Справа № 468/563/20-п
Провадження № 33/812/258/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 серпня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць В.В.

із секретарем судового засідання Лівшенком О.С.,

за участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , та його представника адвоката Іванової Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану його представником - адвокатом Івановою Тетяною Вікторівною - на постанову судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 14 липня 2020 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 гривень та позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Баштанського районного суду Миколаївської області від 14 липня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Іванову Т.В. - подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову Баштанського районного суду Миколаївської області від 14 липня 2020 року скасувати та провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. або на підставі п. 6 ст. 247 КУпАП у зв`язку із скасуванням 01 липня 2020 року акту, який встановлював адміністративну відповідальність за таке правопорушення.

Апелянт зазначав, що судом в порушення ст. 268 КУпАП розглянуто справу без участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, чим позбавлено його права надати суду пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися допомогою захисника. Крім того, зазначає, що винесенню оскаржуваної постанови передувало винесення у даній справі іншої постанови суддею Баштанського районного суду Миколаївської області Янчука С.В. від 20 травня 2020 року, якою адміністративну справу відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП було повернуто для доопрацювання до Білозерського ВП ГУНП в Херсонській області у зв`язку із порушенням вимог пунктів 6, 7, 15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення. Проте, 26 червня 2020 року адмінматеріали направлено повторно до суду. Таким чином, на думку апелянта, з огляду на встановлені постановою суду від 20 травня 2020 року порушення при складанні протоколу відносно ОСОБА_1 , зазначений протокол та пояснення свідків не можуть вважатися належними та допустимими доказами його вини.

Також апелянт вказує про відсутність у матеріалах адміністративної справи відеозапису з нагрудної камери поліцейських, що на думку апелянта є вирішальним доказом, оскільки він заперечує встановлені при винесенні судом постанови факти, зокрема, щодо його відмови пройти огляд на стан сп`яніння який йому ніхто не пропонував: ні за допомогою газоаналізатора, ні у медичному закладі, та про присутність при цьому свідків, які зазначені у протоколі. Доказом своїх доводів зазначає також відсутність в матеріалах справи форми направлення його на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, висновку/акту медичного огляду, висновок про результати огляду на стан алкогольного сп`яніння, в якому було б зазначено про відмову пройти такий огляд.

За твердженням ОСОБА_1 , ним без ознайомлення був підписаний протокол, у якому, як пояснили йому поліцейські, було зазначено про скоєння правопорушення, яке полягає у керуванні транспортним засобом без пристебнутого ремені безпеки, а про те, що протокол складено за вчинення ним правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП дізнався тільки з оскаржуваної постанови суду.

Апелянт звертає також увагу суду на скасування адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП з 1 липня 2020 року у відповідності до Закону України від 17 червня 2020 року №720-ІХ, внаслідок чого провадження по справі повинно бути закрито.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, та його захисника на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст 252 КУпАП).

З оскаржуваної постанови вбачається, що обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом першої інстанції встановлені правильно, такі висновки ґрунтуються на доказах, які досліджені під час судового розгляду.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР № 205991 від 20.04.2020 р., водій ОСОБА_1 20 квітня 2020 року о 10год. 30 хв. на 210 км автодороги Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, керуючи автомобілем марки «DАF XF 105.410» (н.з. НОМЕР_1 ) з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, млява мова), в порушення вимог п. 2.5 ПДР України, в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та в медичному закладі в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 від підпису в протоколі та від дачі пояснень відмовився в присутності двох свідків.

Факт відмови ОСОБА_1 на вимогу патрульного поліцейського пройти відповідно до встановленого законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння підтверджений письмовими поясненнями двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

В поясненнях свідка ОСОБА_2 вказано, що в його присутності водій ОСОБА_1 на місці зупинки пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння відмовився, а також відмовився їхати до медичного закладу та підписувати протокол і давати пояснення.

В поясненнях свідка ОСОБА_3 вказано, що в його присутності водій ОСОБА_1 на місці зупинки пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням Алкотестера «Драгер» відмовився, а також відмовився їхати до медичного закладу та підписувати протокол і давати пояснення.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що сукупність наявних в матеріалах справи та досліджених судом доказів свідчить про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,. оскільки ними доведено порушення ОСОБА_1 вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху щодо обов`язку водія на вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Твердження апелянта, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд на місці не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджені зібраними у справі доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні: направлення ОСОБА_1 на огляд з метою визначення стану сп`яніння, акту медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду, апеляційний суд відхиляє, так як відповідно до вимог Розділу III Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 року № 1452/735, акт медичного огляду на стан сп`яніння особи складається за результатами такого огляду. У випадку відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння акт огляду не складається.

Не можуть бути прийняті до уваги доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції ст. 268 КУпАП в зв`язку з розглядом справи без участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, за відсутності доказів належного повідомлення такої особи про дату, час та місце розгляду справи, оскільки це не є безумовною підставою для скасування судового рішення. Крім того, ОСОБА_1 скористався послугами адвоката, який від його імені подав апеляційну скаргу, адвокат Іванова Т.В. та ОСОБА_1 приймали участь в судовому засіданні у суді апеляційної інстанції та надавали пояснення щодо обставин справи, в зв`язку з чим слід вважати поновленими передбачені ст. 268 КУпАП права ОСОБА_1 .

Посилання апеляційної скарги на те, що постановою Баштанського районного суду Миколаївської області від 20 травня 2020 року адміністративну справу відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП було повернуто для доопрацювання до Білозерського ВП ГУНП в Херсонській області у зв`язку із порушенням вимог пунктів 6, 7, 15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, не доводить, що протокол про вчинене ОСОБА_1 правопорушення є неналежним доказом у справі.

До того ж вказаний протокол складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 296 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Твердження апелянта, що протокол складався за інше правопорушення, будь якими доказами у справі не підтверджено, до того ж зі змісту апеляційної скарги та пояснень ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції вбачається, що він не читав складеного стосовно нього працівниками поліції протоколу.

Відсутність в матеріалах відеофіксації правопорушення не спростовують висновків суду, які підтверджуються іншими зазначеними у постанові суду доказами, які є належними і допустимими та в своїй сукупності з точку зору достатності та взаємозв`язку підтверджують винуватість ОСОБА_4 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП правопорушення.

На виклик апеляційного суду в судове засідання свідки ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не з`явилися, проте викладені ними у письмових поясненнях обставини апелянтом ніякими доказами не спростовано.

До того ж у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_4 не була доведена невідповідність висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній постанові, щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість, - дійсним обставинам складення працівниками патрульної поліції протоколу про адміністративне правопорушення

Посилання ОСОБА_4 у суді апеляційної інстанції на те, що у нього не вилучалося водійське посвідчення, що може свідчити про те, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, не приймаються до уваги, оскільки як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, керування його транспортним засобом було передано іншій особі - ОСОБА_5 , отже, ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом.

Також не заслуговують на увагу доводи, щодо закриття провадження у зв`язку із скасуванням акту, який встановлює адміністративну відповідальність, за частиною 1 статті 130 КУпАП, виходячи як з дати, коли відбулася подія адміністративного правопорушення (20 квітня 2020 року), так і змісту самого Закону, на який посилається водій, що був чинним з 1 по 3 липня 2020 року, та посилив відповідальність водіїв, кваліфікуючи такі дії як кримінальний проступок, внаслідок чого зворотної дії у часі не має. Викладене підтверджується роз`ясненнями Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду № 370/1/158-20 від 03 липня 2020 року, згідно яким до осіб, які до 01 липня 2020 року вчинили керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі статті 130 КУпАП, має бути застосовано закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.

З урахуванням наведеного, суд дійшов правильного висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

За такого немає підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що просить апелянт.

Тому прийняте суддею рішення є законним та не підлягає скасуванню.

Стягнення за вчинення адміністративного правопорушення призначено ОСОБА_1 з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП та ст. 36 КУпАП, а вид стягнення та розмір штрафу визначений відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подану його представником - адвокатом Івановою Тетяною Вікторівною, залишити без задоволення.

Постанову судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 14 липня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду В.В. Коломієць