Справа № 658/3639/19
провадження № 3/658/265/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2020 року м. Каховка Херсонської області

Суддя Каховського міськрайонного суду Херсонської області Марків Т.А., розглянувши матеріали, які надійшли від Каховського ВП ГУНП у Херсонській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Карбаш Челябинської області, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, працюючої касиром-оцінювачем в Ломбард-Сейф, адреса реєстраційного обліку місця проживання: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 ,

за ч. 3 ст. 184 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 11 серпня 2019року приблизно о 23.20 год. ОСОБА_2 в м. Каховці на перехресті вул. Мелітопольській та вул. Декабристів керуючи мопедом вчинив зіткнення з автомобілем "Тойота" (номерний знак НОМЕР_1 ) в результаті ДТП автомобілі отримали пошкодження, своїми діями вчинив адміністративне правопорущення, передбачене ст. 124 КУпАП, однак не досяг 16-річного віку, тому до адміністративної відповідальності притягається його матір ОСОБА_1 .

На виклик суду ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином в установленому порядку.

Неявка ОСОБА_1 не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Диспозиція ч. 3 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

Наведена норма закону ч. 3 ст. 184 КУпАП є бланкетною.

При визначенні складу цього адміністративного правопорушення є необхідним посилання на конкретні дії, які б свідчили про порушення особою встановленого законом порядку порушення вимог законодавства у сфері захисту дитинства.

Вищезазначений протокол таких даних не містить, не вказано які винні дії ОСОБА_3 , що суперечать вимогам ПДР України (не вказано конкретний пунт що порушено) призвели до ДТП, тобто не конретизовано адміністративне правопорушення, що вчинив ОСОБА_4 .

Крім того, суб`єктами відповідальності за ч. 3 ст. 184 КУпАП є батьки або особи, що їх замінюють, проте сам протокол про адміністративне правпорушення не містить та до нього не долучені докази на підтвердження: родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; недосягнення шістнадцятирічного віку ОСОБА_2 (відсутня дата народження вказаної особи).

Адміністративне правопорушення інкриміноване ОСОБА_1 було скоєно 11серпня 2019 року, натомість протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 299412 був складений 28 серпня 2019 року, тобто з порушенням вимог, передбачених ст. 254 КУпАП, а саме протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Частиною 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

З огляду на вищевказане, беручи до уваги, що протокол складено з порушенням вимог КУпАП, він не може бути визнаний належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Суд визнає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, не підтверджена наявними доказами, а відтак в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, що є підставою для закриття провадження в справі передбаченою п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 8 9, 10, 24, 184, 247, 251,

268, 283, 284 КУпАП,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена.

Апеляція на постанову подається протягом десяти днів з дня її винесення до Херсонського апеляційного суду через Каховський міськрайонний суд Херсонської області.

Суддя Т.А. Марків