Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2020 року м. Рівне

Справа № 572/1305/20

Провадження 33/4815/490/20

Рівненський апеляційний суд в складі судді Ковальчук Н. М.

з участю ОСОБА_1 ,

захисника ОСОБА_1 - адвоката Мазурка Р. В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сарненського районного суду Рівненської області від 30 червня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 30 червня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-2 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 420,40 грн.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що постанова суду є незаконна, прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права. Судом першої інстанції не з`ясовано всі фактичні обставини справи. Не заперечує встановлення судом факту вчинення правопорушень, зазначає, що суд не взяв до уваги обставини, що пом`якшують вину, те, що він працює машиністом тепловоза у виробничому структурному підрозділі «Локомотивне депо Ковель», має на утриманні неповнолітню дитину та є особою, що постраждала від наслідків ЧАЕС. За таких обставин суд мав би визнати правопорушення малозначним. З огляду на зазначене просить постанову Сарненського районного суду Рівненської області від 30 червня 2020 року скасувати, провадження у справі за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити, звільнити його від відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 , його захисник подали до суду клопотання про закриття провадження у справі та передачу адміністративної справи щодо ОСОБА_1 на розгляд трудового колективу «Обертового локомотивного депо Сарни» регіональної філії «Львівська залізниця».

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено: 06.05.2020 року ОСОБА_1 о 07 год. 45 хв. в м. Сарни по вул. Київська 22/1 керував автомобілем «FORD TRANSIT CONNECT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови) і від проходження огляду на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest № 0317» та у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Протокол підписано свідками ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Їх письмові пояснення містяться у матеріалах справи.

06.05.2020 року ОСОБА_1 о 07 год. 45 хв. в м. Сарни по вул. Київська 22/1, керуючи автомобілем «FORD TRANSIT CONNECT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , допустив порушення п. п. 2.3.б, 12.1, п.13.1. Правил дорожнього руху України, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з мотоциклом марки «Viper» реєстраційний номерний знак «VIPER ZJ150-2R», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 .

В результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

06.05.2020 року ОСОБА_1 о 08 год. 00 хв. в м. Сарни Рівненської області по вулиці Київській, керуючи автомобілем «FORD TRANSIT CONNECT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце пригоди до приїзду працівників поліції, чим порушив п.2.10а Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення за ст.122-4 КУпАП. Відповідальність за вказаною нормою наступає у разі залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Ухвалюючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень за ч.1 ст.130, ст. 124, ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Такий висновок ґрунтується на фактичних обставинах, ОСОБА_1 в цій частині постанову суду першої інстанції не оспорює.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив звільнити його від адміністративного стягнення з підстав, зазначених у ст.22 КУпАП, та закрити провадження за малозначністю вчиненого правопорушення.

До апеляційного суду подав клопотання про закриття провадження у справі з підстав, зазначених у ст.21 КУпАП, та передати адміністративну справу на розгляд трудового колективу «Обертового локомотивного депо Сарни» регіональної філії «Львівська залізниця».

На думку апеляційного суду, доводи ОСОБА_1 щодо наявності підстав для звільнення від адміністративної відповідальності не заслуговують на увагу, виходячи із слідуючого.

Згідно ст. 21 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. Малозначним є правопорушення, яке не становить великої суспільної шкідливості й не завдало значних збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення, як то передбачено ст.33 КУпАП, враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Приймаючи до уваги встановлені обставини, те, що ОСОБА_1 вчинив три правопорушення, які між собою взаємопов`язані його винними діями, тому, в сукупності, ці правопорушення не можна віднести до категорії таких, що не становлять великої суспільної шкідливості й не завдають збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам.

З огляду на зазначене, клопотання про звільнення від відповідальності та закриття провадження у справі не підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції, з врахуванням положень ч.2 ст.36 КУпАП, вірно визначив стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, за ч.1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на вищезазначене, апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржувану постанову залишити без змін.

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну ОСОБА_1 відхилити.

Постанову Сарненського районного суду Рівненської області від 30 червня 2020 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130, ст. 124, ст. 122-2 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду Ковальчук Н.М.