СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. №759/8971/20
пр. №3/759/4049/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2020 року

Суддя Святошинського районного суду міста Києва Горбенко Н.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м.Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А:

24.05.2020 року, о 01 годині 45 хвилин, в м.Києві по вул.Симиренка, 1-Г, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем Geely Emgrand 7, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків.

ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав до суду заяву якою просив суд відкласти розгляд справи у зв`язку із його хворобливим станом та неможливістю брати участь у судовому розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, ОСОБА_1 надав до суду характеристику з місця роботи та пояснення, в яких зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення складений відносно нього є неправомірним, оскільки відсутня подія вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП так як ОСОБА_1 не керував транспортним засобом Geely Emgrand, д.н.з. НОМЕР_1 , а знаходився на сидінні водія вищезазначеного транспортного засоби, що був припаркований на стоянці «АТБ-Маркет», що розташований за адресою: м.Київ, вул.Симиренка,1-Г.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, про відсутність підстав визнання неявки ОСОБА_1 в судове засідання поважною, так як він особисто приходив до суду щоб подати клопотання про відкладення розгляду справи та намагається затягнути розгляд справи та ухилитись від відповідальності за вчинене правопорушення.

З урахуванням наведених обставин, суд розцінює неявку в судове засідання ОСОБА_1 як таку, що спрямована на затягування розгляду справи з метою уникнення накладення адміністративного стягнення зі спливом передбаченого ст. 38 КУпАП трьохмісячного строку з дня вчинення правопорушення, протягом якого таке стягнення може бути накладено судом.

Відповідно до ст. 38 КУпАП вбачається, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи, що мало місце з боку учасника процесу, нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. (ст.1 КУпАП).

Беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутність. Підтверджуючих документів про перебування на стаціонарному або амбулаторному лікуванні ОСОБА_1 до суду не надав.

Принцип добросовісності передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. У суб`єктивному значенні добросовісність може розглядатися як усвідомлення суб`єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов`язків. Добросовісність при реалізації прав і повноважень втілюється у неприпустимості зловживання правом, яку зазвичай виводять із конституційних положень, згідно з якими здійснення прав та свобод людини не повинне порушувати права та свободи інших осіб; заборони обходу закону, тобто ухилення від застосування обов`язкового правила шляхом використання легального засобу, але з негативними намірами, при цьому обхід закону передбачає свідоме створення суб`єктами права певного фактичного складу (чи утримання від його створення) з метою забезпечити щодо себе дію одного правового припису та/чи не допустити дію іншого.

Посилання на принцип добросовісності було використане Конституційним Судом України при винесенні рішення у справі про охоронюваний законом інтерес (від 1 грудня 2004 р. № 18-рп/2004), в якому визначено, що добросовісність, як загальноправовий принцип, є одним з критеріїв для визначення того, чи є будь-який інтерес «охоронюваним законом», тобто самостійним об`єктом судового захисту.

В Рішенні Конституційного суду України від 02.11.2004 р. № 15-рп-2004 у справі № 1-33/2004 (справа про призначення судом більш м`якого покарання) зазначено, що справедливість як одна з основних засад права - є вирішальною у визначенні права як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Як правило, справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в однаковому юридичному масштабі поведінки і в пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

Крім того, недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому Законом порядку у присутності двох свідків.

Відповідно до п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженоїнаказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 р., № 1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р., за № 1413/27858 (далі-Інструкція), огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 9 вищезазначеної Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Згідно п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.8 Постанови КМУ від 17 грудня 2008 р. N1103 "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я уповноважена особа Державтоінспекції в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Досліджені матеріали адміністративної справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП серії ДПР 18 №084749 від 24.05.2020 року, відеоматеріалами, дають суду підстави зробити висновок про винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Наявні докази у справі свідчать про те, що ОСОБА_1 не притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, тому кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП є вірною.

При вирішенні питання про призначення адміністративного стягнення, достатнього та необхідного для попередження вчинення ОСОБА_1 аналогічних правопорушень у подальшому, суд враховує конкретні обставини справи, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому вважає за необхідності застосувати до нього адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Відповідно дост.40-1 КУпАПу провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 130, ст. 221, 251-252, 268, 279-280, 283-285, 294 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй копії постанови про накладення штрафу.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, стягується подвійний розмір штрафу, тобто 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп. на користь держави.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва.

Повний текст постанови складено 27.08.2020р.

Суддя Н.О. Горбенко