Кропивницький апеляційний суд
Справа № 33/4809/298/20 Головуючий у суді І інстанції: Льон С.М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в суді ІІ - інстанції: Бондарчук Р.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2020 року. Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду Бондарчук Р.А.,

особи, яка притягується до відповідальності - ОСОБА_1

представника особи, яка притягається до відповідальності - адвоката Пільгуя О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькийапеляційну скаргу адвоката Швець Р.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03 серпня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Оникієве, Маловисківського району, Кіровоградської області, РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, одруженого, не працюючого, має пільги для ветеранів війни та як особа з інвалідністю внаслідок війни, особа з інвалідністю ІІ групи, не працює, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03 серпня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №086075 від 04.05.2020 ОСОБА_1 04.05.2020 о 22 год. 51 хв. в м. Кропивницький по вул. Герцена, 4, керував транспортним засобом MITSUBISHI ASX, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження відповідно до встановленого законодавством порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу Drager Аlcotest 6820 на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Швець Р.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову районного суду та постановити нову, якою відносно його підзахисного закрити провадження у справі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що через канцелярію суду були надані клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки його підзахисний не мав можливості з`явитися до суду у зв`язку з тривалим розладом здоров`я, що мало підтвердження у вигляді медичних довідок, до того ж перебував на стаціонарному лікуванні у кардіологічному відділені, мав бажання бути присутнім на судовому засіданні, просив відкласти.

Але суд, незважаючи на вищезазначені обставини, враховуючи виключно власні переконання, нібито особа, що притягається до адміністративної відповідальності цілеспрямовано здійснює затягування строків розгляду справи, для подальшого уникнення відповідальності, що в дійсності не відповідає дійсності та с образливим для мого підзахисного, незаконно виніс постанову щодо визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, чим порушив законні права обвинуваченого.

Письмові пояснення осіб не можуть братися до уваги, якщо вони не надали давання в судовому засіданні під присягою.

Вказує, що Верховний суд виклав позицію про те, що доказом порушення ПДР не може бути відеозапис, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність винесення постанови (постанова №216/5226/16-а, від 18.07.19)

Крім того, суд апеляційної інстанції, дії особи, які полягали у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та мали місце до 01.07.2020 року, повинні кваліфікуватися за ознаками кримінального правопорушення (ст. 286-1 КК України) не можна, оскільки, в силу ч. 2 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність особи не має зворотної дії в часі, та й притягнути до адміністративної відповідальності вказану особу також не можна, оскільки станом на 01.07.2020 року адміністративна відповідальність за вищевказані дії вже скасована та накладання адміністративного стягнення законом не передбачено.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити , з таких підстав.

В суді апеляційної інстанції захисник та ОСОБА_1 та підтримали апеляційну скаргу, зазначили, що останній є інвалідом 2 групи, також хворіє на цукровий діабет. Дійсно він має порушення мови, а саме повільно розмовляє, тому просив при проведенні обстеження забезпечити участь захисника проте йому було відмовлено. Також, з 23.07. по 03.08.2020 року він перебував на стаціонарному лікуванні в КП «Обласний клінічний госпіталь ветеранів війни Кіровоградської обласної ради», а тому не мав змоги прийняти участь в судовому засіданні про що завчасно повідомив суд 1 інстанції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, що передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 6 Розділу 2 Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Із аналізу наведених доказів та норм законодавства слід зробити висновок, що водій транспортного засобу має право відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, про що складається відповідний протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, така відмова особи повинна бути прийнята працівниками поліції виключно у присутності двох свідків (ч. 2 ст. 266 КУпАП, п.6 Розділу 1 Інструкції № 1452/735), що в даному випадку і було виконано працівниками поліції.

Відмова водія транспортного засобу від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 254 ч. 1 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вказані вимоги закону під час розгляду справи в суді були грубо порушені.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №086075 від 04.05.2020 ОСОБА_1 04.05.2020 о 22:51 год. в м. Кропивницький по вул. Герцена, 4, керував транспортним засобом MITSUBISHI ASX, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження відповідно до встановленого законодавством порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу Drager Аlcotest 6820 на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків. ОСОБА_1 від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі тверезому водієві. порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

З відеозапису події вбачається, як в м. Кропивницькому по вул. Герцена, 4, в темну пору доби рухається транспортний засіб MITSUBISHI ASX, державний номер НОМЕР_3 . Після зупинки працівниками поліції було встановлено, що за кермом перебував ОСОБА_1 . Працівником поліції виявлено у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано йому пройти огляд. На пропозицію

ОСОБА_1 погодився, однак просив почекати на свого захисника, проте працівниками поліції було відмовлено.

Під час складання протоколу про адміністративне затримання посадова особа, що здійснює адміністративне затримання, роз`яснює особі, яка вчинила адміністративне правопорушення, її права, передбачені ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Слід зауважити, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» особи, до яких застосовано адміністративне затримання, мають право на правові послуги, що полягають у здійсненні представництва їх інтересів у судах, інших державних органах (зокрема, органах внутрішніх справ), органах місцевого самоврядування, перед іншими особами та складенні документів процесуального характеру. Про це у протоколі про адміністративне затримання робиться відповідний запис та зазначаються число, місяць, рік і час, кого повідомлено та в який спосіб.

За загальним правилом, адміністративне затримання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, може тривати не більш як 3 години (ст. 263 КУпАП). Згідно з чинним законодавством, під час адміністративного затримання може проводитись особистий огляд, огляд речей, а також здійснюватись вилучення речей і документів. При цьому, особистий огляд може провадитись уповноваженою на те особою однієї статі та у присутності 2-х понятих тієї ж статі.

Відповідно до вимог ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Законом України «Про безоплатну правову допомогу» передбачено право на безоплатну вторинну правову допомогу особи.

Будь-який громадянин має право на допомогу адвоката під час допиту як свідка або дачі пояснень, а також при спілкуванні з представниками держорганів. Це зазначено в рішенні Конституційного Суду, що було прийнято 30 вересня 2009 року. Конституційний Суд також пояснив, що під час допиту громадянина, як свідка, в органах дізнання, досудового слідства або подання пояснень у правовідносинах з цими або іншими держорганами має право на юридичну допомогу від обраної ним за власним бажанням особи в статусі адвоката.

Отже, як при розгляді справи про адміністративне правопорушення посадовою особою чи в суді, так і безпосередньо при дачі пояснень при складанні протоколу, кожна особа має право на правову допомогу адвоката.

А тому, апеляційні вимоги захисту стосовно неналежного виконання поліцейським своїх обов`язків, зокрема щодо вжиття заходів у наданні захисника, є такими, що знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду. Адже працівники поліції не зачекали упродовж розумного строку на приїзд адвоката, який зобов`язався прибути, не зафіксували час очікування на конкретно визначеного захисника на участі якого наполягав ОСОБА_1 .

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що відмова водія ОСОБА_1 від проведення медичного огляду була зафіксована за порушеннями, оскільки не дочекавшись його захисника упродовж 15 хв. зафіксували відмову від проходження огляду. А отже, протокол був оформлений з порушенням Конституції України, КУпАП, Закону України «Про безоплатну правову допомогу», оскільки не виконали вимогу особи стосовно дочекатися захисника. Отже, у зв`язку з порушенням права на захист, а саме: у зв`язку з відмовою у залученні захисника при проведенні огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, складений протокол та відповідні пояснення свідків - є недопустимим доказами.

А тому, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №086075 від 04.05.2020 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП не може являтися доказом вини правопорушника, оскільки огляд правопорушника було проведено за відсутністю захисника, участь якого у даному випадку є обов`язковою.

У відповідності з п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що постанова районного суду підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Також, необхідно зазначити про те, що відповідно до вимог ст. 283 КУпАП постанова органу (посадової особи), за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи.

Однак суд першої інстанції визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в порушення вимог ст. 283 КУпАП, в судовому рішенні не зазначив фактичні обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, визнані судом доведеними, а лише послався на протокол серії ДПР18 №086075 від 04.05.2020, яким правопорушнику ставитися в провину ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що ігнорування судом доречних аргументів особи яка притягається до відповідальності є грубим порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" повинні застосовуватись судами, як джерело права

Зокрема, за змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії").

Також, за змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Хаджинастасиу проти Греції", національні суди повинні зазначати з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтується їхнє рішення, що, серед іншого, дає стороні можливість ефективно скористатися наявним у неї правом на апеляцію.

Встановлення судом обставин скоєння адміністративного правопорушення є важливим, оскільки суд першої інстанції повинен чітко визначити час, місце суть вчиненого адміністративного правопорушення, визнані судом доведеними, що істотно впливає на висновки щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з цим постанова суду першої інстанції також потребує безумовного скасування.

Крім того, слід зауважити, що судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо правопорушника ОСОБА_1 був здійснений з порушеннями положень статті 268 КУпАП, тобто у його відсутність, що свідчить про незабезпечення останнього правом на захист, оскільки, як убачаться з довідки КНП «Обласний клінічний госпіталь ветеранів війни Кіровоградської обласної ради» №360 від 23.07.2020, згідно якої ОСОБА_1 знаходиться на стаціонарному лікуванні в кардіологічному відділенні закладу з 23.07.2020 по 03.08.2020 року включно (а.с. 51,53 зазначена довідка була надана районному суду), а тому не з`явився в судове засідання суду першої інстанції, у тому числі і на 03 серпня 2020 року, коли була прийнята оскаржена ним постанова, з поважних причин. В той же час, ОСОБА_1 завчасно подавав до суду першої інстанції заяви про відкладення розгляду справи з поважних причин (а.с. 24-26, 32-34, 40-41, 50-53).

Тобто, ОСОБА_1 не був присутній в судовому засіданні і не мав можливості здійснювати свій захист та спростовувати недопустимі та недостовірні докази. Суд першої інстанції розглянув справу без його участі.

Отже, недотримання судом вимог ст. 268 КУпАП, потягло в свою чергу порушення права ОСОБА_1 на захист, що гарантовано ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, щодо доступу ОСОБА_1 до правосуддя, що є також безпосередньою підставою для скасування постанови районного суду з цих підстав.

Враховуючи вимоги ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь, апеляційна скарга адвоката Швець Р.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а провадження у справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закриттю, у зв`язку із відсутності складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а постанова судді районного суду підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Швець Р.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03 серпня 2020 рокупро притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

На підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - закрити провадження у праві про притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Р.А. Бондарчук