Номер провадження: 33/813/246/20
Номер справи місцевого суду: 492/2131/19
Головуючий у першій інстанції Черевата В.І.
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2020 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Журавльов О.Г., за участю секретаря Воронової Є.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Арцизького районного суду Одеської області від 24 грудня 2019 року,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №093593 від 29.11. 2019 року 29 листопада 2019 року о 09 годині 10 хвилин, в м. Арциз Одеської області по вул. Соборна, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «BMW 520», державний номер НОМЕР_1 , при виконанні обгону, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем марки «TOYOTA COROLLA», державний номер НОМЕР_2 , який рухався попутно і повертав ліворуч. В результаті порушення Правил дорожнього руху України транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 14.2-б Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Крім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №093592 від 29.11.2019 року 29 листопада 2019 року о 09 годині 10 хвилин, в м. Арциз Одеської області по вул. Соборна, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «BMW 520», державний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія, у встановленому законом порядку у присутності двох свідків із застосування приладу «Драгер», результат позитивний 0,48 проміле алкоголю, чим порушено вимоги п. 2.9 а «Правил дорожнього руху України», за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Арцизького районного суду Одеської області від 24 грудня 2019 року адміністративні справи за вказаними протоколами були об`єднані в одне провадження.

Постановою судді Арцизького районного суду Одеської області від 24 грудня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення:

- за ст. 124 КУпАП у виді штрафу у розмірі 340 гривень 00 копійок;

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 10 200 гривень 00 копійок з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 рік.

У відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточно накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 10 200гривень 00 копійок з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 384 гривні 20 копійок.

Не погодившись з прийнятою постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, адміністративну справу відносно нього закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що:

1) з моменту скоєння ДТП до прибуття поліції минуло більш двох годин, що виключає його вину;

2) він не погодився з результатами приладу «Драгер», про що зазначив в протоколі та його не було доставлено в медичний заклад для обстеження на стан алкогольного сп`яніння;

3) одним із свідків є другий учасник ДТП, тобто зацікавлена особа, тому поліцейськими було порушено вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції;

4) зазначає, що тестер «Драгер» 6810 нормативно не допущений до використання, останній раз був калібрований 18.12.2018 року;

5) в скоєні ДТП є вина іншого водія автомобілем марки «TOYOTA COROLLA», державний номер НОМЕР_2 , який міняв напрямок руху;

6) його вина в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не доведена.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав доводи своєї апеляційної скарги, просив суд її задовольнити.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку про відмову у задоволені апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вивчивши матеріали адміністративного провадження за ст. 124 КУпАП, суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги та відмову у її задоволенні виходячи з наступного.

Встановлено, що 29 листопада 2019 року о 09 годині 10 хвилин, в м. Арциз Одеської області по вул. Соборна, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «BMW 520», державний номер НОМЕР_1 , при виконанні обгону, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем марки «TOYOTA COROLLA», державний номер НОМЕР_2 , який рухався попутно і повертав ліворуч, чим порушив вимоги п. 14.2 (б) Правил дорожнього руху, в результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Всупереч доводів апеляційної скарги, вина правопорушника підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що від надання пояснень та підпису водій ОСОБА_1 відмовився, схемою місця ДТП, яка підписана ОСОБА_1 .

Матеріали справи не містять доказів неправильності або неповноти адміністративних матеріалів.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пунктом 1.4 Правил дорожнього руху передбачено, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до п. 10.1 Правил дорожнього руху України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно п. 14.2 (б) Правил дорожнього руху перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що: водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч.

Враховуючи встановлене, суд з`ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, всупереч доводів апеляційної скарги, дійшов до обґрунтованого висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Переглядаючи в апеляційному порядку постанову судді Арцизького районного суду Одеської області від 24 грудня 2019 року та адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд дійшов висновку щодо необґрунтованості апеляційної скарги ОСОБА_1 виходячи з наступного.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння, встановлений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою спільним наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Відповідно до п. 6 Розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Всупереч доводів апеляційної скарги, вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №093592 від 29.11.2019 року, складеним за фактом порушення водієм ОСОБА_1 п. 2.9.а Правил дорожнього руху України, яким встановлено керуванням водієм ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, з якого також вбачається, що водія було відсторонено від подальшого керування транспортним засобом та передано автомобіль ОСОБА_1 , поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили, що в їхній присутності стан на алкогольне сп`яніння водія ОСОБА_1 був перевірений алкотестером Драгер, який показав 0,48%, актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, чек Драгер тесту, з якого вбачається дата останнього калібрування 18.12.2018 року, диском відеозапису (а.п.19-26).

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст. 33 КУпАП передбачено, що при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Доводи апеляційної скарги щодо спливу дійсності державної реєстрації DRAGER «Alkotest 6810», свідоцтво про якого було дійсне до 10.02.2015 року, суд не приймає до уваги, оскільки відповідно до листа Українського медичного центру сертифікації МОЗ України №45 від 18.01.2018 року, виріб медичний Drager Alkotest 6810 був зареєстрований в Україні згідно Порядку державної реєстрації медичної техніки та виробів медичного призначення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 09.11.2004 року № 1497 (далі Постанова КМУ №1497), що підтверджується наявністю даних у архіві щодо свідоцтва про державну реєстрацію №7261/2007 від 10.02.2010 року, термін дії до 10.02.2015 року.

01.07.2015 року введений в дію Технічний регламент щодо медичних виробів (далі ТР), затверджений Постановою КМУ від 02.10.2013 року № 753, згідно якого введення в обіг та/або в експлуатацію медичних виробів дозволяється після підтвердження відповідності їх вимогам цього ТР, а Постанова КМУ № 1497 втратила чинність. Реєстр медичної техніки та виробів медичного призначення згідно ТР не ведеться.

Використання медичних виробів «Газоаналізатори Drager Alkotest 6810», виробництва Drager Safety AG & Co. KGaA, Німеччина, які були завезені та реалізовані на територію України та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10.02.2010 року по 10.02.2015 року є можливим, а закінчення терміну дії свідоцтва означало припинення можливості їх ввезення та введення в експлуатацію, але не впливало на вироби, які вже були введені в експлуатацію використовувались у практиці.

Доводи апелянта про те, що він не погоджується з результатами обстеження алкотестером Драгер є необґрунтованими, оскільки матеріалами справи підтверджено, що на проходженні медичного огляду у медичному закладі ОСОБА_1 не наполягав, погодився з результатами огляду на місці затримання. Протокол про адміністративне ОСОБА_1 підписано не було, в зв`язку з відмовою від підпису, в присутності двох свідків. Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 висловив свою незгоду з результатами освідування DRAGER «Alkotest 6810», про що зазначив в протоколі, не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції (а.п.19).

Враховуючи встановлене, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9. а Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доказів, які б спростовували встановлені обставини, ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не надано.

Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин, що виникли, і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм матеріального та процесуального права зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.

Таким чином, апеляційний суд не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Арцизького районного суду Одеської області від 24 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Г.Журавльов