ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/5123/20Головуючий у 1-й інстанції Делікатна Л.В.
Провадження № 33/817/171/20 Доповідач - Галіян Л.Є.
Категорія - ст.124, ч.4 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2020 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є.

з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника -адвоката Беляєвої О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -адвоката Беляєвої О.М. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 березня 2020 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.4 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Згідно даної постанови, громадянин ОСОБА_1 14 березня 2020 року о 14 год. 05 хв., рухаючись в м. Тернополі по вул. Новий Світ, 87А, керував автомобілем «Ваз 2108» номерний знак НОМЕР_1 , не був достатньо уважний, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, в наслідок чого допустив перекидання транспортного засобу наїхавши на перешкоду, а саме: цементно-бетонний відбійник. В результаті ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження із матеріальними збитками. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3 (б), 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України за що передбачена адміністративна відповідальність ст. 124 КУпАП.

Крім цього, громадянин ОСОБА_1 14 березня 2020 року о 14 год. 05 хв., в м. Тернополі по вул. Новий Світ, 87А, керував автомобілем «Ваз 2108» номерний знак НОМЕР_1 , будучи причетним до ДТП вжив алкоголь до проведення уповноваженою особою огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння чи прийняття рішення про звільнення від такого огляду. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10 (є) Правил дорожнього руху України за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 4 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк апеляційного оскарження, а оскаржувану постанову в частині визнання ОСОБА_1 винним за ч.4 ст.130 КУпАП скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Вказані вимоги мотивує тим, що судом порушено права ОСОБА_1 , не з`ясовано усіх обставин справи, адже вона розглянута без участі останнього та можливості надання ним показів.

Зазначає, що у справі відсутні належні докази його винуватості, а протокол складено на підставі наданих ним пояснень працівникам поліції, що він вжив алкоголь через стресову ситуацію, у зв`язку з ДТП.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 . Та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просять її задовольнити з мотивів, викладених у ній, дослідивши доводи апеляційної скарги, прихожу до наступного висновку.

Як вбачається з постанови судді, справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності розглянута без участі останнього. Про постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 стало відомо тільки після одержання її копії 17.04.2020 року.

З урахуванням наведеного, строк на апеляційне оскарження апелянту слід поновити, так як він пропущений з поважних причин.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується доказами та правопорушником не оспорюється, а отже судом апеляційної інстанції не переглядається.

Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується доказами, які належно оцінені судом і детально викладені у постанові.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, серії ДПР18 №268165 від 14 березня 2020 року ОСОБА_1 будучи причетним до ДТП вжив алкоголь до проведення уповноваженою особою огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння чи прийняття рішення про звільнення від такого огляду.

Так, на пропозицію працівників патрульної поліції, у присутності двох свідків, ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку із застосуванням приладу газоаналізатор Drager Alcotest 6810. Зазначено, що повірка даного приладу дійсна до 18 червня 2020 року.

Факт перебування в стані алкогольного сп`яніння підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме результатами тесту, проведеного за допомогою застосування приладу газоаналізатор Drager Alcotest , згідно з якими рівень алкоголю в крові становив 2,08 %о.

Крім цього, працівниками поліції у відповідності до вимог Інструкції про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року №1452/735 складено Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, який підписаний свідками та водієм ОСОБА_1 . Водій ОСОБА_1 своїм підписом засвідчив те, що він згоден із результатами тесту.

З пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які наявні в матеріалах справи, вбачається, що водій ОСОБА_1 в їх присутності погодився пройти перевірку для визначення стану сп`яніння за допомогою приладу газоаналізатора Drager Alcotest. Результат алкотесту 2,08 %о. промілле алкоголю в його крові.

Також із відеозапису із нагрудних відеокамер поліцейських, доданих до матеріалів справи вбачається, що на запитання працівників поліції щодо вживання алкоголю ОСОБА_1 неодноразово вказував, що зробив це після вчинення ДТП, до моменту приїзду екіпажу поліції.

Твердження ОСОБА_1 про те, що такі покази з приводу часу вживання алкоголю він давав перебуваючи у стресовому стані, суд вважає надуманими.

Так, згідно дослідженого в судовому засіданні вказаного вище відео, ОСОБА_1 на місці ДТП добровільно давав пояснення працівнику поліції у присутності свідків з приводу того, що він вживав спиртні напої вже після вчинення ДТП, наголошував на цьому та неодноразово повідомляв. При цьому, ОСОБА_1 розумів, що за вказане правопорушення він може бути позбавлений права керування транспортним засобом, про що він озвучував на місці проходження огляду на стан сп`яніння, при цьому жартував та посміхався.

Таким чином, зафіксовані на відео події під час документування інкримінованих ОСОБА_1 правопорушень та його поведінка при цьому, спростовують доводи апелянта про те, що останній, перебуваючи у стресовому стані, обмовив себе, вказавши, що вжив алкоголь після ДТП, а не до його вчинення.

Покази свідка ОСОБА_4 , який суду пояснив, що бачив, як ОСОБА_1 того дня зранку вживав спиртні напої, не можуть бути свідченням того, що ОСОБА_1 не вживав спиртних напоїв після ДТП. На місці дорожньої пригоди даний свідок присутній не був.

Отже, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б спростовували відображені у протоколі про адмінправопорушення дані з приводу вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв після вчинення ним ДТП.

Відповідно до пункту 2.10 п.п. є Правил дорожнього руху України, України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Згідно вимог ч.4 ст.130 КУпАП відповідальність настає у випадку вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

За викладених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про доведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, тобто вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю.

Доводи апелянта, викладені у скарзі не впливають на правильність встановлених обставин у справі та не скасовують відповідальність ОСОБА_1 за вчинення ним даного адмінправопорушення.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з дотриманням вимог ст. 33-35 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, майновий стан, відсутність обставин, які пом`якшують і обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, та вірно визначив стягнення в межах санкції ч.4 ст.130 КУпАП.

За викладених вище обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а апеляція такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -адвоката Беляєвої О.М. про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити захиснику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -адвокату Беляєвій О.М. строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -адвоката Беляєвої О.М. - залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 березня 2020 року відносно ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124, ч. 4 ст.130 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя