Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1081/20
Провадження № 3/553/595/2020
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03.09.2020м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Чистик І.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, згідно протоколу проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Ленінського районного суду м. Полтави з Управління патрульної поліції в Полтавській області надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 06 червня 2020 року о 06 год. 05 хв. у м. Полтаві пр-кт Миру, 36, ОСОБА_1 керував транспортним засобом VOLKSWAGEN TOUAREG державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому Законом порядку проводився зі згоди водія в ПОНД у чергового лікаря нарколога, чим порушив вимоги п. 2.9 «А» ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник Курило В.О. не з`явились, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Особою, щодо якої складений протокол про адміністративне правопорушення подано до суду письмові пояснення, в яких ОСОБА_1 зазначає, що 06.06.2020 року він не керував автомобілем. Через те, що вночі о 01 годині він повернувся додому пізно дружина не впустила його в помешкання. Оскільки йому ніде було переночувати, він пішов до свого припаркованого автомобілю, облаштувався на задньому пасажирському сидінні та заснув. Рано вранці 06.06.2020 року він прокинувся та вийшов за природними потребами, проте був зупинений працівниками поліції. Вони повідомили, що своїми діями ОСОБА_1 вчиняє дрібне хуліганство та попросили надати їм, документ, що посвідчує особу для складення протоколу він надав посвідчення водія, а потім його відвезли в наркодиспансер для здачі аналізу. Наголошує на тому, що транспортним засобом він не керував, у зв`язку з чим просив суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Захисником Курило В.О. також подано до суду письмові пояснення, в яких захисник також просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення та посилається на те, що матеріали справи не містять доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, переглянувши диск з відеозаписами обставин оформлення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за статтею 130 ч. 1 КУпАП, вважає необхідним провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити через відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 ч. 1 КУпАП, з наступних підстав.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, у відповідності до ст. 245 КУпАП є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 130 ч. 1 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 06 червня 2020 року о 06 год. 05 хв. у м. Полтаві пр-кт Миру, 36, ОСОБА_1 керував транспортним засобом VOLKSWAGEN TOUAREG державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому Законом порядку проводився зі згоди водія в ПОНД у чергового лікаря нарколога, чим порушив вимоги п. 2.9 «А» ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Пункт 1.10 ПДР України передбачає, що: водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі; пасажир - це особа, яка користується транспортним засобом і знаходиться в ньому, але не причетна до керування ним.

Таким чином, ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, по третє- відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під час розгляду судом справи про адміністративні правопорушення судом досліджені матеріали справи про адміністративне правопорушення та переглянуті єдиний відео файл тривалістю менше 10 секунд, наданий органом, яким був складений протокол про адміністративне правопорушення на обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

В той же час, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодного доказу, який міг би підтвердити те, що 06 червня 2020 року о 06 год. 05 хв. у м. Полтаві пр-кт Миру, 36, ОСОБА_1 керував транспортним засобом VOLKSWAGEN TOUAREG державний номерний знак НОМЕР_1 . Будь-які докази на підтвердження факту керування ним транспортним засобом, якими могли би бути відповідні рапорти співробітників поліції, диски з фіксацією факту керування транспортним засобом вказаним водієм, пояснення свідків-очевидців тощо, у справі відсутні. При цьомуна запит суду патрульної поліцією був направлений той самий відео файл тривалістю менше 10 секунд, на якому зображений ОСОБА_1 на пасажирському сидінні патрульного автомобілю.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, правопорушення (у разі його вчинення) повинно бути належним чином зафіксоване та підтверджено належними та допустимими доказами.

У зв`язку з цим, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, складений на підставі припущень про те, що автомобілем у якості водія керував саме ОСОБА_1 , який не підтверджується жодним доказом, з тих, що були надані суду на час розгляду справи, не може бути визнаний судом беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та керування ним транспортним засобом у якості водія в стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, Європейський суд з прав людини, ухвалюючи рішення у справах «Шенк проти Швейцарії» від 12.07.1988 року, «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, «Яллог проти Німеччини» від 11.07.2006 року, «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року, зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканність, на повагу до приватного і сімейного життя, таємницю кореспонденції, на недоторканність житла (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

При цьому, в силу положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Окрім цього, згідно з рішенням Конституційного суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо, є неналежними доказами.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки досліджені в судовому засіданні докази, як окремо, так і в сукупності, позбавляють суд можливості дійти до переконливого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, у зв`язку з відсутністю будь-яких належних та допустимих доказів керування ним транспортним засобом, суд вважає, що наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не підтвердилась в судовому засіданні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, ст. ст. 9, 10, 280 КУпАП, та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за статтею 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Ленінський районний суд м. Полтави.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави І. О. Чистик