Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2020 року м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., з участю секретаря судового засідання Москалик Т.В., адвоката Зозулі М.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Млинівського районного суду Рівненської області від 17 липня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працююча, жительку АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Млинівського районного суду Рівненської області від 17 липня 2020 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що 27 квітня 2020 року вона перебувала у м. Луцьк на роботі. Їй зателефонувала знайома, яка доглядає її сина, що у нього піднялася температура. Вона не зволікаючи поїхала додому. Орієнтовно біля 00 години 10 хвилин по вулиці Рівненська в смт. Млинів Рівненської області її зупинили працівники поліції. Причину її зупинки пояснили, що вона при зміні напрямку руху не увімкнула поворот. З даними зауваженнями працівників поліції вона погодилася, після чого їй було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на що вона не погодилась. Тоді їй було запропоновано проїхати до лікарні та пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на що вона погодилася. У подальшому вона відмовилася їхати до районної лікарні, оскільки вже пройшло багато часу і їй потрібно було терміново додому до сина. Після складання акту огляду на стан алкогольного сп`яніння вона зачинила автомобіль і пішла додому.

______________________________________________________________________________ Справа № 566/460/20 Суддя в суді І інстанції Бандура А.П.

Провадження № 33/4815/547/20 Суддя Шимків С.С.

Розгляд справи відбувався за її відсутності, у зв`язку з чим вона не мала змоги надати суду свої пояснення та заперечення.

Вважає, що суд першої інстанції формально підійшов до розгляду справи та неповно з`ясував обставини, які у відповідності до ст. 280 КУпАП, зобов`язаний був з`ясувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких міркувань вважає, що оскаржувана постанова винесена судом першої інстанції з порушенням вимог ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП.

Також зазначає, що копію постанови отримала лише 23 липня 2020 року.

Просить поновити строк апеляційного оскарження, постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутності події та складу правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення клопотання про поновлення процесуального строку та про відхилення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до цих нормативних актів, оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Доказів отримання копії оскаржуваної постанови матеріали справи не містять, а тому клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , 28 квітня 2020 року, о 00 годині 45 хвилин, в смт. Млинів, вул. Рівненська,1, керувала транспортним засобом GEELY р.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота.

Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів та проведення такого огляду у медичному закладі відмовилася, чим допустила порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, що підтверджується відповідними письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , актом відмови від проведення огляду, що був складений за участі останніх, а також направленням водія на огляд до медичного закладу.

Підстав ставити під сумнів об`єктивність та неупередженість залучених свідків судом не встановлено.

Пояснення отримані у встановленому законом порядку, передбаченими способами та засвічені власноручними підписами цих осіб.

Факт наявності свідків на місці фіксації правопорушення, зміст їх пояснень підтверджується відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції.

З досліджених відеозаписів, які містяться на компакт-диску в матеріалах справи, відображено факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та від проходження такого огляду в медичному закладі. Окрім того, на відеозаписі зафіксовані пояснення надані апелянтом працівнику поліції щодо кількості вжитих нею алкогольних напоїв та подальші наміри їх вживання, а також її пропозиції останньому, які носять особистий характер та не узгоджуються з її доводами апеляційної скарги про наявність термінових сімейних обставин.

Покликання апелянта на те, що суд першої інстанції розглянув справу без її участі, у зв`язку з чим вона не могла надати пояснення, не заслуговують на увагу, оскільки ч. 2 ст. 268 КУпАП визначено категорії справ про адміністративні правопорушення, при розгляді яких присутність особи, що притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП до вищезазначеного переліку не відноситься.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №333392, актом відмови на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, направленням водія на такий огляд до медичного закладу, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції на CD-диску.

Таким чином, факт скоєння вказаного правопорушення, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується зібраними у справі доказами, які повністю узгоджуються між собою.

Підстав вважати їх недопустимими апеляційний суд не вбачає.

Наведені в апеляційній скарзі доводи вищевказаних обставин не спростовують та розцінюється апеляційний судом, як обраний спосіб захисту з метою ухилення від відповідальності.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Застосовуючи такий вид адміністративного стягнення, передбачений санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, як штраф з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік, суд першої інстанції враховував характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, те, що її дії характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпечність, становлять небезпеку дорожньому руху та несуть загрозу для його учасників.

Застосований місцевим судом до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення є справедливим та достатнім для її виправлення, а також запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини справи із урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Млинівського районного суду Рівненської області від 17 липня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Постанову Млинівського районного суду Рівненської області від 17 липня 2020 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду С.С. Шимків