1Справа № 335/572/20 3/335/494/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2020 року м.Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Апаллонова Ю.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУАП у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

В С Т А Н О В И В

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОБ № 140536 від 13.01.2020 року, по вул. Магістральна буд. 61 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ЗАЗ Sens д.н. НОМЕР_1 не дав дорогу транспортному засобу Mercedes Benz Sprinter д.н. НОМЕР_2 , який завершував рух через перехрестя. При ДТП постраждалих не має, автомобілі отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками. Згідно протоколу, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 16.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що він не винен у ДТП і заявив клопотання про призначення і проведення судової експертизи, оскільки співробітниками ДПП не надана правова оцінка дій водія автомобіля Mersedes-Benz Sprinter під керуванням водія ОСОБА_2 та вважає, що зазначене ДТП сталося виключно з вини водія даного автомобіля.

Зазначив, що йому інкриміновано порушення п. 16.5. ПДР України: Початок руху та зміна його напрямку. Так, згідно пояснень водія Mersedes-Benz Sprinter ОСОБА_2 13.01.2020 року в 16-30 він керував автомобілем Mersedes-Benz Sprinter державний номер НОМЕР_2 рухався по вул. Магістральна з швидкістю біля 50 км/год перебуваючи в правій смузі на зелений сигнал світлофора, коли на перехресті почув удар в праву сторону свого автомобіля. Внаслідок ДТП ніхто не постраждав.

Згідно пояснень водія ОСОБА_1 , 13.01.2020 року в 16-30 він керував автомобілем Сенс, державний номер НОМЕР_1 рухався по вул. О. Поради. Під`їхав до перехрестя горів заборонений сигнал світлофора. Він повністю зупинив автомобіль та очікував коли буде зелений сигнал світлофора. Ліворуч від нього стояв автомобіль Mersedes-Benz Sprinter, який також очікував зеленого сигналу світлофора. Позаду від автомобіля ОСОБА_1 знаходився автомобіль Мерседес МL під керуванням водія ОСОБА_3 . Коли на світлофорі загорівся зелений сигнал автомобіля з ряду ОСОБА_1 автомобілі почали рух з невеликий швидкістю, приблизно 5 км/год. ОСОБА_1 враховуючи, що ліворуч знаходився мікроавтобус, який загороджував огляд здійснював рух паралельно автобусу з такою ж швидкістю. Так автомобілі проїхали паралельно біля 5 метрів. Враховуючи, що зелений сигнал на світлофорі був вже більше 4-секунд ОСОБА_1 прийняв рішення випередити мікроавтобус та на пів корпусу виїхав вперед, де і трапилося зіткнення. Фактично зіткнення мало місце біля трамвайних шляхів.

Допитаний в судовому засіданні водій ОСОБА_2 надав суду пояснення, що дійсно в зазначений час здійснював рух на автомобілі Mersedes-Benz Sprinter. Виїжджаючи на перехрестя він побачив що на світлофорі вже почав миготіти зелений сигнал світлофора. Але враховуючи, що швидкість його автомобіля була 40 км/год, то прийняв рішення завершити маневр. Рух здійснював прямо. Але на перехресті безпосередньо виїхав на трамвайні путі. Справа він побачив, що на заборонений сигнал світлофора стояв інший автомобіль Mersedes-Benz Sprinter, рядом автомобіль «ЗАЗ Сенс» під керуванням водія ОСОБА_1 . Автомобілі були без руху та очікували зеленого сигналу світлофора. Зазначені автомобілі знаходились на відстані біля 3-х метрів від лінії руху автомобіля під керуванням водія ОСОБА_2 . Перший автомобіль загороджував видимість для другого. Автобус був пустим. Вага біля 2-х тон. Пасажирів не було.

Згідно прояснень водія ОСОБА_4 , він на автомобілі Мерседес НОМЕР_3 рухався по вул. О. Поради з боку вул. Кольцова та зупинив своє авто на перехресті з вул. К. Карого на заборонений красний сигнал світлофора. Попереду нього стояв автомобіль ЗАЗ Сенс, з лівого боку в попутному напрямку стояв ТЗ мікроавтобус вантажний. При увімкненні зеленого сигналу світлофору автомобіль ДЄУ СЕНС та вантажний мікроавтобус розпочали рух у напрямку трамвайних колій. Після чого мікроавтобус зупинився проїхав біля одного метра, а ТЗ ДЄУ продовжив рух.

В судовому засіданні водій ОСОБА_4 пояснив суду, що дійсно знаходився позаду автомобіля ДЄУ. Знаходився позаду автомобіля ДЄУ на відстані 3-4 метра. Час з моменту початку руху автомобілів до моменту ДТП, (за який вже горів зелений сигнал світлофора) не менш ніж 5 секунд. Відстань по схемі.

Допитаний встановлений через оголошення свідок ОСОБА_5 зазначив, що рухався по вул. Магістральна. Під`їхав до перехрестя на світлофорі загорівся зелений сигнал світлофора, який дозволяв рух в полосі зустрічного транспорту (мікроавтобусу та автомобілю ДЄУ). Він бачив, що автомобіль Мерседес Спринтер, виїхав за заборонений сигнал світлофора та намагався завершити маневр. Час з моменту коли вже горів зелений сигнал до моменту коли трапилося ДТП не менш ніж 5 секунд.

Постановою суду від 27.03.2020 року клопотання було задоволено, призначено по справі судову інженерно- транспортну експертизу.

Постановою суду від 29.04.2020 року клопотання судового експерта Запорізького науково- дослідного експертно- криміналістичного центру МВС України Кулініча А.В., задоволено. Доручено начальнику Департаменту патрульної поліції УПП в Запорізькій області провести огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 13.01.2020 року о 16-30 год. з метою отримання додаткових вихідних даних, вимога про виконання яких містяться у клопотанні судового експерта Кулініча А.В. за участю учасників дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 та ОСОБА_2

13.08.2020 року на адресу суду надійшов висновок експерта №9-574 від 07.08.2020 року.

В судовому засіданні, 28.08.2020 року ОСОБА_1 просив суд закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи записів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 1.5. Постанови КМУ № 1306 від 10.10.2001 року «Про правила дорожнього руху» дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень статті 124 КУпАП складом адміністративного правопорушення є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Виходячи з вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно до п. 16.5. ПДР у разі подання сигналу регулювальником або ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, а також пішоходам, які закінчують перехід.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі.

В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280,256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, полягає в порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з висновком експерта №9-574 від 07.08.2020 року експертним шляхом встановити, як відповідно до вимог Правил дорожнього руху повинні були діяти учасники дорожньо-транспортної пригоди не надається можливим через недостатність вихідних даних, Визначити в діях кого з водіїв-учасників пригоди є невідповідність вимогам Правил дорожнього руху України, які знаходяться з технічної точки зору у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, не є можливим по причині недостатності необхідних для цього вихідних даних. Експертним шляхом встановити, чи спроможні з технічної точки зору пояснення водія ОСОБА_2 та ОСОБА_1 щодо обставин пригоди не надається можливим через недостатність вихідних даних.

При цьому, ОСОБА_1 згідно протоколу інкримінується порушення п. 16.5. ПДР, однак суть адміністративного правопорушення, викладена у протоколі не відповідає диспозиції цього пункту, зокрема п. 16.5. ПДР, яка передбачає, що у разі подання сигналу регулювальником або ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, а також пішоходам, які закінчують перехід.

Опис обставин та суть адміністративного правопорушення викладено у протоколі неконкретно, а саме «..керуючи транспортним засобом ЗАЗ Sens д.н. НОМЕР_1 не дав дорогу транспортному засобу Mercedes Benz Sprinter д.н. НОМЕР_2 , який завершував рух через перехрестя», тоді як п. 16.5. ПДР передбачає обов`язок водія дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя у разі подання сигналу регулювальником або ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух.

Враховуючи зазначені обставини, суддя вважає вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності, в спосіб, що визначений законодавством, не доведеною.

В цей же час, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення позбавлений процесуальної можливості самостійно збирати докази на підтвердження винуватості особи у вчиненні правопорушення, отже, за відсутності відповідних клопотань, самостійне витребування доказів судом є неможливим.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумпцій.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в статті 62 Конституції України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, викладеної у справі «Карелін проти Росії» від 20 вересня 2016 року зазначено, що у випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши висновок, наданий експертом, з урахуванням того, що в судовому засіданні учасниками ДТП були надані суперечливі пояснення щодо механізму дорожньо-транспортної пригоди, а відеозапис не здійснювався, суддя дійшов висновку, що встановити факт вини кого-небудь з учасників ДТП у її настанні неможливо.

При цьому отримати додаткові докази суд також не зміг через неналежне виконання доручення суду працівниками патрульної поліції. Не надав категоричного висновку і судовий експерт під час проведення експертного дослідження обставин ДТП, як і не встановив з боку ОСОБА_1 порушення п. 16.5 ПДР України

Таким чином, досліджуючи та оцінюючи всі надані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні остаточні дані з доказами об`єктивної сторони правопорушення в діях ОСОБА_1 , і оскільки суд позбавлений можливості збирати самостійно докази, письмові докази зібрані із суттєвими протиріччями, що є вочевидь недостатнім для здійснення переконливих висновків щодо наявності винуватості, є сумнівним, і повинно тлумачитись на користь особи, у відношенні якої було складено протокол про адміністративне правопорушення, а саме, на користь ОСОБА_1 , приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 284 КУпАП України по справі про адміністративне правопорушення може бути винесено одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Згідно ст. 247 КУпАП України провадження у справі підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного провадження.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 , за ст. 124 КУпАП підлягає закриттю, відповідно до вимог ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст. ст.124,247,283, 284 КУпАП України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ю.В. Апаллонова