Справа № 617/1446/20
Провадження № 3/617/676/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 року Вовчанський районний суд Харківської області у складі судді Глоби М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Вовчанську Харківської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Станично-Луганського відділу поліції ГУНП в Луганській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Марківка, Марківського району Луганської області, громадянки України, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

19.08.2020 року до Вовчанського районного суду Харківської області надійшов матеріал, який містить протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ 331092 від 11.08.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_1 11.08.2020 року о 11 год. 35 хв. перебуваючи на самоізоляції за адресою: АДРЕСА_3 , самовільно залишила місце самоізоляції, чим порушила вимоги п. 3 п. 3 Постанови КМУ № 392 від 20.05.2020 року зі змінами.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, завчасно та належним чином повідомлялась про місце і час розгляду справи. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не надала.

Статтею 268 КУпАП не передбачено обов`язкової участі у розгляді особи, стосовно якої складено протокол за ст. 44-3 КУпАП, тому справа про адміністративне правопорушення розглядається без її участі.

Згідно ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України). Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Відповідно до положень КУпАП, розгляд судом справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи-правопорушника та в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП настає у разі, порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки людей, щодо правил карантину, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ 331092 від 11.08.2020 року зазначено, що ОСОБА_1 порушила вимоги п. 3 п. 3 Постанови КМУ № 392 від 20.05.2020 року зі змінами, якими передбачено, що на період карантину забороняється самовільно залишати місця самоізоляції, обсервації.

Разом з тим, вказаний пункт 3 втратив чинність на підставі Постанови КМ № 641 від 22.07.2020 року.

Тому, в порушення вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення невірно зазначена суть адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Вказані недоліки заважають своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності із законом, забезпечити виконання винесеної постанови за результатами розгляду, а також виявленню причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративного правопорушення, запобіганню правопорушенню, вихованню громадянина у дусі додержання законів, зміцнення законності, забезпечити виконання винесеної постанови за результатами розгляду, а саме надходження до державного бюджету судового збору, що є необхідним при накладенні стягнення за вчинене.

Крім того, вказане суттєво порушує права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, її право на захист.

Згідно ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Згідно змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди зобов`язані застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерел права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначив, що допустимість доказів є прерогативою національного права із за загальним правилом, саме національні суди уповноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксера де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а також, що порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаними Конвенцією про захист прав і основоположних свобод 1950 року, згідно статті 6 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстроковим судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його права та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

У справі «Малофєєва проти Росії» ЄСПЛ серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Суд з власної ініціативи позбавлений можливості формулювати склад правопорушення.

З огляду на викладене, виходячи з аналізу вказаного вище законодавства, суд приходить до висновку, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення була неправильно застосована норма матеріального права, тому вказаний протокол про адміністративне правопорушення слід визнати складеним з порушення вимог ст. 256 КУпАП, в зв`язку з чим його не можна вважати доказом вини ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, в зв`язку з відсутністю належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом» у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 184, ст. ст. 247, 283-284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Постанова судді протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, через Вовчанський районний суд Харківської області.

Суддя -