Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
25.06.2020 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Гошовського Г.М. за участі представника Держмитслужби головного державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил Управління запобігання та протидії контрабанді та порушенням митних правил Закарпатської митниці Держмитслужби Селеша О.Я., розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 33/4806/229/20, в якій ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Угорщини, мешканець АДРЕСА_1 , притягнутий до адміністративної відповідальності як такий, що вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 483 МК України.
Перевіркою доручення шляхом запиту до вказаного нотаріуса Закарпатською митницею ДФС отримана відповідь з якої вбачається, що це доручення нею не засвідчувалось.
На підставі цих відомостей митний орган дійшов висновку, що ОСОБА_6 перемістив через митний кордон України транспортний засіб з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави для його переміщення, підробленого доручення на право користування ним, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 483 МК України.
Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області постановою від 29.10.2019 визнав ОСОБА_3 винним в учиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, і наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100% вартості безпосереднього предмета порушення митних правил: 13 767,38 грн. та конфіскації автомобіля.
Захисник Ференцюк М.В. в апеляційній скарзі вказує, що в справі немає доказів обізнаності ОСОБА_7 про підроблення доручення, про можливість настання шкідливих наслідків його дій, або того, що він повинен був і міг їх передбачити. Вказує, що пояснення ОСОБА_7 у свій захист не перевірене, не спростоване, що доручення оформляла власниця автомобіля ОСОБА_8 , а ОСОБА_9 при цьому присутнім не був, документи і транспортний засіб отримав у м. Виноградів від свого знайомого ОСОБА_10 та подавати митному органу підроблений документ наміру не мав. Ці обставини, на думку захисника, підтверджують відсутність у ОСОБА_7 умислу в учиненні адміністративного правопорушення. Просить оскаржену постанову скасувати, закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення та повернути ОСОБА_11 вилучені автомобіль і документи.
Водночас захисник подав клопотання, яке є складовою апеляційної скарги, про поновлення строку для апеляційного оскарження постанови. Вказує, що справа розглянута без повідомлення та участі ОСОБА_7 , копія постанови йому не надіслана, а довідався він про цю постанову лише 24.12.2019 після ознайомлення з матеріалами справи захисника.
Особи, які беруть участь у провадженні в справі, були установленим порядком повідомлені про час і місце її апеляційного розгляду. ОСОБА_9 і захисник у судове засідання не прибули, захисник подав апеляційному суду клопотання про розгляд справи без їх участі, в якому підтримав апеляційні вимоги.
Апеляційний суд заслухав заперечення представника Держмитслужби проти апеляційної скарги, перевірив матеріали справи, доводи клопотання, апеляційної скарги і вважає, що вони підлягають до задовільнення з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
З матеріалів справи вбачається наступне.
12.08.2019 під час складання протоколу ОСОБА_6 був повідомлений про те, що розгляд справи щодо нього про порушення митних правил відбудеться об 11:00 01.10.2019 в Ужгородському міськрайонному суді (а.с.4).
01.10.2019 розгляд справи не відбувся з причин, які за матеріалами справи встановити неможна.
29.10.2019 справа розглянута без участі ОСОБА_12 . Відомостей про його завчасне повідомлення про час і місце розгляду справи, а також про надіслання йому копії постанови в справі немає.
17.12.2019 ОСОБА_9 уклав договір про надання правової допомоги з адвокатом Ференцюком М.В. (а.с.44-46), який 24.12.2019 ознайомився з матеріалами справи.
Отже, відомостей, які б доводили повідомлення ОСОБА_7 про час і місце розгляду справи, одержання ним копії постанови раніше зазначеної ним дати: 24.12.2019, матеріали справи не містять.
Апеляційну скаргу захисник подав 28.12.2019.
За таких обставин відповідальність за пропуск передбаченого ч.2 ст. 294 КУпАП десятиденного строку апеляційного оскарження постанови, починаючи з дня її винесення, на ОСОБА_3 покладена бути не може.
Частиною 1 статті 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно зі статтями 245, 252 КУпАП, 486 МК України завданнями провадження в справі про порушення митних правил і обов`язком органу, який її розглядає, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, підлягає встановленню чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа в його вчиненні.
За визначенням у ст. 458 МК України, порушенням митних правил є адміністративне правопорушення, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митний орган цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст. 10 КУпАП), а вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст. 11 КУпАП).
Порушенням митних правил, за яке передбачено адміністративну відповідальність у ч.1 ст. 483 МК України, визнаються переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та /або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
При вирішенні питання про те, чи винний ОСОБА_9 в учиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, слід виходити з того, чи був він, надаючи для митного оформлення доручення № О5445849/2019, нібито завірене 17.08.2019 словацьким нотаріусом ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), обізнаний про його підроблення, чи передбачав можливість настання шкідливих наслідків своєї дії у виді незаконного переміщення транспортного засобу через митний кордон України, або легковажно розраховував на їх відвернення, або ж не передбачав, хоч повинен був і міг передбачити, можливість настання таких наслідків.
Згідно з його поясненням, автомобіль ОСОБА_9 придбав у свого сусіда ОСОБА_10 в м. Виноградів, який передав його йому разом з дорученням, про підроблення якого він обізнаний не був (а.с.5). Це твердження ОСОБА_7 не спростоване, в тому числі даними, які містяться в документах, на які послався суддя в оскарженій постанові.
Відомостей про те, що ОСОБА_9 був обізнаний про підроблення доручення на керування транспортним засобом, на якому він 07.08.2019 в`їхав до України, усвідомлював свої дії як протиправні, передбачав або повинен був і міг передбачити порушення своїми діями установленого порядку переміщення транспортного засобу через митний кордон України або можливість такого порушення, бажав, свідомо допускав його, або легковажно розраховував на його відвернення, в справі не встановлено.
Отже, підстав для визнання його винним в учиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, в справі немає.
Керуючись статтями 247, 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
клопотання задовольнити, строк на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.10.2019 про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 483 МК України, захиснику Ференцюку М.В. поновити.
Апеляційну скаргу захисника Ференцюка М.В. задовольнити, постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.10.2019, про накладення на ОСОБА_3 ( ОСОБА_13 ) адміністративного стягнення за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 483 МК України, скасувати, а провадження в справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Вилучені на підставі ст. 511 МК України легковий автомобіль марки «Opel Vectra» з реєстраційним номерним знаком Чехії 8 НОМЕР_1 , 1998 року випуску, номером кузова НОМЕР_2 1998 року випуску, двигун 1598 куб. см., бензин, і технічний паспорт автомобіля НОМЕР_3 від 21.02.2017 повернути ОСОБА_11 або його представнику.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Гошовський Г.М.