупинено автомобіль «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , у зв`язку із порушенням п. 9.2 (б) Правил дорожнього руху України. В ході складання протоколу про адміністративне правопорушення у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. У присутності двох свідків ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога, на що вона відмовилась.

Натомість, з дослідженого у судовому засіданні відеозапису, наданому УПП в Донецькій області, не вбачається факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», а навпаки у присутності двох свідків остання чотири рази належним чином продувала прилад, який показав певний результат - «алкоголь у роті», що неодноразово в голос було озвучено працівником поліції.

За таких обставин письмові пояснення обох свідків, які були долучені до протоколу та в яких зазначено про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду за допомогою приладу Драгер, викликають у суду обґрунтовані сумніви з приводу їх належності, оскільки вони спростовуються долученим до протоколу відеозаписом, на якому чітко видно як ОСОБА_1 проходила такий огляд та виконувала всі вказівки працівника поліції щодо продуття цього приладу. Однак його результати не були взяті до уваги та не відображені в акті огляду.

Пунктом 10 Розділу ІІ Інструкції передбачено, що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

При цьому у порушення вказаного пункту Інструкції працівниками поліції не додано до матеріалів справи такого акту, в якому були б зафіксовані результати проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер».

Крім того, працівниками поліції не було дотримано процедуру проходження водієм огляду на стан сп`яніння, адже відповідно до пункту 7 Розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Тобто з даних положень Інструкції вбачається, що законною підставою для направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння є такі обставини: як відмова водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгода з результатами огляду, проведеного поліцейським на місці зупинки. Однак жодна із цих обставин в судовому засіданні встановлена не була та не підтверджена матеріалами справи, тобто ОСОБА_1 не відмовлялась від проходження огляду на місці зупинки та не висловлювала незгоду із результатами такого огляду.

Згідно з частинами 2 та 3 статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

За таких умов вимога працівника поліції до ОСОБА_1 про необхідність проїзду до закладу охорони здоров`я для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння за даних обставин справи була передчасною.

У відповідності до ч.5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Крім цього, автор протоколу, ставлячи у провину ОСОБА_1 відмову від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, мав в обов`язковому порядку згідно вимог пункту 8 розділу ІІ Інструкції скласти відповідне письмове направлення, форма якого наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Проте в матеріалах справи відсутнє подібне направлення ОСОБА_1 до медичного закладу для огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Більше того, з долученого до справи відеозапису вбачається, що після неодноразового продуття ОСОБА_1 приладу Драгер працівник поліції одразу запропонував їй проїхати до медичного закладу для проведення відповідного обстеження. Спочатку ОСОБА_1 відмовилась від такої поїздки, наполягаючи на здійсненні огляду на місці зупинки. Працівник поліції надав їй аркуш паперу для того, щоб вона написала письмову розписку, що не буде сідати за керування транспортним засобом. Після її написання ОСОБА_1 через нетривалий час погодилась проїхати до медичного закладу для проведення відповідного обстеження, наполягаючи, що не перебуває в стані алкогольного сп`яніння та необхідно встановити її дійний стан, щоб спростувати всі сумніви. При цьому вона неодноразово висловила працівнику поліції свою вимогу про доцільність проїзду до місцевого наркологічного диспансеру, однак працівник поліції сказав, що процедура оформлення протоколу вже завершена. Хоча на той момент, ще не було складено протоколу та не представлено чітких відеодоказів моменту та процедури складання протоколу, що ставить під сумнів правомірність та обґрунтованість складання протоколу відносно ОСОБА_1 за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

В судовому засіданні не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами викладені у протоколі обставини щодо висловлення ОСОБА_1 відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням газоаналізатора Alcotest або медичного огляду, що виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Згідно з частиною 3 статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких підстав, суд приходить до висновку про відсутність складу і події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку із чим провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає закриттю.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю внаслідок відсутності складу і події правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247 п.1, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП України закрити, через відсутність складу і події адміністративного правопорушення.

На постанову протягом 10 днів з моменту її винесення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Суддя: Д. В. Кузнецов