Номер провадження: 33/813/1011/20
Головуючий у першій інстанції Аліна С.С.
Доповідач Толкаченко О. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2020 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Толкаченко О.О., за участю секретаря судового засідання Маслова Р.Ю., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Клименка А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Клименка А.А. на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 20 липня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

зазначеною постановою

ОСОБА_1 вич, ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі - 17000 гривень. Стягнутий судовий збір у розмірі 420 гривень 40 копійок.

Відповідно до оскарженої постанови суду, водій автобусу «Пасажирський Богдан А09201, державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 , 22.06.2020 року о 13 год. 28 хв., здійснив перевезення пасажирів у кількості 25 осіб, при дозволеній кількості у 22 особи, чим порушив п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

Не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції, захисник Клименко А.А. подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржену постанову скасувати та постановити нову, якою визнати ОСОБА_1 невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що суд першої інстанції не прийняв до уваги пояснення ОСОБА_1 про те, що кількість пасажирів в автобусі була допустимою, оскільки у якості пасажирів автобуса було троє дітей, які їхали знаходячись на руках у батьків, що не є порушенням Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту.

Заслухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Клименка А.А., які підтримали доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Частиною 7 ст. 294 КпАП України передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ч.1 та 2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Диспозиція ст.44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами

Підпунктом 7 пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 року №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» зазначено, що перевезення пасажирів дозволено в межах кількості місць для сидіння, передбаченої технічною характеристикою транспортного засобу або визначеної в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів в міському електричному (трамвай, тролейбус) та автомобільному транспортному засобі, що здійснює регулярні пасажирські перевезення на міських маршрутах.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 додержався вимог статей 245 та 252 КУпАП та на підставі аналізу доказів, досліджених під час судового розгляду, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов до обґрунтованих висновків про винуватість ОСОБА_1 ст.44-3 КУпАП.

Так, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АА №079330 відповідно до якого, водій ОСОБА_1 22.06.2020 року о 13 год. 28 хв., здійснив перевезення пасажирів у кількості 25 осіб, при дозволеній кількості - 22 особи, чим порушив п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Вказаний протокол був власноруч підписаний ОСОБА_1 та в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення» він зазначив, що з протоколом не згоден, оскільки перевозив 22 сидячих пасажири, а 3 дітей були у них на руках.

Апеляційний суд вважає неспроможними доводи апеляційної скарги про те, що не є порушенням «Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту» перевезення дітей, які були пасажирами автобуса та їхали знаходячись на руках у батьків, з огляду на таке.

Згідно технічних характеристик транспортного засобу «Богдан» А 09201 кількість місць для сидіння без водія у вказаному транспортному засобі складає 22 місця.

Разом з цим, відповідно до п.12 ч.2 «Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту», пасажир - особа, якій надається послуга з перевезення транспортним засобом та яка не бере участь у керуванні ним.

Враховуючи викладене, апеляційний суд зазначає, що діти також є пасажирами автобусу, у зв`язку з чим водій ОСОБА_1 перевозив 25 пасажирів.

В свою чергу у п.п.7 п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 року №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», зазначено, що кількість пасажирів не повинна перевищувати кількості сидячих місць.

Апеляційний суд наголошує, що не виконавши встановленні Кабінетом Міністрів України карантинні обмеження, ОСОБА_1 свідомо поставив під загрозу життя та здоров`я інших людей, а контролювати кількість пасажирів, які знадяться в салоні автобусу (маршрутного таксі), забезпечення безпеки їх життю та здоров`ю - є безпосереднім обов`язком водія транспортного засобу, який здійснює пасажирське перевезення.

Між тим, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції у своїй постанові помилково вказав на порушення ОСОБА_1 правил, передбачених п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з огляду на те, що на час вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення діяли положення Постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 року №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Відповідно до п.4) ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право постанову змінити.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника Клименка А.А. задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції змінити.

Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Клименка А.А. - частково задовольнити.

Постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 20 липня 2020 року, якою ОСОБА_1 , визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП - змінити.

Виключити з мотивувальної частини оскарженої постанови суду першої інстанції посилання на порушення ОСОБА_1 п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Доповнити мотивувальну частину постанови посиланням на порушення ОСОБА_1 правил, встановлених п.п.7 п.3 Постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 року №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

В решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.О. Толкаченко