ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3-зв/753/1/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2020 р. м. Київ

Суддя Дарницького районного суду м. Києва О.В. Домарєв, розглянувши заяву судді Просалової Ольги Михайлівни «Про самовідвід»,

ВСТАНОВИВ:

27.01.2020 р. на адресу Дарницького районного суду м. Києва надійшла заява судді Просалової О.М. про самовідвід. В обґрунтування заяви суддя зазначила, що нею 03.07.2019 р. було розглянуто дві справи за наслідками ДТП, що мала місце 24.04.2019 р., учасниками якої були ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . При цьому, ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а справу відносно ОСОБА_2 було закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначені постанови набрали законної сили.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 269142 від 05.08.2019 р. було складено відносно ОСОБА_2 за наслідками тієї ж ДТП, проте за іншими пунктами ПДР України.

У зв`язку із тим, що суддею Просаловою О.М. була надана оцінка, яка викладена у постановах Дарницького районного суду м. Києва від 03.07.2019 р. (справи № 753/9192/19 та № 753/9195/19), то на думку судді, у сторін можуть виникнути обгрунтовані сумніви, що у неї сформулювалась певна думка щодо обставин даної справи, та у зв`язку із цим суддею було заявлено про самовідвід.

Дослідивши обставини, які викладені у змісті заяви, які кореспондуються із матеріалами справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає поняття «відвід судді» та порядку розгляду заяв про відвід.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про безсторонність суду.

Аналогічні вимоги щодо гарантування захисту прав, свобод та інтересів кожного у розумні строки незалежним, безстороннім та справедливим судом передбачені і у ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.2006. у справі «Білуга проти України» та рішення від 28.10.1998. у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Враховуючи вказане, а також вимоги ст. 9 Конституції України та ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», відповідно до яких суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду, як джерело права, суддя вважає, розгляд заяви про відвід судді в рамках справи про адміністративне правопорушення можливим та таким, що направлений на захист прав особи щодо розгляду його справи безстороннім судом.

Відповідно до ст.15 Кодексу суддівської етики суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у випадку неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Інститут відводу має важливе значення для реалізації демократичних принципів судового процесу, сприяє ефективному розгляду справи і забезпечує правильне вирішення спору.

Норма про відвід гарантує неупередженість у здійсненні правосуддя, запобігає можливості скасування рішень за мотивами незаконності складу суду, заінтересованості певних суб`єктів, що з`ясувалися під час перевірки справи вищестоящими інстанціями.

Аналіз наведених обставин та положень закону свідчить про необхідність задоволення заяви судді Просалової О.М. про самовідвід, що гарантуватиме неупередженість та об`єктивність здійснення правосуддя, та сприятиме усуненню будь-яких сумнівів у неупередженості судді під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 221,280 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Просалової Ольги Михайлівни «Про самовідвід» - задовольнити.

Відвести суддю Просалову Ольгу Михайлівну від участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення № 753/16222/19 (провадження № 3/753/1154/20) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП.

Передати справу № 753/16222/19 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП до канцелярії суду для повторного автоматизованого розподілу.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Домарєв