Справа № 567/854/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2020 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Назарук В.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Острозького відділу поліції ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , пенсіонера, паспорт НОМЕР_1 виданий 04.09.1997 Острозьким МРВ УМВС України в Рівненській області

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення

встановив:

03.08.2020 року близько 15:13 год., в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 ображав свою дружину ОСОБА_2 нецензурною лайкою, погрожував їй, чинив відносно неї своїми діями психологічний тиск, чим вчинив домашнє насильство.

ОСОБА_1 в суді вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Вказав, що жодних незаконних дій не вчиняв.

Підтвердив, що 03.08.2020 року біля 15 год. разом з дружиною та двома внуками перебував в квартирі за місцем проживання, коли дружина викликала працівників поліції. Пояснив такі дії дружини її неадекватною поведінкою.

В подальшому, ОСОБА_1 в судове засідання не з"явився без повідомлення причин, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином.

Зважаючи на викладене, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, крім того, в своїх рішеннях (у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року) Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки процесуальні права правопорушника на участь у судовому засіданні були забезпечені, суд розцінює його неявку, як небажання користуватися процесуальними правами та свідомим зволіканням установлених строків розгляду справи судом, а тому вважає за можливе розглянути справу в його відсутності відповідно до вимог ст.268 КУпАП, за наявними доказами. Письмових заперечень проти протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не подав.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, а також іншими документами.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що 03.08.2020 близько 14:00 год., вони з чоловіком ОСОБА_1 та внуками були на городі та коли поверталися додому, з дверей автомобіля відлетів якийсь шуруп, після чого ОСОБА_1 почав нецензурно лаятися до них та виганяти внуків з автомобіля. По приїзду додому ОСОБА_1 продовжив нецензурно обзивати її та дітей, виганяв їх з дому, поводив себе агресивно та намагався вдарити її.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 03.08.2020, в обідню пору, він разом зі своїм дідом ОСОБА_1 та бабою ОСОБА_2 їздили на город та коли поверталися додому, з дверей автомобіля відлетів якийсь шуруп, після чого ОСОБА_1 почав нецензурно лаятися до них та виганяти його з автомобіля. Така поведінка діда продовжилась і в квартирі. Вказав, що баба ОСОБА_2 намагалася його захистити, при цьому ОСОБА_1 нападав на неї, продовжував її ображати та обзивати нецензурними словами.

Також, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП доведена протоколом про адміністративне правопорушення серії ГР №107440 від 03.08.2020 року та матеріалами справи.

Частиною 1 ст.173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Статтею 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 під час сварки ображав ОСОБА_2 нецензурними словами, чим умисно вчинив дії психологічного характеру по відношенню до неї.

Згідно довідки Острозького ВП ГУНП в Рівненській області вбачається, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався.

Під час розгляду справи судом з"ясовано обставини вчиненого правопорушення на підставі зібраних доказів в їх сукупності, що узгоджуються між собою і не мають протиріч.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Застосовуючи вид адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

При накладенні адміністративного стягнення судом взято до уваги те, що ОСОБА_1 за місцем проживання характеризується позитивно, є пенсіонером, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, при альтернативі стягнень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, що буде необхідним та достатнім для попередження вчинення ним нових правопорушень.

Окрім того, на підставі ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 420,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.24, 221, 276, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення

постановив:

визнати ОСОБА_1 таким, що вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 420,40 грн.

У разі несплати штрафу в 15-ти денний термін, штраф підлягає примусовому стягненню з ОСОБА_1 в порядку ст.308 КУпАП у подвійному розмірі, а саме в сумі 340 грн.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Острозького районного судуНазарук В.А.