Справа № 489/2939/20 Головуючий у першій інстанції Коваленко І.В.
Провадження № 33/812/263/20 Доповідач апеляційного суду Лівінський І.В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

іменем України

25 серпня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Лівінського І.В.,

з секретарем судового засідання Гавор В.Б.,

за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 липня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, стягнуто судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.,

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду, 20 червня 2020 року о 03 годині 40 хвилин, в м. Миколаєві по вул. Космонавтів, біля будинку №116 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Audi A6, номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що встановлено за наслідками огляду водія на місці зупинки за його згодою, у присутності двох свідків, за допомогою застосування спеціального технічного приладу газоаналізатора «Drager Alcotest 7510», показник якого склав 2,27 проміле, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постановою судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 21 липня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апелянт вважає, що постанова є необґрунтованою, винесена без врахування та дослідження всіх фактичних обставин справи, а зібрані у справі докази є неналежними та недостатніми для визнання його винним у вказаному адміністративному правопорушенні.

Також вважає, що суд першої інстанції при розгляді справи неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, надав невірну оцінку доказам, допустив численних процесуальних порушень, чим позбавив його конституційного права на справедливий та неупереджений судовий розгляд.

Зазначає, що суд не задовольнив його клопотання про слухання справи в присутності захисника, чим порушив вимоги статті 268 КУпАП та статті 59 Конституції України та позбавив його права на справедливий судовий захист.

Також зазначає, що суд дослідив лише письмові пояснення свідків, не викликавши останніх в судове засідання для допиту з приводу фактичних обставин, викладених у протоколі, що є обов`язковою умовою.

Крім того, апелянт зазначає про порушення допущені під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення.

Стверджує, що під час тестування на стан сп`яніння, проведеного за допомогою «Drager», свідки взагалі були відсутні.

Апелянт також зазначає, що у протоколі не був відповідним чином зафіксований факт адміністративного правопорушення, як того вимагають статті 251, 279, 266 КУпАП, не було проведено обов`язкового огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння у порядку і етапності передбачених законом.

Вважає, що працівниками поліції не було дотримано порядку направлення особи на стан сп`яніння.

Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд не вбачає підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав доводи своєї апеляційної скарги, додаткових пояснень не надав.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 289917, 20 червня 2020 року о 03 годині 40 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом Audi A6, номерний знак НОМЕР_1 по вул. Космонавтів біля буд. № 116 в м. Миколаєві, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя.

В зв`язку з виявленими ознаками водію в присутності двох свідків було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального засобу газоаналізатор «Drager Alcotest 7510», показник якого склав 2,27 проміле, з чим ОСОБА_1 погодився. Від проходження огляду у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків. В протоколі від пояснень відмовився.

Вказаний протокол складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 7 листопада 2015 року № 1395 (далі - Інструкція № 1395).

Факт керування транспортним засобом 20 червня 2020 року о 03 годині 40 хвилин в м. Миколаєві по вул. Космонавтів, біля будинку №116, а також результати тесту на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів водій ОСОБА_1 підтвердив підписом як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також в тесті № 31.

Роздруківкою газоаналізатора «Drager Alcotest 7510» та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, який був долучений до протоколу і в якому зазначений результат огляду на стан сп`яніння, а саме показник 2,27%о підтверджується перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом (а.с.1, 2).

Як вбачається з письмових пояснень свідка ОСОБА_2 20 червня 2020 року він був запрошений патрульними поліцейськими у якості свідка для проходження огляду на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру «Драгер». В його присутності водію було запропоновано пройти огляд на предмет перебування в стані алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер». Під час проходження тесту, показник алкоголю в крові ОСОБА_1 показав 2,27 проміле. З показником приладу водій був згоден, проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння відмовився.

Свідок ОСОБА_3 в своїх письмових поясненнях дав аналогічні пояснення.

Відповідно до відеозапису, який був оглянутий в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_1 погодився на проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. З цифровим показником результату огляду, який був зафіксований на спеціальному технічному засобі газоаналізатора «Drager Alcotest 7510», а саме 2,27 проміле, ОСОБА_1 погодився, на пропозицію пройти медичний огляд на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився.

Те, що ОСОБА_1 ознайомився з результатами тесту, також підтверджується його підписом у тесті № 31 від 20 червня 2020 року на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який ОСОБА_1 не оспорювався під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції (а. с.1).

Зазначеним відеозаписом з нагрудного відеореєстратора працівників патрульної поліції в Миколаївській області при складанні відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 289917 від 20 червня 2020 року в м. Миколаєві спростовуються також твердження апелянта щодо відсутності двох свідків під час проведення огляду.

На відео видно, що свідки були присутніми спочатку проведення огляду, стоять поряд, спілкуються та підтверджують результати тесту.

До того ж, свідки надали свої письмові пояснення, які додано до матеріалів справи, та які узгоджуються з вказаним відозаписом (а.с. 5, 6).

Відповідно до частини 1 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП)

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали складено відповідно до вимог статті 256 КУпАП.

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення про справі щодо ОСОБА_1 .

Таким чином, сукупність досліджених в матеріалах справи доказів, а саме протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 289917 від 20 червня 2020 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, письмових пояснень свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , відеозапису з нагрудної камери поліцейського, свідчать про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилався на те, що при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення серії БД№289917, працівниками поліції не було проведено його огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, не складено та не додано до протоколу відповідний акт огляду, а також не оформлено направлення водія на огляд на стан сп`яніння до медичного закладу.

Проте, з цими доводами апелянта погодитись не можна.

Так, підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів алкогольного сп`яніння, а також направлення водіїв для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 р. № 1452/735 (далі - Інструкція № 1452), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядок № 1103).

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого сп`яніння (частина 1 статті 266 КУпАП, пункт 2 Інструкції №1452). Ознаками алкогольного сп`яніння є, поряд з іншим, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3 Інструкції №1452).

Огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (пункт 6 Інструкції №1452).

Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення (частина 2,3 статті 266 КУпАП).

Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС (пункт 5 Порядку № 1103).

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення (частина 4 статті 266 КУпАП, пункт 9 Інструкції №1452).

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я (пункт 6 Порядку № 1103).

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку № 1103).

Отже, із системного аналізу положень статті 266 КУпАП, Інструкції № 1452 та Порядку № 1103 вбачається, що акт огляду водія на стан алкогольного сп`яніння оформлюється працівником поліції в разі погодження водія на такий огляд. Якщо водій від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу відмовився, то за його згодою поліцейський має скласти направлення для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

В разі відмови водія від проходження огляду на місці зупинки або проведення огляду у закладі охорони здоров`я - складається протокол про адміністративне правопорушення.

Проте в даному випадку ОСОБА_1 не відмовлявся від проведення

огляду на місці зупинки транспортного засобу та не висловив незгоду

з його результатами, а тому проведення працівниками поліції огляду апелянта на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, відповідає вимогам статті 266 КУпАП та пунктів 6, 7 Інструкції № 1452, пункту 5 Порядку № 1103.

Твердження ОСОБА_1 про те, що суд безпідставно розглянув справу за відсутності адвоката, не підтверджується матеріалами справи, в яких відсутні відповідні документи, які б підтверджували наявність у апелянта адвоката, а також письмові заяви ОСОБА_1 про обов`язкову участь його адвоката в судовому засіданні під час розгляду справи в суді першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 також не заявляв клопотання про участь адвоката.

За такого твердження апелянта про те, що суд першої інстанції при розгляді справи допустив порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, в ході розгляду провадження в суді апеляційної інстанції не знайшли свого підтвердження.

З огляду на наведене, підстави для скасування постанови суду першої інстанції, як того просить апелянт, відсутні.

Керуючись статтями 283, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 липня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду І.В. Лівінський