ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/998/20 Справа № 206/2319/20 Суддя у 1-й інстанції - Поштаренко О. В. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в особі судді Коваленко В.Д., за участю ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27 липня 2020 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

ОСОБА_1 визнано винуватим в тому, що він о 10 годині 45 хвилин 09.05.2020 року в м. Дніпро по вул. Рощинська, 47 керував транспортним засобом BMW 5251 державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, остільки на його думку постанова суду є необґрунтованою, допущено неповноту судового розгляду, а також те, рішення прийнято на припущеннях.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_1 на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що свідчить, на його думку, про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я. На його думку, він був позбавлений можливості у встановленому законом порядку пройти огляд на стан сп`яніння. Посилається на позитивні дані про особу та суворість призначеного покарання.

Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є законними та відповідають фактичним обставинам справи.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Місцевий суд під час розгляду справи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 дотримався вказаних вимог закону в повному обсязі.

Доводи ОСОБА_1 про невинуватість у скоєному спростовані:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 190054 від 09.05.2020, з якого вбачається, що о 10 годині 45 хвилин 09.05.2020 року в м. Дніпро по вул. Рощинська, 47, ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW 5251, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків. В результаті він порушив п.2.5 Правил дорожнього руху (а. с. 1);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в яких зазначено, що 09.05.2020 о 10 год. 45 хв. в м. Дніпро по вул. Рощинська, 47, про те, що в їх присутності водій ОСОБА_1 який керував транспортним засобом BMW 5251, д.н.з. НОМЕР_1 , відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі (а.п. 4,5);

З оглянутого відеозапису, з нагрудної камери інспектора патрульної поліції, вбачається, що водієві ОСОБА_1 інспектором патрульної поліції було запропоновано пройти освідування на стан наркотичного сп`яніння та в медичному закладі, однак від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду, водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків. При цьому він зазначив: «Що в нього не має часу» (а.с. 11);

Зазначеними доказами в повній мірі доведено винуватість ОСОБА_1 у інкримінованому адміністративному правопорушенні, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП.

Відповідно до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно п. 3, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року, огляд проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

- лікарем закладу охорони здоров`я.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що вказані вимоги Закону були виконані належним чином.

Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги щодо відсутності в матеріалах справи бланку направлення на проходження огляду стану сп`яніння не є беззаперечним доказом порушення з боку працівників поліції порядку направлення водія для огляду на стан наркотичного сп`яніння, адже ОСОБА_1 , відмовившись від проходження медогляду, поїхав за своїми справами.

Інші доводи ОСОБА_1 мають надуманий характер, суперечать зібраним доказам та спрямовані на його уникнення від адміністративної відповідальності.

Істотних порушень, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду не встановлено.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв обґрунтоване та законне рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджено належними, допустимими, достатніми доказами, які доповнюють один одного та були належно дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» ( рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Місцевий суд також обґрунтовано застосував стягнення у межах санкції ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом та розміром, є справедливим та обгрунтованим.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що зазначену апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції, як законну - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27 липня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом на 1 рік, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Коваленко В.Д.