Справа №№ 408/1645/20-п,
Провадження №№3/408/729/20,
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2020 року смт. Біловодськ

Суддя Біловодського районного суду Луганської області Булгакова Г.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Станично-Луганського ВП ГУНП у Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Верхньобогданівка Станично-Луганського району Луганської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 29.12.1997 року Станично-Луганським РВ УМВС України в Луганській області, РНОКПП НОМЕР_2 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.4 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

23 травня 2020 року о 21:40 годин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «АЗЛК-2140» д.н.з. НОМЕР_3 , на автодорозі 0131601 3 км +200 м «Верхньобогданіка-Петропавлівка», не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого, втративши контроль за транспортним засобом, здійснив виїзд на узбіччя з подальшим перекидання транспортного засобу, яке внаслідок ДТП отримало механічні пошкодження, а його власник поніс матеріальні збитки, чим порушив п. 2.3 (б) та п. 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Крім цього, 23 травня 2020 року о 22:40 годині на автодорозі 0131601 3 км +200 м «Верхньобогданіка-Петропавлівка», водій ОСОБА_1 , вживав алкогольні напої (горілку) у кількості 100 грамів після ДТП за його участі до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння, чим порушив п. 2.10(Є) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306, за що відповідальність передбачена ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Оскільки протоколи серії ДПР18 №217930 та серії ДПР18 №217935 складені відносно однієї особи, якій інкримінують вчинення кількох адміністративних правопорушень, вважаю за необхідне розглядати їх в одному провадженні.

ОСОБА_1 в судові засідання неодноразово не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином. Так, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, про відсутність підстав для визнання неявки ОСОБА_1 , в судове засідання поважною, так як він належним чином повідомлений про дату, час, місце проведення судового засідання та розглянув справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши протоколи про адміністративні правопорушення серії ДПР18 №217930 та серії ДПР18 №217935, протокол огляду місця ДТП, схему ДТП, акт комісійного обстеження місця ДТП, фототаблицю, пояснення ОСОБА_1 , висновок від 24 травня 2020 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складений лікарем КНП «Щастинська міська лікарня», оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

У судовому засіданні об`єктивно встановлено та підтверджується дослідженими доказами у їх сукупності, що ОСОБА_1 вчинив ДТП внаслідок порушення п. 2.3 (б) та п. 12.1 ПДР України, після чого всупереч вимогам п. 2.10(Є) ПДР України, вживав алкогольні напої після ДТП за його участі до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння,та в ході подальшого медичного огляду було виявлено факт його перебування у стані алкогольного сп`яніння 1,18 промілле.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Санкція ч.4 ст. 130 КУпАП передбачає покарання для водіїв - штраф або адміністративний арешт з обов`язковим позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії; водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», позбавлення права керувати транспортними засобами можна

застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за

вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122,

ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КпАП ( 80731-10 ).

Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове

цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді,

коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не

мала.

З адміністративних матеріалів встановлено, що водійське посвідчення ОСОБА_1 не отримував.

Отже, аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.4 ст. 130 КУпАП, та про необхідність накладення на нього, як на особу, винну у вчиненні адміністративних правопорушень, адміністративного стягнення.

Приймаючи до уваги характер вчинених правопорушень, ступінь вини ОСОБА_1 , взявши до уваги, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності, не працює, не має посвідчення водія, оцінивши обставини, передбачені ст.ст.34,35 КУпАП, суд вважає можливим застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення лише у виді штрафу.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КпАП України, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з правопорушника слід стягнути судовий збір у розмірі 420 гривень 40 копійок на користь держави.

Керуючись ст.ст. 40-1, 36, 124, 130 ч. 4, 247, 283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 :

-за ст. 124 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює сумі 340 грн.;

-за ч. 4 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює сумі 20 400 грн.

На підставі статті 36 КУпАП, остаточно накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює сумі 20 400 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420 гривень 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Біловодський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Г.В. Булгакова