Справа № 152/950/20
П О С Т А Н О В А
Іменем України
07 вересня 2020 року м. Шаргород
Суддя Шаргородського районного суду
Вінницької області Мельник А.Г.,
розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшла з Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, непрацюючої, - за частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 727739 від 27 серпня 2020 року, 27 серпня 2020 року близько 17-00 год по вул. Шолохова в с. Рахни-Лісові Шаргородського району, громадянка ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство відносно матері свого співмешканця ОСОБА_2 , а саме висловлювалася в адресу останньої нецензурними словами, погрожувала, чим завдала шкоди психічному здоров`ю потерпілої. Її дії кваліфіковано за частиною першою статті 173-2 КУпАП, тобто як вчинення домашнього насильства.
Відповідно до статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнає, пояснює, що 27 серпня 2020 року в неї виниклика чергова сварка зі співмешканцем. Вона вирішила прийти до його матері за порадою. Однак остання накинулася на неї та почала завдавати тілесні ушкодження. ОСОБА_1 заперечує, що вчиняла будь-які дії, які б могли заподіяти шкоду психічному здоров`ю ОСОБА_2 ..
Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засідання пояснює, що 27 серпня 2020 року її син ОСОБА_3 рубав у неї дрова. В цей час на подвір`я прийшла ОСОБА_1 та почала до нього кричати і рвати на ньому одяг. Потерпіла зробила їй зауваження. На це ОСОБА_1 почала висловлюватися до неї нецензурною лакою, виганяти з власного подвір`я.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 173-2 КУпАП - вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) психологічного характеру (образи чи переслідування тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Незважаючи на невизнання вини, вина ОСОБА_1 підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами по справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими та усними пояснення потерпілої, письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 ..
Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП, доведеною повністю, оскільки остання застосувала психологічне насильство до матері свого співмешканця.
При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 враховую характер вчиненого правопорушення, яке не призвело до тяжких наслідків, дані про особу правопорушника, яка непрацює, за місцем проживання характеризується задовільно, ступінь вини ОСОБА_1 , яка вчинила адміністративне правопорушення умисно, раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності.
Пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин під час розгляду справи не встановлено.
Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, доходжу висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у вигляді накладення штрафу.
На підставі викладеного, керуючись частиною першою статті 173-2, статтями 283, 284 КУпАП, -
п о с т а н о в и в :
ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 170 (сто сімдесят) грн.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) грн 40 коп.
Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови-не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту прокурора без задоволення.
Відповідно до статті 308 КУпАП України у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.
На постанову може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів через Шагородський районний суд.
Постанова підлягає зверненню до виконання протягом 3-х місяців з дня її винесення або з дня вирішення скарги в апеляційному порядку.
Суддя Андрея МЕЛЬНИК