Номер провадження 3/754/3762/20
Справа №754/8454/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 серпня 2020 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Таран Н.Г., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

29.06.2020 року о 21 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Бальзака, 84, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Subaru Forester», д.н.з. НОМЕР_2 , не дотримався безпечного інтервалу, скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «SKODA Fabia», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , яка рухалася по суміжній смузі. При вказаній ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Вказаними діями водій порушив вимоги 13.1 ПДР України.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила (п.п. 1.3, 1.4 Правил дорожнього руху України).

Відповідно до п. 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до ст. 124 КУпАП встановлюється відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

В судовому засіданні ОСОБА_1 просив провадження по справі відносно нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі суворого додержання законності.

Ч. 3 ст. 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

У відповідності з п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд наголошує на тому, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, працівником Управління патрульної поліції в м. Києві до протоколу про адміністративне правопорушення додано протокол, складений на іншого учасника ДТП, а саме: ОСОБА_2 , схему місця ДТП, письмові пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та письмові пояснення свідка ОСОБА_3 , який в своїх письмових поясненнях зазначив про те, що бачив, як автомобіль марки «Subaru Forester», д.н.з. НОМЕР_2 , рухався по вул. Бальзака з перехрестям вул. М. Цвєтаєвої, в сторону вул. Милославської. В цей час автомобіль марки «SKODA Fabia», д.н.з. НОМЕР_3 , з крайнього правого ряду різко почав рух в ліво, у зв`язку з чим автомобіль марки «Subaru Forester», д.н.з. НОМЕР_2 намагався уникнути зіткнення і здійснював рух в ліво.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Виходячи з пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вбачається, що водій автомобіля марки «Subaru Forester» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 здійснював рух у своїй смузі, не змінюючи його напрямку, в той час як водій автомобіля марки «SKODA Fabia» д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_2 змінювала напрямок руху ліворуч, тобто у смугу де рухався водій автомобіля марки «Subaru Forester» д.н.з. НОМЕР_2 . Таким чином, траєкторія руху у водія автомобіля марки «Subaru Forester» д.н.з. НОМЕР_2 не змінювалась.

Відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» - суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що деталі обвинувачення у кримінальному процесі мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25.07.2000 року).

Наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. the United Kingdom), п. 161, Series А заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Доведення «поза розумним сумнівом» відображає максимальний стандарт, що має відношення до питань, що вирішуються, при визначенні кримінальної відповідальності. Ніхто не повинен позбавлятися волі або піддаватися іншому покаранню за рішенням суду, якщо вина такої особи не доведена «поза розумним сумнівом (Sevtap Veznedaroрlu v. Turkey (Севтап Везнедароглу проти Турції).

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не доведена, вина особи не встановлена, суд не вбачає в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ст. 124 КупАП, а тому провадження по справі про адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 33, 38, 122-4, 124, 247 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду.

Суддя: Н.Г. Таран