ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/12/20 Справа № 203/3018/19 Суддя у 1-й інстанції - Смольняков О. О. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький Р. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2020 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мудрецький Р.В., за участю особи, що притягується до відповідальності, - ОСОБА_1 , його захисника адвоката Олексієнко Ю.О., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Олексієнко Ю.О. в інтересах ОСОБА_1 на постановуКіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у сумі 136 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 384,20 гривень.

Згідно з постановою суду, 17.08.2019о 13 год. 35 хв. в м. Дніпро по пр. Л. Стромцова висловлювався нецензурною лайкою під час адміністративного затримання, намагався залишити місце, на неодноразові законні вимоги припинити правопорушення не реагував та чинив фізичний супротив під час затримання, чим здійснив злісну непокору законній вимозі працівників поліції.

В апеляційній скарзі адвокат Олексієнко Ю.О. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати та провадження у справі закрити, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вважає вказану постанову незаконною та необгрунтованою, та такою, яка винесена судом з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Захисник вказує на те, що фабула інкримінованого правопорушення не містить формулювання обвинувачення за нецензурну лайку.

Звертає увагу на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, яке саме правопорушення вимагав припинити поліцейський та не вказано, хто саме з працівників поліції висунув таку вимогу до ОСОБА_1 . Таким чином, суду не було надано доказів того, що ОСОБА_1 скоював саме злісну непокору працівнику поліції.

При цьому, захисник зауважує, що відеозаписом не зафіксовано належного представлення поліцейським громадянину.

Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції цих вимог закону не дотримався, належним чином обставини справи не з`ясував, не надав належної оцінки наданим доказам, внаслідок чого дійшов передчасного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Так, ст. 185 КУпАП передбачено відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

У відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП, протоколі про адміністративне правопорушення, крім іншого, зазначаються місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол цим вимогам закону не відповідає, оскільки у ньому не розкрито об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, зокрема, відсутнє посилання на те, від виконання яких саме вимог працівників поліції відмовився ОСОБА_1 та у зв`язку з чим його відмову слід вважати злісною непокорою.

Не зафіксовано цих відомостей й на відеозаписі з нагрудних камер поліцейських.

Наведеним обставинам суд під час ухвалення оскаржуваного рішення належної оцінки не надав, внаслідок чого дійшов до передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Зважаючи на те, що суд в силу наданих йому повноважень не може самостійно розкривати зміст правопорушення, яке ставиться особі у провину, беручи до уваги ці недоліки протоколу, які не можуть бути усунені під час судового розгляду, а також й відсутність доказів вчинення правопорушення, підстави для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 185 КУпАП відсутні.

Поряд із цим, вирішуючи питання про законність судового рішення, суд виходить також й з того, що правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП повинно проявлятись у відмові від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівників поліції при виконанні службових обов`язків, або у відмові, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Дане правопорушення обов`язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції при виконанні ним службових обов`язків, оскільки вимога працівника міліції або розпорядження це - акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, який має бути законодавчо обґрунтований.

Виходячи з наведеного, на наявність складу даного правопорушення в діях особи впливає не лише вимога, яка була поставлена працівниками поліції, але і у зв`язку з чим вона висувалась.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для затримання та складання протоколу за ст. 185 КУпАП стало отримання працівниками поліції орієнтування на розшук автомобіля ОСОБА_1 , який зі слів заявника вчинив ДТП.

При цьому, після затримання останнього, щодо ОСОБА_1 було складено також й протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Між тим, згідно наданих апелянтом під час судового розгляду копій судових рішень Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 жовтня та 24 грудня 2019 року, провадження у справах було закрито, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу цих адміністративних правопорушень.

На переконання суду апеляційної інстанції, наведені обставини також ставлять під сумнів законність будь-яких вимог працівників поліції, оскільки дії, які передували затриманню ОСОБА_1 та складанню за ст. 185 КУпАП протоколу, визнані у судовому порядку такими, що не містять складу адміністративних правопорушень.

Отже, апеляційною інстанцією встановлено, що справу суд першої інстанції розглянув з порушенням вимог ст.ст. 279, 280 КУпАП. Докази, наявні у справі, у відповідності з вимогами ст. 252 КУпАП перевірені не були, внаслідок чого суд першої інстанції дійшов до необґрунтованого висновку, про доведеність провини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП,

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати із закриттям провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Олексієнко Ю.О. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08листопада 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, скасувати, та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Мудрецький Р.В.