1Справа № 335/368/20 3/335/239/2020
ПОСТАНОВА
про закриття провадження у справі
12 лютого 2020 р. суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Соболєва І.П., розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, головного бухгалтера ПАТ «Запоріжжяобленерго», зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ОСОБА_1 , яка є головним бухгалтера ПАТ «Запоріжжяобленерго», податковим органом інкриміновано вчинення адміністративного правопорушення, що виразилось в несвоєчасному поданні платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів, за таких обставин.
За наслідками перевірки було складено акт від 21.11.2019 № 182/28-10-51-07/00130926 (далі акт).
Відповідно до акту на підприємстві виявлено порушення п. 57.1, 57.3 ст. 57, п. 200, п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України, а саме несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість за період з 31.07.2019 по 21.11.2019 із затримкою більше 30 календарних днів у розмірі 76 814,682,00 гривень.
09.01.2020 у відношенні ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, який разом з матеріалами справи надійшов до суду 14.01.2020.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась судом належним чином. В судовому засідання захисник-адвокат Седляров В.С. просив закрити провадження у справі за відсутністю складу правопорушення. Через канцелярію захисник подав письмові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, в яких зазначив, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого диспозицією ст. 163-2 КУпАП, а саме відсутня її вина в несвоєчасному поданні платіжних доручень на сплату податку на додану вартість, в зв`язку з чим відсутні правові підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
За таких обставин, та враховуючи, що участь ОСОБА_1 у розгляді даної справи відповідно до ст. 268 КУпАП не є обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши пояснення захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходжу таких висновків.
Згідно зі ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Статтями 9 та 247 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням визнається винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Частина 1 ст. 163-2 КУпАП передбачає настання відповідальності за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).
Судом встановлено, що ОСОБА_1 працює на посаді головного бухгалтера ПАТ «Запоріжжяобленерго».
В протоколі про адміністративне правопорушення від 09.01.2020 № 0597 зазначено, що ОСОБА_1 , як посадовою особою підприємства, вчинено правопорушення, яке полягає в несвоєчасній сплаті узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість за період з 31.07.2019 по 21.11.2019 із затримкою більше 30 календарних днів у сумі 76 814 682,00 грн.
В акті перевірки (арк. 24) зазначено, що узгоджені податкові зобов`язання з податку на додану вартість, строк сплати яких настав в період з січня 2016 року по жовтень 2017 року були фактично погашені (сплачені) ПАТ «ЗОЕ» в період з 31.07.2019 по 15.11.2019 включно.
Відповідно до ч. 2 ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Згідно з наказом ПАТ «Запоріжжяобленерго» № 10-од від 08.01.2019 «Про розподіл обов`язків між керівниками ПАТ «Запоріжжяобленерго» ведення податкового обліку, нарахування і сплата податків і зборів (обов`язкових платежів) належить до функціональних обов`язків директора з економіки та фінансів (п.п. 22.2.29 п. 22.2. розділу 22). ОСОБА_1 , як головний бухгалтер, знаходиться у безпосередньому підпорядкуванні директора з економіки та фінансів (п.п. 22.4.4. п.22.4. розділу 22).
Із цими положеннями узгоджується наказ ПАТ «Запоріжжяобленерго» № 413-од від 23.10.2018 «Про впорядкування підписання платіжних (розрахункових) документів», відповідно до якого право «другого» підпису на платіжних документах, до яких безумовно належать і платіжні доручення на перерахування податків та зборів (обов`язкових платежів), мають: директор з економіки та фінансів, його заступник та заступник начальника фінансового відділу.
Отже, ОСОБА_1 , як головний бухгалтер, не має права підпису на платіжних дорученнях про сплату податків та зборів.
Крім цього, несвоєчасна сплата до бюджету податкових зобов`язань є наслідком дії об`єктивних обставин, а не умисних дій ОСОБА_1 , з огляду на таке.
Так, внаслідок існування у ПАТ «Запоріжжяобленерго» критичної ситуації з невиплатою заробітної плати працівникам підприємства, яка фактично мала місце з жовтня 2016 року, з цього приводу в період з березня 2017 року по квітень 2019 року тривав колективний трудовий спір між найманими працівниками ПАТ «Запоріжжяобленерго» та роботодавцем ПАТ «Запоріжжяобленерго», що підтверджується розпорядженнями Національної служби посередництва та примирення № 077-р від 27.03.2017, № 178-р від 12.04.2019.
Право працівників на повне та своєчасне одержання заробітної плати гарантоване ст. 43 Конституції України, а також передбачене ст. 24 Закону України «Про оплату праці» та ст. 115 Кодексу законів про працю України.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оплату праці» та ст. 97 Кодексу законів про працю України оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці.
Разом із цим, відповідно до п.п. 87.3.8. п. 87.3 ст. 87 Податкового кодексу України не можуть бути використані як джерела погашення податкового боргу платника податків власні кошти юридичної особи, що використовуються для виплат заборгованості з основної заробітної плати за фактично відпрацьований час фізичним особам, які перебувають у трудових відносинах з такою юридичною особою.
Пунктом 87.4. ст.87 Податкового кодексу України передбачено, що посадові особи, які прийняли рішення про використання майна, визначеного пунктом 87.3 цієї статті, як джерела погашення грошового зобов`язання або податкового боргу платника податків несуть відповідальність відповідно до закону.
Відповідно до п.87.9. ст.87 Податкового кодексу України спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Таким чином, відповідно до вимог чинного законодавства України черговість погашення заборгованості по виплаті заробітної плати має пріоритет перед погашенням податкового боргу.
Отже, залишки коштів на поточних рахунках ПАТ «Запоріжжяобленерго» використовувались підприємством першочергово для погашення наявної заборгованості із заробітної плати перед працівниками та сум податків на цю заробітну плату.
Відтак, а ОСОБА_1 , як головний бухгалтер, не мала правових підстав своєчасно сплатити грошові зобов`язання з податку на додану вартість за наявності заборгованості по виплаті заробітної плати перед найманими працівниками на суму від 40,7 млн.грн. до 351 млн.грн.
Відповідно до ст. 9 КУпАП винність діяння є обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення (проступку).
Винність, та у зв`язку із цим адміністративна відповідальність тієї чи іншої особи, наступає у випадку доведення причинно-наслідкового зв`язку між протиправною дією та наслідками, що настали.
За вимогами ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
В даному випадку, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів наявності умислу в діях ОСОБА_1 .
Підсумовуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б доводили вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй діяння поза розумним сумнівом, з огляду на що провадження у справі підлягає закриттю за п. 1 ст. 247 КУпАП.
На підставі вищевикладеного, ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, керуючись ст.ст. 7, 9, 23, 24, 27, 29, 33, 34, 35, 38, 247, 265, 268, 276, 277, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя І.П. Соболєва