ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1004/20 Справа № 212/5081/20 Суддя у 1-й інстанції - Дехта Р. В. Суддя у 2-й інстанції - Калініч Н. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2020 року м. Дніпро

21 серпня 2020 року суддя Дніпровського апеляційного суду КалінічН.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника Ковалик Марини Федорівни в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 липня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце роботи не встановлено, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою суду від 15 липня 2020 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті гривень) 00 коп. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, ОСОБА_1 06 липня 2020 року о 11 год. 29 хв., керував транспортним засобом марки «ТАВРІЯ NOVA» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Десантна в Покровському районі м. Кривого Рогу з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя тощо. У встановленому законом порядку пройти медичний огляд з метою визначення стану наркотичного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, вчинивши адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою захисник Ковалик М.Ф. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що ОСОБА_1 працівниками поліції не були роз`яснені вимог ст. 268 КУпАП та зміст ст. 63 Конституції України.

Зазначає, що пояснення осіб, які зазначені свідками, записані особисто патрульними поліцейськими, поняті лише ставили підписи, пояснення вказаних свідків дублюють один одного, тобто є шаблонними. Тобто у поясненнях свідків заздалегідь була сформована позиція, яку хотів представити поліцейський, який відбирав ці пояснення.

Вказує, що не допитавши вказаних свідків у судовому засіданні, суд першої інстанції в порушення ст. 252 КУпАП не оцінив у сукупності представлені докази, здійснив це неповно і необ`єктивно, через що припустився необґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначає, що водієві не пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, що є порушенням вимог законодавства.

В судове засідання апеляційного суду захисник Ковалик М.Ф. та ОСОБА_1 не з`явилися, належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, тому апеляційний суд вважає можливим розглядати справи за відсутністю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Ковалик М.Ф.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, яким місцевим судом була надана належна оцінка, зокрема: протоколом серії ДПР18 № 148545 від 06 липня 2020 року про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 письмовим направленням правопорушника на медичне обстеження, рапортом інспектора взводу Полку ПП у м. Кривому Розі Зульфарової Р., відеозаписом з боді - камери, що наданий до матеріалів справи.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин по справі не вбачається.

Сукупність вищевказаних доказів та пояснення свідків, засвідчують відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду, що є підтвердженням об`єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що виразилося у відмові особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Доводи ОСОБА_1 стосовно того, що його безпідставно визнали винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він фактично не мав будь-яких ознак сп`яніння, а також йому не було запропоновано пройти відповідну перевірку на місці, є неспроможними та не можуть бути прийняті судом до уваги. Так, особиста суб`єктивна думка водія щодо відсутності в нього ознак сп`яніння не є підставою для невиконання ним вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху України та відмови працівнику поліції у проходженні медичного огляду на предмет перебування у вказаному стані, а також не звільняє водія від адміністративної відповідальності за таку відмову.

Посилання апеляційної скарги захисника на те, що судом першої інстанції не було безпосередньо допитано свідків під час судового засідання, а тому їх письмові пояснення не можуть бути прийняті до уваги, є безпідставними, оскільки особи свідків були належним чином встановлені працівниками поліції, останні надали письмові пояснення щодо обставин правопорушення і поставили свої підписи під ними, а тому підстав піддавати їх сумніву в якості доказу у справі апеляційний суд не вбачає.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що пояснення свідків були надані на заздалегідь заготовлених бланках, що є порушенням вимог закону є безпідставними, оскільки згідно з відеозапису нагрудної бодікамери, зазначені свідки дійсно були присутні під час відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду, а пояснення здійснені у заздалегідь підготовленому шаблоні, однак з різними підписами свідків, а будь-яких вимог щодо шаблону чи бланку надання пояснень свідками, нормами чинного законодавства не передбачено.

Твердження про те, що водієві не пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, що є порушенням вимог законодавства, є безпідставними, оскільки відповідно ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

В силу вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України, від 09.11.2015 № 1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

При цьому, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

З огляду на вказані вимоги, спеціальні засоби застосовуються лише у разі встановлення ознак алкогольного, а не наркотичного сп`яніння.

Посилання апеляційної скарги на те, що ОСОБА_1 працівниками поліції не були роз`яснені вимоги ст. 268 КУпАП та зміст ст. 63 Конституції України, є необґрунтованими, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення міститься відмітка про роз`яснення останньому вищевказаних прав, підписавши протокол, ОСОБА_1 будь-яких зауважень щодо цього питання не надав.

Інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, а будь-яких інших доказів щодо відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, матеріалами справи не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника Ковалик Марини Федорівни в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 липня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.І. Калініч