Справа № 467/844/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2020 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого судді Явіци І.В.

з участю секретаря судового засідання Андросової А.В.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1

потерпілої ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олександрівка Болградського району Одеської області, не працюючого, не одруженого, проживає за адресою : АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

Суд визнав доведеним, що 17 липня 2020 року о 09 год. 00 хв., ОСОБА_1 , перебуваючи на АДРЕСА_1 , виражався на адресу ОСОБА_2 нецензурною лайкою, чим вчинив дрібне хуліганство.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив відображені у протоколі обставини щодо часу, місця та способу вчинення правопорушення та пояснив суду, що він дійсно у вказаний час перебував у вказаному у протоколі місці, де зустрів його знайому ОСОБА_2 .

Оскільки остання щось йому сказала, що точно він не пам`ятає, то він, відповідно, відреагував на її адресу нецензурною лайкою.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що 15 липня 2020 року вранці вона пішла до сусіда ОСОБА_3 дізнатись причини відсутності водопостачання та сіла на лавці біля його домоволодіння аби розмовляти із ним.

В цей час по вулиці йшов ОСОБА_1 , який, за відсутності будь яких причин і приводів, побачивши її почав виражатись на її адресу нецензурною лайкою аби вона йшла додому.

Потерпіла вказала, що ОСОБА_1 вона знає, однак, ніяких конфліктних ситуацій із ним у неї раніше не виникало, так само, як цього разу.

Причин такої поведінки ОСОБА_1 вона не знає, оскільки він їх не пояснював.

Сам же ОСОБА_1 достовірно вказати причини вживання нецензурної лайки на адресу ОСОБА_2 не зміг.

Тож, суд, дослідивши матеріали провадження у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, з урахуванням норм ст. указаного Кодексу щодо доказів, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та потерпілої, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, виходив із такого.

Статтею 280 КУпАП, визначено фактичні дані і обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

З урахуванням того, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Громадське місце - частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони (ст. 1 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення»).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Відповідно, згідно з диспозицією статті 173 КУпАП об`єктивну сторону складу дрібного хуліганства становлять такі альтернативні діяння: 1) нецензурна лайка в громадських місцях; 2) образливе чіпляння до громадян; 3) інші подібні дії, за умови, що кожне із цих діянь порушує громадський порядок і спокій громадян, а обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього правопорушення є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені вище дії.

При цьому норма статті 173 КУпАП не дає однозначного визначення, що саме підпадає під поняття «інших подібних дій», що порушують громадський порядок і спокій громадян, та в чому саме проявляється хуліганський мотив дій особи, а тому це потребує з`ясування і конкретизації у кожній справі, яка вирішується судом (постанову ВСУ від 27.04.2015 у справі № 5-7к15).

Та за наслідками розгляду цієї справи суд не установив будь якого іншого мотиву такої поведінки ОСОБА_1 , окрім як хуліганський, оскільки будь якого пояснення учасники події надати не могли.

До того ж, сторони заперечували наявність між ними неприязних відносин та конфлікту у день події.

А тому ОСОБА_1 , уживаючи нецензурну лайку на адресу ОСОБА_2 на вулиці, тобто у громадському місці, діяв саме з хуліганського мотиву, так як ці його дії не були зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку зневажливого ставлення до суспільства у цілому.

Ці висновки суду базуються на сукупності досліджених ним доказів, як то, даних протоколу про адміністративне правопорушення ВАБ №326178 від 15 липня 2020 року щодо часу, місця та способу учиненого правопорушення, письмових поясненнях потерпілої ОСОБА_2 від 15 липня 2020 року, свідка ОСОБА_3 від 15 липня 2020 року, із яких не простежуються особистих мотивів ОСОБА_1 на вчинення відображених у протоколі дій.

Усі ці докази є належними, так як самі по собі і в сукупності підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у цій справі, щодо події правопорушення (часу, місця, способу вчинення), мотивів, мети і спрямованості умислу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також щодо предметів правопорушення.

Крім того, вказані докази є допустимим, так як сам протокол у цілому відповідає вимогам ст. 256 КУпАП щодо його змісту, а даних про те, що додані до нього матеріали отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України або здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, становлено не було.

Таким чином, шляхом дослідження наданих доказів, у тому числі, їх обсягу, установлено, що було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, а ОСОБА_1 винний у його вчиненні.

А тому, з огляду на наведене, у ракурсі установлених судом фактичних обставин справи шляхом встановлення юридично значущих ознак, визначення правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненої дії конкретному складу правопорушення, передбаченому Кодексом України про адміністративні правопорушення, суд вважає правильною кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП, оскільки він вчинив дрібне хуліганство, тобто вживав нецензурну лайку в громадському місці, що порушило спокій громадян.

Тож, при накладенні адміністративного стягнення на нього суд враховує характер вчиненого правопорушення, зокрема, ступінь його суспільної небезпеки, особу ОСОБА_1 , який не працює, має сім`ю, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, а також ступінь його вини, те, що він діяв умисно і усвідомлював характер свого посягання на суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку, у тому числі відсутність обставин, що виключають адміністративну відповідальність та вказують на факти неосудності ОСОБА_1 .

Водночас, обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність згідно із ст.ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

За такого суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ст. 173 у виді штрафу, що яке буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, у тому числі, ураховуючи відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, а також необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно ч.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674 VI у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір справляється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день розгляду справи становить 420,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 251,252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 3 (трьох) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 51 (п`ятдесят одна) грн. 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн.40 коп.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через пятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Суддя І.В. Явіца