КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 серпня 2020 року м. Київ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду - Дзюбін В.В.

представника Київської митниці Держмитслужби - Тищенка Ю.В.,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою представника Київської митниці Держмитслужби Красильникової Софії Анатоліївни на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 05 червня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України, п. 1 ст. 247 КпАП України,

у с т а н о в и в:

Цією постановою судді місцевого суду провадження в справі щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Білорусь, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

закрите на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України, в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Зі змісту протоколу про порушення митних правил № 0352/10000/20 від 15.11.2019 року вбачається, що 13 листопада 2017 року гр. Республіки Білорусь ОСОБА_1 ввіз на митну територію України в режимі "тимчасового ввезення до 1 року" по "червоному коридору" через пункт пропуску "Гоптівка" Харківської митниці ДФС легковий автомобіль марки "OPEL ASTRA", знак реєстрації НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , рік випуску 2003, об`єм двигуна 1598 cм куб., тип двигуна бензин і на даний час не вивіз його за межі митної території України.

Співробітниками Київської митниці Держмитслужби було встановлено, що строк тимчасового вивезення даного транспортного засобу закінчився 13 листопада 2018 року.

Так, митний орган стверджує, що своїми діями громадянин Республіки Білорусь ОСОБА_1 перевищив встановлений ч. 1 ст. 380 Митного кодексу України строк тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування більше ніж на 30 діб.

У зв`язку з цим, відносно останнього, 15 листопада 2019 року уповноваженою особою Київської митниці Держмитслужби було складено протокол про порушення митних правил за ч. 6 ст. 481 МК України - перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб.

Таким чином, митний орган вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки порушення митних правил, передбачені ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України.

Суддя місцевого суду в постанові, мотивуючи винесене рішення про закриття адміністративної справи, дійшов наступних висновків.

Так, на час ввезення транспортного засобу положеннями ч. 3 ст. 481 МК України була встановлена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на десять діб, що тягнуло за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17 000 грн).

Законом України № 2612-VIII від 08 листопада 2018 року статтю 481 МК України було доповнено частиною шостою, яка передбачає відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування, що тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

Таким чином, станом на час події інкримінованого правопорушення частина шоста не була передбачена Митним кодексом України, відповідно не була передбачена і така відповідальність.

В апеляційній скарзі представник Київської митниці Держмитслужби Красильникова Софія Анатоліївна, не погодившись з винесеною суддею місцевого суду постановою про закриття провадження в справі щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України, вважаючи її незаконною та необґрунтованою, а висновок про відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 471 Митного кодексу України, помилковим і безпідставним, просить: постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 05.06.2020 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_1 винуватим у порушенні митних правил, передбачених ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.

ОСОБА_1 у засідання апеляційної інстанції не прибув, при цьому належним чином повідомлявся про день, час і місце її апеляційного розгляду /а. с. 82-87, 100-101/. Проте просив розглядати дану справу в апеляційному порядку за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту оскаржуваної постанови та доводів, викладених у апеляційній скарзі представником Київської митниці Держмитслужби Красильниковою С.А., яку підтримав, даючи пояснення в судовому засіданні апеляційної інстанції представник Київської митниці Держмитслужби Тищенко Юрій Віталійович; вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши та оцінивши доводи учасників апеляційного розгляду, - суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає за таких підстав.

За змістом ст. ст. 245, 251, 252, 280 КпАП України, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також при розгляді справ про адміністративні правопорушення необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КпАП України, а зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 цього Кодексу. У ній, зокрема, потрібно наводити докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначати мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Разом з тим, за змістом п. 42 рішення Європейського суду з прав людини "Бендерський проти України" від 15.11.2007 року зазначається, що право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені.

Ці вимоги закону при розгляді суддею місцевого суду адміністративної справи щодо ОСОБА_1 належно виконані.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно зі ст. 9 КпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об'єктивних і суб`єктивних), що визначаються вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 3 Митного кодексу України норми законів України, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів. Норми законів України, які встановлюють або посилюють відповідальність за такі правопорушення, зворотної дії в часі не мають.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом, як правопорушення.

Таким чином, викладене у своїй сукупності свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке була передбачена ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України.

Отже, доводи апеляційної скарги представника Київської митниці Держмитслужби Красильникової С.А. не відповідають фактичним обставинам справи, а висновок судді місцевого суду в постанові про відсутність в діях ОСОБА_1 сукупності ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України, є об`єктивно обґрунтованими.

За таких обставин, підстави для скасування постанови судді місцевого суду та винесенняапеляційним судом нової постанови, про що йдеться в апеляційній скарзі представника Київської митниці Держмитслужби Красильникової С.А., - відсутні.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд дійшов остаточного висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись статтею 294 КпАП України, Київський апеляційний суд -

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 05 червня 2020 року щодо ОСОБА_1 - залишити без зміни.

Апеляційну скаргу представника Київської митниці Держмитслужби Красильникової Софії Анатоліївни. - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду В. В. Д з ю б і н