Справа № 474/614/20
Провадження № 3/474/255/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

04.09.20 року смт. Врадіївка

Суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області Сокол Ф.Г., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, непрацюючої, місце реєстрації проживання та фактичного проживання: АДРЕСА_1 , в матеріалах справи відсутня інформація про притягнення останньої до адміністративної відповідальності,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, -

встановив:

04.09.2020р. до Врадіївського районного суду Миколаївської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 641141 від 14.07.2020р., згідно якого 07.07.2020р. гр. ОСОБА_1 двічі повторно протягом року ухилялась від виконання, передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України, обов`язків щодо виховання своїх малолітніх дітей гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_2 , а саме утримання своїх дітей в неналежних умовах. На момент перевірки була відсутня білизна, в будинку було брудно, продуктів харчування було в малій кількості. Своїми діями ОСОБА_3 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП.

В протоколі на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, зазначено, що остання притягалася до адміністративної відповідальності 12.10.2019р. Врадіївським ВП.

Протокол про адміністративне правопорушення АПР18 № 641141 від 14.07.2020р. складений інспектор ЮП СП Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області лейтенантом поліції Крестьяновим А.І.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, при обставинах вказаних у протоколі, не визнала та пояснила, що постільної білизни на момент проведення перевірки на ліжках дійсно не було, оскільки на той момент вони з сім`єю переїжджали з іншого населеного пункту до с. Кумарі на проживання та не встигли перевезти всі речі, серед яких і була постільна білизна. ОСОБА_1 також зазначила, що на момент проведення перевірки в будинку було чисто, а продуктів харчування було хоч і мало, але в достатньої кількості.

Також ОСОБА_4 зазначила, що права передбачені ст. 268 КУпАП їй зрозумілі, проводити технічну фіксацію судового засідання, ознайомлюватися з матеріалами справи, залучати до у часті у справі захисника, перекладача, долучати докази та допитувати свідків вона не бажає.

Частинами 1 та 2 ст.184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей та тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення тягнуть за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Відповідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, тощо.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010р. № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може гуртуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 1 ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини визначено, що українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Бочаров проти України (остаточне рішення від 17.06.2011р.), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10.02.1995р., у справі Алене де Рібермон проти Франції Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

На підставі вищевикладеного вважаю, що фактичні обставини справи не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості повинні тлумачитися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що має суттєве значення для вирішення справи по суті, та унеможливлює винесення постанови про визнання правопорушника винним.

В судовому засіданні ОСОБА_5 заперечила щодо вчинення нею адміністративного правопорушення та надала пояснення, які в свою чергу узгоджуються з актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 07.07.2020р. в частині відсутності постільної білизни та продуктів харчування. З огляду на те, що комісія, яка проводила обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї ОСОБА_1 не зафіксувала факту недостатності продуктів харчування, та в акті зазначено пояснення ОСОБА_1 щодо постільної білизни. Водночас акт обстеження спростовує твердження ОСОБА_1 , що на момент проведення перевірки в будинку було чисто.

Однак до матеріалів справи не надано жодних доказів на підтвердження факту притягнення ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 184 КУпАП.

При чому, з огляду на приписи ст. 221 КУпАП, із 28.08.2018р. виключно судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 184 КУпАП, а тому зазначення у протоколі, що ОСОБА_1 Врадіївським ВП 12.10.2019р. притягувалася до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 184 КУпАП, не може відповідати дійсності.

Таким чином вважаю, що в матеріалах справи відсутні жодні належні та допустимі докази на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі належить закрити, якщо судом встановлено, що в діях особи у відношенні якої, складено протокол про адміністративні правопорушення, відсутні склад і подія адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, за відсутності інших об`єктивних джерел фактичних даних про обставини, що підлягають доказуванню в цій справі, дані, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть бути покладені в основу судового рішення, а відтак вказане є підставою для закриття провадження по справі у зв`язку із відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 184, 221, 247, 284 КУпАП, -

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 184 КУпАП закрити у зв`язку із відсутню складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову може бути подано до Миколаївського апеляційного суду через Врадіївський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ф.Г. Сокол