Справа № 755/7117/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2020 року м. Переяслав

Суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області Свояк Д.В., розглянув матеріали, які надійшли від УПП в м.Києві ДПП України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

10.08.2020 до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області із Дніпровського районного суду міста Києва на розгляд надійшов протокол про адміністративне правопорушення з додатками відносно ОСОБА_1 , згідно з яким 14.05.2020 о 05:30 по бульвару Перова, 19 в м.Києві водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки BMW 530D, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, порушення мови, різка зміна забарвлення шкіряного покриву, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відповідно до встановленого порядку у лікаря-нарколога КМКНЛ «Соціотерапія» (м.Київ, вул.П.Запорожця, 20) відмовився в присутності двох свідків. Чим порушив п.2.5 ПДР України.

У матеріалах справи клопотання про передачу матеріалу на розгляд до суду за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 відсутнє. Захисниця та ОСОБА_1 у судовому засіданні повідомили, що такого клопотання не заявляли, а висновок про проживання ОСОБА_1 у м. Переяслав суддя Дніпровського районного суду міста Києва Дзюба О.А. зробив з відмітки про реєстрацію його місця проживання у паспорті.

З пояснень ОСОБА_1 , вбачається, що він проживає за адресою, зазначеною у протоколі АДРЕСА_2 , за місцем реєстрації не проживає, про що зазначено також й у постанові судді Дніпровського районного суду міста Києва Дзюби О.А. від 02.07.2020 щодо направлення справи за підсудністю до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області.

19.08.2020 захисниця ОСОБА_1 адвокат Санжаровська Т.В. подала суду клопотання про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП у зв`язку з закінченням на час розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Однак, ОСОБА_1 та його захисниця зазначили, що ними не визнається вина у вчиненні правопорушення та суд має розглядати пояснення захисника від 10.06.2020, відповідно до яких маються невідповідності у місці складення протоколу, зазначених у ньому та відеозаписі, доданому до протоколу, а також порушення порядку використання нагрудних відеокамер, показання свідків викладені не власноручно, а на бланках, відеозапис не фіксує обличь свідків, а також ознак сп`яніння. Також зазначено, що водія не було відсторонено від керування транспортним засобом. Зазначене свідчить про наявність підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в суді вину в скоєному не визнав та надав пояснення щодо обставин даної події. Так, 14.05.2020 о 05:00 він виїхав з двору (прибудинкової території) на бульвар Перова в м.Києві. Переганяв автомобіль товариша на платну парковку. В цей час автомобіль поліції проїхав в бік Троєщини. Потім вони розвернулися, його наздогнали та зупинили. Спочатку близько 15 хвилин спілкувались. Потім їх командир почав з двома поліцейськими придиратися до нього. Запропонували їхати до лікаря-нарколога. ОСОБА_1 погодився, і вони поїхали на поліцейській машині до лікарні. Коли туди приїхали, там була черга. Його передали іншим патрульним. Оскільки ОСОБА_1 зрозумів, що це буде тривати довго, він сказав: «Пишіть, що хочете!» й поїхав додому. Поліцейський, який зупинив, й той, що запрошував свідків різні. Свідків не було при затриманні. На бульвар Перова ОСОБА_1 вже підвезли після складання протоколу. Відеозапису події у справі не бачив. Про відеофіксацію його не попереджали та не знімали спочатку. Тремтіння рук не фіксувалося й його не було. На той момент він вже був позбавлений права керування за ч. 1 ст. 130 КУпАП, але про це не повідомляв власника автомобіля, коли запропонував його перегнати на стоянку.

Суд відкидає аргументи ОСОБА_1 та його захисниці щодо порушень порядку відеофіксації нагрудною відеокамерою, оскільки доданий до протоколу відеозапис стосується саме обставин відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння. Клопотань про витребування повного запису суду не заявлялось. З відеозапису вбачається наявність двох свідків при яких запропоновано ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан сп`яніння та він відмовився від цього.

Також, оскільки законодавством не визначено форми закріплення письмових пояснень свідків у справах про адміністративні правопорушення, й додані до протоколу пояснення свідків містять їх установчі дані та підписи, суд доходить висновку, що вони цими підписами підтвердили зміст таких пояснень, у якій би формі вони не викладались. При цьому, клопотань про допит цих свідків у суді не заявлялось.

Інші аргументи ОСОБА_1 та його захисниці не впливають на суть правопорушення, яке розглядається.

В суді обставини справи, викладені у протоколі, підтвердились протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 427619 від 14.05.2020, матеріалами адміністративної справи: направленням на огляд водія транспортного засобу від 14.05.2020 відносно ОСОБА_1 ; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; довідкою про те, що посвідчення водія ОСОБА_1 знаходяться в ГСЦ в м.Києві у зв`язку з попередніми позбавленнями його права керування; довідкою про визначення повторності порушення ПДР; витягом з бази АРМОР від 14.05.2020; відеозаписом події; довідкою Переяславської ЦРЛ; постановою Дніпровського районного суду від 02.07.2020.

Показання ОСОБА_1 щодо обставин справи у повній мірі підтверджують наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч.2 ст.130 КУпАП в редакції, що діяла на момент скоєння правопорушення, тобто керування транспортним засобом особою в стані наркотичного сп`яніння, вчинене повторно протягом року.

При цьому, суд враховує, що 01 липня 2020 року набув чинності Закон України від 22 листопада 2018 року № 2617-VIIІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», яким криміналізовано керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд враховує конституційний принцип дії закону у часі, передбачений статтею 58 Конституції України, відповідно до якого закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи , та ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Аналогічна норма закріплена ст. 8 КУпАП.

У зв`язку з цим положення ст. 286-1 КК України не можуть бути застосовані щодо подій, які мали місце 14.05.2020, а тому суд розглядає цю справу за правилами КУпАП щодо диспозиції ч. 2 ст. 130 у редакції станом на час подій.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

З огляду на вищевикладене, оскільки адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинене 14.05.2020, а розгляд справи після зміни підсудності відбувся 19.08.2020, суд доходить висновку, що відповідно до п.7 ст.247 КУпАП, провадження по справі підлягає закриттю, оскільки на момент розгляду справи строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст.38 КУпАП, закінчились.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 252, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Провадження по справі закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі до Київського апеляційного суду апеляційної скарги через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя Д. В. Свояк