Справа № 936/468/20
Провадження № 33/4806/765/20
ЗАКАРПАТСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

про повернення апеляційної скарги

20.08.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., розглянув клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 06. 07. 2020.

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, визнаний винним у вчиненні, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01(один) рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Згідно з постановою, ОСОБА_1 16. 06. 2020 приблизно о 10 год. 55 хв., на автодорозі Київ-Чоп, М-06, 711 км, в с. Тишів, Воловецького району, Закарпатської області, керував автомобілем марки «AUDI 100», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці та, в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, чим вчинив передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне правопорушення.

Не погоджуючись з указаною постановою, захисник ОСОБА_1 - адвокат Понзель В.Й. 11. 08. 2020 засобами поштового зв`язку надіслав до суду першої інстанції апеляційну скаргу, в якій ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність постанови, зокрема, порушує питання, про її скасування та закриття провадження у справі. Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, посилаючись на те, що копія постанови, не була йому видана безпосередньо в суді, куди він звернувся через три дні після її винесення, натомість йому було повідомлено, що постанова ще не виготовлена, а також, на його «прохання» не була надіслана судом за місцем його проживання. Зазначає, що копію постанови отримав 03. 08. 2020, повторно звернувшись до суду з письмовою заявою. Відтак, вважає, що пропустив строк на апеляційне оскарження з незалежних від нього обставин.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення задоволенню не підлягає, з таких підстав.

-2-

Частиною 2 статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів із дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений із поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести особа, яка заявила таке клопотання.

Вищевказана норма - ч. 2 ст. 294 КУпАП, забезпечує, за аналогією із правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права, а також свідчить про те, що початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, а не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення.

Апеляційний суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, якщо його пропущено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).

Апеляційний суд виходить із того, що про поважність причин на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, які виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані особою яка подає апеляційну скаргу.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що оскаржувана постанова винесена 06. 07. 2020, що свідчить про те, що останнім днем строку на її апеляційне оскарження є 17. 07. 2020.

З апеляційної скарги ОСОБА_1 вбачається, що її виготовлено 10. 08. та подано до поштового відділення 11. 08. 2020, тобто з пропуском передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду від 06. 07. 2020, а саме, більш ніж через місяць з моменту винесення постанови.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення та, безпосередньо, змісту апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 було відомо про наявність у Воловецькому районному суді Закарпатської області справи щодо нього, про судове засідання 06. 07. 2020, в якому він був присутнім і надав суду пояснення та про винесення цього дня оскаржуваної ним постанови. Також з матеріалів справи вбачається, що 06. 07. 2020, копія постанови була надіслана судом ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , яка зазначена і як зворотна в апеляційній скарзі, однак не була вручена адресату та повернулась до суду з відміткою про причину повернення: «За даною адресою не проживає». Єдина заява про видачу копії постанови судді від 06. 07. 2020, наявна в матеріалах справи, датована 03. 08. 2020, відтак, доводи ОСОБА_1 про його звернення до суду через три дні після винесення постанови жодними доказами не підтверджуються та з матеріалами справи не узгоджуються.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Пономарьов проти України»).

При цьому, також враховується і те, що інформація про час та місце розгляду судами справ містилась на веб-сайті «Судова влада».

-3-

Апеляційним судом не встановлено поважних причин, які перешкоджали ОСОБА_1 отримати копію постанови раніше 03. 08. 2020 та подати апеляційну скаргу в передбачений ч. 2 ст. 294 КУпАП строк (до 17. 07. 2020 включно).

Апеляційна скарга, подана після закінчення строку, передбаченого ст. 294 КУпАП повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо у поновленні строку відмовлено.

При цьому апеляційний суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини ( далі ЄСПЛ) сформульовану в рішенні від 03. 04. 2008 у справі «Пономарьов проти України». Так, у пункті 41 цього рішення Європейський суд зазначив, що якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, як у цій справі, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення.

При прийнятті рішення про необхідність відмови ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд також враховує положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань не вправі витребовувати будь-які докази; те, що апелянтом не доведено поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення й не надано таких доказів, які б підтверджували поважність причин його пропуску; що пропущений строк є значним; що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

Разом із тим, апеляційний суд зазначає, що при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 06. 07. 2020 щодо нього - відмовити.

Апеляційну скаргу, яку ОСОБА_1 11. 08. 2020 подав на постанову судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 06. 07. 2020 щодо нього - повернути з усіма доданими до неї матеріалами, особі, що її подала, а також надіслати йому копію даної постанови.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя