Справа № 713/1468/20
Провадження №3/713/856/20
ПОСТАНОВА

іменем України

27.08.2020 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області у складі головуючого судді Пилип`юка І.В., з участю секретарки судових засідань Паучек Є.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Головного управління ДПС у Чернівецькій області Державної податкової служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянство України, не працюючого, одруженого, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.163-1 ч.1 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №24 від 06.08.2020 року, складеного головним державним ревізором-інспектором відділу контролю перевірочної роботи фізичних осіб та самозайнятих осіб управління податків і зборів з фізичних осіб Онуфреш Т.І.

Платник податків фізична особа ОСОБА_1 допустив заниження податкового зобов`язання на загальну суму 29162,00 грн., у тому числі: за липень 2017 року на суму 1592,00 грн., за грудень 2017 року на суму 16308,00 грн., за січень 2018 року на суму 5300,00 грн., за березень 2018 року на суму 2530,00 грн., за квітень 2018 року на суму 3110,00 грн., за серпень 2018 року на суму 322,00 грн., в результаті чого зменшено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за травень 2020 року, чим порушив пп. г п.198.5 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.163-1 ч.1 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, вказуючи на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, та безпідставність притягнення його до адміністративної відповідальності.

Заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.163-1 ч.1 КУпАП з таких підстав.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Диспозиція ч.1 ст.163-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

З диспозиції зазначеної статті випливає, що вона носить бланкетний характер і передбачає відповідальність за вчинення ряду окремих незаконних діянь, які врегульовані законодавством України.

Пунктом 44.1 ст.44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Відповідно до пп. г п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України, порушення якого інкримінується ОСОБА_1 , платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

А відповідно до п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України, порушення якого інкримінується ОСОБА_1 , сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Формулювання суті правопорушення, повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення його, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Надаючи оцінку наявним у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.163-1 ч.1 КУпАП доказам судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення №24 від 06.08.2020 року, який складений на підставі акту документальної позапланової перевірки №88/24-13-33-04-1/ від 06.08.2020 року, є недопустимим доказом, оскільки складений з суттєвими порушеннями вимог ст.256 КУпАП, а саме у ньому:

відсутні дані про суть адміністративного правопорушення - не зазначено коли, де, у який спосіб та які конкретно незаконні дії вчинив ОСОБА_1 , які спричинили порушення пп. г п.198.5 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, тобто не розкрито об`єктивну сторону складу адміністративного правопорушення;

суб`єкт правопорушення, передбаченого ст.163-1 ч.1 КУпАП є спеціальним, однак в матеріалах справи відсутні будь-які дані, які вказували на те, що ОСОБА_1 є керівником або іншою посадовою особою будь-якого підприємства, установи, організації, тобто відсутні будь-які дані, які б вказували на те, що саме ОСОБА_1 є суб`єктом вказаного складу правопорушення;

не зазначено мотивів і форми вини ОСОБА_1 , а отже не розкрито суб`єктивну сторону складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.163-1 ч.1 КУпАП.

Інших належних та допустимих доказів порушення фізичною особо платником податків ОСОБА_1 порядку ведення податкового обліку - суду не надано.

Відповідно до норм КУпАП, справа розглядається в межах адміністративного обвинувачення, що міститься в протоколі про адміністративне правопорушення і встановлення інших обставин, які знаходяться за межами обвинувачення та погіршують становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є неприпустимим, оскільки порушує право на захист від конкретного обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

Згідно ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Враховуючи, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Аналізуючи докази по справі, суд дійшов висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.163-1 ч.1 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.163-1 ч.1, 247 ч.1 п.1, 251, 252, 268, 284 ч.3, 287, 294 КУпАП, Суд,

ПОСТАНОВИВ :

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 провадженням закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.163-1 ч.1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: І. В. Пилип`юк