Справа № 946/4086/20
Провадження № 3/946/1332/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 серпня 2020 року місто Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Бальжик О.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу з організації несення служби в м.Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області, у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст.126 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно наданих матеріалів, 18.06.2020 року о 09 годині 11 хвилини водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «BАЗ» державний номер НОМЕР_1 на перехресті вул. Аеродромна Болградське шосе в м. Ізмаїлі Одеської області, в період встановлення обмеження на право керування транспортними засобами, відповідно до постанови державного виконавця Кошовєй І.Ф. від 22.01.2015 року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав, пояснивши, що йому не було відомо про наявність рішення суду про стягнення аліментів, відкриття виконавчого провадження та, відповідно, винесення державним виконавцем постанови про встановлення обмеження на право керування транспортними засобами. Дізнавшись про вказане обмеження, він одразу сплатив існуючу заборгованість, на підтвердження чого надав постанову про скасування заходів примусового виконання.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суддя приходить такого висновку.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків тощо (ст.251 КУпАП).

Відповідно до ст.280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний, у тому числі, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

У судовому засіданні встановлено, що постановою начальника відділу ДВС Ренійського РУЮ Ковальжі О.М. від 22.01.2015 року відкрито виконавче провадження №46150004 за виконавчим листом №510/13389/13-ц, виданим 10.10.2013 року.

27.03.2019 року постановою державного виконавця Ренійського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Кошовєй І.Ф. встановлено тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

На запит суду відомості щодо вручення вищезазначених постанов ОСОБА_1 Ренійським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області надано не було.

15.07.2020 року постановами державного виконавця Ренійського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Кошовєй І.Ф. скасовано заходи примусового виконання у зв`язку з погашенням заборгованості, а також скасовано тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) надає «автономне» значення концепції «кримінальне обвинувачення», незалежне від категорій, що використовуються в національних правових системах держав - учасниць Конвенції («Адольф проти Австрії» (Adolf v. Austria), пункт 30).

Першочергова оцінка ЄСПЛ застосовності кримінального аспекту ст.6 Конвенції ґрунтується на критеріях, викладених у рішенні у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (Engel and Others v. the Netherlands) (пункти 82-83): 1) класифікація в національному законодавстві; 2) характер правопорушення та 3) суворість покарання, ризику якого піддається відповідна особа.

При цьому, в практиці ЄСПЛ перший критерій має відносну значимість та слугує тільки як відправна точка. Другий та третій критерії являються альтернативними та необов`язково застосовуються одночасно; для вирішення про застосовність ст.6 Конвенції достатньо, щоб розглядуване правопорушення за своїм характером вважалось «кримінальним» з точки зору Конвенції або щоб за вчинене правопорушення на особу покладалось покарання, яке за своїм характером та ступеню серйозності належало в цілому до «кримінальної» сфери («Озтюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany), пункт 54; «Лутц проти Німеччини» (Lutz v. Germany), пункт 55).

Аналізуючи вказані вище джерела права, враховуючи вид та розмір санкції, яка визначена національним законом за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, вважаю, що вказане адміністративне правопорушення з точки зору Конвенції можна вважати «кримінальним». Тому, з урахуванням засад правосуддя та принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, вважаю обґрунтованим застосування в даному випадку положень ст.62 Конституції України, відповідно до ч.3 якої, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, дослідивши в сукупності всі надані у справі докази, суддя приходить беззаперечного висновку про недоведеність допустимими і належними доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП. Всі сумніви в даному випадку суддя у відповідності до ст.62 Конституції України трактує на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП.

За вказаних обставин, суддя дійшла висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.1, 7, 126, 245, 247, 252, 256, 280, 284 КпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя: О.І.Бальжик