ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/2866/20 Головуючий в 1 інст. Дацюк О.І.
Провадження №33/807/540/20 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Куцигіна І.В. розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою останнього на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 26 червня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає у АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 420,40 грн.

Згідно з постановою суду, 29 травня 2020 року о 22-55 годині водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в районі буд. 15 по вул. Спартака Маковського у м. Запоріжжя, перебуваючи у стані наркотичного сп?яніння.

В апеляційній скарзі апелянт ОСОБА_1 просить призначити по справі судово-медичну токсикологічну експертизу його біологічного матеріалу, постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, не сприяв повному, всебічному, об`єктивному та неупередженому її розгляду шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Також апелянт зазначає, що в основу рішення суду першої інстанції про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.130 КУпАП, покладено висновок медичного закладу про його перебування у стані наркотичного сп`яніння.

Проте, в судовому засіданні, в порушення вимог п.п. 7, 9 розділу III Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 щодо обов`язковості проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу - такі дослідження не проводились взагалі, а стан сп`яніння визначався за допомогою невідомого експрес-тесту, що не є вимірювальною технікою та обладнанням, а його використання - лабораторними дослідженнями в розумінні Інструкції. При цьому, відповідно до п. 22 розділу III Інструкції, висновки, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Для об`єктивного з`ясування обставин справи ним заявлялося клопотання про призначення судово-медичної токсикологічної експертизи зразків його біологічного середовища, які зберігаються у медичному закладі протягом 90 днів, для забезпечення можливості перевірити правильність висновку про стан сп`яніння. Однак, у задоволенні його клопотання суд необґрунтовано відмовив, чим допустив необ`єктивність та неповноту судового розгляду.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Куцигіна І.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Суд дійшов правильного висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена даними, що містяться: у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18№298289 від 29 травня 2020 року, відповідно до якого ОСОБА_1 у зазначений час керував транспортним засобом «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога та підтверджується висновком медичного закладу №2782 від 29 травня 2020 року. Від керування транспортним засобом водій відсторонений шляхом передачі тверезому водію, про повторність попереджений. Зі змістом даного протоколу ОСОБА_1 ознайомлений, будь-яких зауважень чи клопотань не заявляв, що підтверджується його підписом; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з яким, у результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння: порушення мови, зіниці очей не реагують на світло, порушення координації рухів, ОСОБА_1 направлений для проведення огляду до ЗОНД ЗОР; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №2782 від 29 травня 2020 року, згідно з яким 29 травня 2020 року о 23-45 годині ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння; відеозаписом.

Вказані докази узгоджуються з відомостями з рапорту працівника поліції Петренко О., в якому зафіксовано, що 29 травня 2020 року за адресою: м.Запоріжжя, вул. Спартака Маяковського, 15, був зупинений автомобіль «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , у якого були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння: порушення мови, порушення координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Водію було запропоновано пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікара нарколога в медичному закладі. Водій погодився. При проведенні огляду у лікаря-нарколога у медичному закладі у ОСОБА_1 підтвердився стан змішаного наркотичного сп`яніння (висновок №№2782 від 29 травня 2020 року). Посвідчення не вилучалось, так як воно вилучено 03 лютого 2020 року за ст.124 КУпАП.

Зазначені докази у їх сукупності підтверджують те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених у протоколі обставинах.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Щодо доводів ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції не враховано, що п.п. 7, 9 розділу III Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, передбачено обов`язкове проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу, проте в даному випадку такі дослідження не проводились, а стан сп`яніння визначався за допомогою невідомого експрес-тесту, що не є вимірювальною технікою та обладнанням, а його використання - лабораторними дослідженнями в розумінні Інструкції, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

На момент зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 у поліцейського були підстави вважати, що останній перебуває у стані наркотичного сп`яніння, що знайшло відображення у направленні та стало підставою для направлення останнього до медичного закладу, оскільки, згідно з п.12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до положень п.п.7, 8, 9, 12 Розділу ІІІ вищевказаної Інструкції, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Законом не заборонено застосування при огляді водіїв у медичному закладі швидких тестів для якісного визначення наркотичної речовини. Кількісний показник виявленої наркотичної речовини не впливає на кваліфікацію дій особи за ч.1 ст.130 КУпАП. Проведення метрологічного контролю таких засобів законодавством не передбачено.

В матеріалах провадження відсутні будь-які об`єктивні дані про те, що ОСОБА_1 оглянуто за допомогою засобу, який недозволений для використання в Україні.

Доводи апелянта про те, що експрес тест-смужки не можуть використовуватися закладами охорони здоров`я для встановлення стану наркотичного сп`яніння, нічим не підтверджені, а результати огляду ОСОБА_1 не спростовані в установленому законом порядку.

Жодних зауважень до результатів огляду ОСОБА_1 не заявив, висновок лікаря в установленому порядку не оспорив.

Свою незгоду із застосуванням при огляді тест - смужки ОСОБА_1 висловив лише при розгляді справи судом.

Враховуючи викладене, підстав для призначення по справі експертизи біологічного матеріалу апелянта немає, в тому числі і при апеляційному розгляді, тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні відповідного клопотання ОСОБА_1 .

Отже, доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

При накладенні стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП та врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та всі обставини справи.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 червня 2020 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 336/2866/20