ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2020 рокусуддя Першотравневого районного суду Донецької області Чудопалова С.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Мангушського ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

30.04.2020 до Першотравневого районного суду Донецької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 016438 від 25.04.2020, згідно якого 25.04.2020 о 12-52 годині на вул. Корабельній, б. 11 в смт. Мангуш Мангушського р-ну Донецької області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Хюндай Акцент, д.н. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стану сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання 19.08.2020 не з`явився, надав заяву, в якій просив суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а також просив суд розглянути справу у його відсутності. В судовому засіданні від 24.07.2020 ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав та зазначив, що він 25.04.2020 приблизно о 09-00 годині під`їхав до сусідів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та пропросив їх допомогти прибрати на кладовищі, на що вони погодились. Через деякий час він повернувся забрати їх з кладовища і коли вони їхали назад, на перехресті вул. Грецької та Корабельної стояв патрульний автомобіль. Працівники поліції, не виходячи з машини, увімкнути якийсь звук один раз. Він поїхав далі, проїхав ще метрів 100, зупинився біля будинку та почав вигружати садовий інвентар та людей. В цей час до нього додому під`їхали працівники поліції та попросили його пред`явити документи, на що він не погоджувався, після чого йому зпропонували поїхати в лікарню, на що він також відмовився, оскільки знав, що там немає лікаря-нарколога та запропонував працівникам поліції проїхати в наркологію м. Маріуполя, на що останні відмовились. Продути алкотестер «Драгер» на місці зупинки йому не пропонували, після чого склали зазначений протокол відносно нього і сказали проїхати з ними, щоб знайти понятих, привезли на колишній пост ДАІ, де зупинили авто із якого два свідка підписали протокол начебто про те, що він відмовився від медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Захисник адвокат Сніга В.І. подав до суду письмове клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Так, згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол, захисника, свідків приходжу до наступних висновків.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 016438 від 25.04.2020 вбачається, що 25.04.2020 о 12-52 годині на вул. Корабельній, б. 11 в смт. Мангуш Мангушського р-ну Донецької області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Хюндай Акцент, д.н. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стану сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні було досліджено відеозапис (доданий до протоколу), на якому зафіксовані події, які відбувалися 25.04.2020р. та де саме було зупинено автомобіль, під керуванням ОСОБА_1 , біля свого будинку № 11 по вул..Корабельній , де працівники поліції вже підїхали до вищевказаного будинку та запропонували ОСОБА_4 надати документи, відомостей про те, що йому було запропоновано продути алкотестер, даний відеозапис не місить. Крім того, зафіксовано, що о 14.20, на посту 47км. автодороги Кременівка-Ялта, коли останнього працівники поліції відвезли, для фіксування події про відмову у проходженні огляду, були зупинені два чоловіки, яким поліцейські повідомили, що останній керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, у присутності яких він підтвердив, що бажає пройти огляд саме у м.Маріуполі, дані свідки підписали якісь листи та відеозапис перервано, тоді як протокол відносно ОСОБА_1 фактично складений 25.04.2020 о 13.20 в смт.Мангуш.(а.с.2).

Відповідно до п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінема Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (далі Порядок), водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Крім того, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показала, що перед помінальним днем ОСОБА_1 попросив її допомогти прибрати на кладовищі, на що вона погодилась. Коли вони їхали додому з кладовища, побачили на повороті стоячу патрульну машину, яка почала рух за ними. Зазначила, що ОСОБА_1 був тверезий в цей момент. Крім того зазначила, що ОСОБА_1 працввники поліції не пропонували продути алкотестер «Драгер» на місці зупинки.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , показав, що його сусід ОСОБА_1 25.04.2020 попросив його допомогти йому прибрати на кладовищі, відвіз його та ОСОБА_5 на кладовище, через деякий час він забрав їх. Рухаючись додому, на перехресті вони побачили стоячий патрульний автомобіль, який розпочав рух за ними та при під`їзді до гаражу будинку ОСОБА_1 працівники поліції їх зупинили. Зазначив, що ОСОБА_1 не пропонували продути алкотестер «Драгер» на місці зупинки, але ОСОБА_1 запропонував працівникам поліції проїхати в наркологію м. Маріуполя, на що вони не погодились.

Отже, працівниками поліції всупереч зазначеного Порядку було порушено порядок направлення ОСОБА_1 для проведення огляду у закладі охорони здоров`я, оскільки тому не передувала пропозиція його проходження на місці зупинки, що також підтвердили допитані в судовому засіданні свідки.

Як вбачається з протоколу, у графі свідки зазначені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,, але у вказаних в протоколі даних не повна відображена їх адреса, а тому суд позбавлений можливості викликати їх в судове засідання.

Крім того, судом з Мангушського ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області витребовувався повний відеозапис подій, який здійснювався 25.04.2020 під час зупинення автомобіля Хюндай Акцент, н.з. НОМЕР_1 та під час складання протоколу серії БР № 016438 відносно ОСОБА_1 , але на запит суду жодної інформації надано не було.

Отже, враховуючи викладене, зважаючи на наявність порушень під час складання протоколу в частині пропозиції водієві пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, який передбачений Порядком, на чому саме наполягав захисник Сніга В.І., які є істотними, даний протокол про адміністративне правопорушення не може вважатись належним і допустимим доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: ... юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64). У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).

Наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv/the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Доведення «поза розумним сумнівом» відображає максимальний стандарт, що має відношення до питань, що вирішуються, при визначенні кримінальної відповідальності. Ніхто не повинен позбавлятися волі або піддаватися іншому покаранню за рішенням суду, якщо вина такої особи не доведена «поза розумним сумнівом (Sevtap Veznedaroglu v. Turkey (Севтап Везнедароглу проти Турції).

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно останнього за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 130, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя С.В. Чудопалова