ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2020 Справа №607/10954/20

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Грицай К.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

жителя АДРЕСА_1 , працюючого водієм

за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,-

В С Т А Н О В И В:

27.06.2020 року о 09 год. 15 хв., ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки ХАЗ 3250, номерний знак НОМЕР_1 , в м. Тернополі по вул. Руська здійснював перевезення пасажирів по приміському маршруту Тернопіль-Довжанка в кількості 35 чоловік, що перевищувало кількість місць для сидіння, визначених реєстраційними документами на транспортний засіб СХЕ 077610 (передбачено 21 місць для сидіння), чим порушив пп. 7 п. 3 Постанови Кабінету міністрів України № 392 від 20.05.2020 року.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення визнав та пояснив, що йому відомо про постанову КМУ, якою заборонено перевезення пасажирів в міському транспорті в кількості більшій ніж кількість місць для сидіння. Вказав, що у зазначений у протоколі час він виконував свої обов`язки по перевезенню пасажирів і на зупинці попереджав пасажирів щодо обмеження у перевезенні не більше 21 особи. Зазначив, що він не міг обмежити у праві на вхід у автобус особам похилого віку, не наділений повноваженнями як водій маршрутного транспортного засобу вживати заходів щодо виведення із салону транспортного засобу зайвої кількості пасажирів та не мав роз`яснень від роботодавця, як саме він повинен забезпечити перевезення пасажирів у кількості не більше 21 особи.

Крім власного визнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення доведена наступними доказами, дослідженим в судовому засіданні, а саме: даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення ГП № 139039 від 27.06.2020 року, рапортом тимчасово виконуючого обов`язки командира роти № 2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП лейтенанта поліції Гладчука Ю. від 27.06.2020 року, поясненнями ОСОБА_2 від 27.06.2020 року.

Відповідно до п.п. 7 п. 3 Постанови КМУ № 392 від 20 травня 2020 року заборонено здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, зокрема пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, крім перевезення службовими та/або орендованими автомобільними транспортними засобами працівників підприємств, закладів та установ незалежно від форми власності, які забезпечують охорону здоров`я, продовольче забезпечення, урядування та надання найважливіших державних послуг, енергозабезпечення, водозабезпечення, зв`язок та комунікації, фінансові та банківські послуги, функціонування інфраструктури транспортного забезпечення, сфери оборони, правопорядку та цивільного захисту, суб`єктів господарювання, які мають безперервний промисловий цикл, за умови забезпечення водіїв засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, у тому числі виготовленими самостійно, та використання таких засобів індивідуального захисту пасажирами під час перевезення, в межах кількості місць для сидіння, передбаченої технічною характеристикою транспортного засобу або визначеної в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, за умови інформування органів Національної поліції про здійснення перевезення.

Як установлено при розгляді справи, на підставі досліджених наявних у справі доказів, зазначених вимог Постанови КМУ № 392 від 20 травня 2020 року ОСОБА_1 не виконав, оскільки здійснював перевезення понад кількість місць для сидіння в транспортному засобі.

У відповідності до положень ст. 251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є одним з носіїв доказів в справі про адміністративне правопорушення. Іншими джерелами доказів є пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, тобто порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно ч.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

Аналізуючи матеріали адміністративної справи, пояснення ОСОБА_1 , суд виходить з наступного.

ОСОБА_1 визнав повністю свою провину та щиро розкаявся у скоєному, притягується до адміністративної відповідальності вперше, його діями не спричинено наслідків захворювання пасажирів хворобою, відносно якої встановлено карантин.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи встановлені обставини справи, особу правопорушника, характер вчиненого ним правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, зокрема, що ОСОБА_1 вживав необхідних заходів щодо інформування пасажирів про обмеження у кількості їх перевезення в салоні маршрутного транспортного засобу, а також, те що він не міг обмежити у праві на вхід у автобус особам похилого віку; крім того, не мав офіційного роз`яснення від роботодавця, яким чином водій повинен забезпечити перевезення пасажирів у кількості не більше 21 особи тавживати заходів щодо недопущення перевезення у салоні транспортного засобу зайвої кількості пасажирів, його діями не завдано шкоди іншим особам та державі, приходжу до переконання, що дії ОСОБА_1 слід визнати малозначними, внаслідок чого звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, а справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності заст. 44-3КУпАП провадженням закрити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 22, 44-3, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а справу про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП провадженням закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня отримання такої постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області .

Головуючий суддяК. М. Грицай