ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 569/8838/20

19 серпня 2020 року

м.Рівне

Суддя Рівненського міського суду Даш`ян К.Е. розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_2 , ( паспорт серія НОМЕР_1 від 06.10.2010 року), і.п.н. НОМЕР_2 ,

за ч.2 ст. 184 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

28.05.2020 року інспектором складено протокол серії АПР18 №429917, з якого вбачається, що гр.. ОСОБА_1 не приділила належної уваги вихованню малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилося в тому, що остання 20.05.2020 року близько 14 год. в супермаркеті «Наш Край» за адресою м.Рівне, проспект Г.Безручка, 5 здійснила крадіжку пляшку горілки «Хлібний дар» вартістю 95 грн.

Своїми діями допустила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду справи, у судове засідання не з"явилась. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду надійшло.

За наведених обставин, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності правопорушника на підставі наявних матеріалів, що відповідає положенню ст. 268 КУпАП.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 року №11 „Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст.276 КУпАП, де зазначено, що згідно зі ст.245 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст..12 ЗУ «Про охорону дитинства», батьки, або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитину на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Згідно ч.2 ст.184 КУпАП ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, тягнуть за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, підтверджується матеріалами справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №429917, який відповідно до ст. 251 КУпАП є доказом у справі про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями та іншими матеріалами справи.

Проаналізувавши докази по справі, вважаю, що в діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушення, передбаченого ст.184 ч.2 КУпАП, оскільки вона не виконує свою доньку, передбачених законом, обов`язків щодо виховання своїх неповнолітніх дітей, повторно протягом року, а тому слід визнати її винною за ч.2 ст.184 КУпАП та накласти адміністративне стягнення - штраф у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 1700грн.

Призначаючи вид та розмір адміністративного стягнення, суд враховує обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність відповідно до вимог ст.ст.34, 35, 283 КУпАП. При накладенні адміністративного стягнення враховується ступінь вини та матеріальний стан особи, яка притягається до адміністративної відповідальності відповідно до ст.33 КУпАП.

Крім того, згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Згідно п.5 ч.2 ст.4 ЗУ "Про судовий збір" ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення дорівнює 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Таким чином, розмір судового збору, що підлягає стягненню з правопорушника складає 420 грн. 40 коп..

Керуючись ст.40-1, ч.1 ст.184, 276, 279, 280, 283, 285, 289 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення - штраф в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700(одна тисяча сімсот)грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп. (чотириста двадцять грн. 40 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова про застосування адміністративного стягнення може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через місцевий суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Рівненського міського суду К.Е. Даш`ян