Справа №592/7024/20 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Алфьоров А.М.
Номер провадження 33/816/401/20 Суддя-доповідач Литовченко Н. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2020 року суддя Сумського апеляційного суду Литовченко Н. О. , за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника Лопаткіна О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП за апеляційною скаргою особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 липня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1

підданий адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 липня 2020 року, ОСОБА_1 був підданий адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, у зв`язку з тим, що він 31.05.2020 року о 13 год. 16 хв. в м. Суми по вул. Іллінська, в районі буд. 7А, керував транспортним засобом NISSAN Almera, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці, які не реагують на світло і підвищена жвавість. Від проходження огляду у медичному закладі відмовився. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 «Правил дорожнього руху України» та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 липня 2020 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За змістом доводів поданої апеляційної скарги вказує на невідповідність викладених висновків фактичним обставинам справи. Вважає, що суд першої інстанції в порушення вимог ст.ст. 251, 252, 268, 280 та 283 КУпАП не забезпечив всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи у їх сукупності, не врахував докази, які, на переконання апелянта, спростовують наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Зазначає, що складений відносно нього протокол за своїм змістом не відображає фактичних обставин справи щодо його відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, а тому, на переконання апелянта, даний протокол не є допустимим доказом.

Також вказує на те, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги, що він неодноразово наголошував на тому, що він не відмовляється від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, це відбувалося в присутності двох свідків. Вважає, що суд безпідставно не викликав та не допитав свідків по справі в судовому засіданні, у зв`язку з чим їх письмові пояснення, які наявні в матеріалах справи не можна вважати доказами по справі. Серед іншого, на переконання апелянта, відеозапис, на який послався суд в повній мірі відображає його невинуватість, у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Проте, як зазначив ОСОБА_1 , судом взагалі не було досліджено докази відео фіксації.

Дані обставини, на думку ОСОБА_1 , вказують на необгрунтованість оскаржуваної постанови, неповноту проведеного судового розгляду.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та доводи його захисника Лопаткіна О.В, який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, приходжу до таких висновків.

Відповідно до ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом; орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за зазначених у постанові обставин ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Так, вина ОСОБА_1 у скоєному підтверджується даними, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 277550 від 31 травня 2020 року, відповідно до якого ОСОБА_1 31 травня 2020 року о 13 год. 16 хв., рухаючись в м. Суми по вул. Іллінська, в районі буд. 7А, керував транспортним засобом NISSAN Almera, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці, які не реагують на світло і підвищена жвавість. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України (а.с. 1).

Доводи апелянта про невідповідність складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП не заслуговують на увагу, оскільки як вбачається з матеріалів справи, даний протокол складений уповноваженою на те посадовою особою, за своїм змістом протокол відповідає положенням ст.256 КУпАП, п.9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 №1376 з наступними змінами та містить в собі всі необхідні відомості.

Крім протоколу про адміністративне правопорушення вина ОСОБА_1 підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 2, 3), з яких вбачається, що зазначені свідки були присутні під час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. З відеозаписів нагрудних камер поліцейських, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 277550 від 31.05.2020 (а.с.7) вбачається, що ОСОБА_1 фактично відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, оскільки працівниками поліції було неодноразово запропоновано пройти такий огляд. Однак, водій ОСОБА_1 уникав конкретної відповіді на дану пропозицію та вів себе зухвало по відношенню до працівників поліції та своєю поведінкою фактично ухилявся від слідування до медичного закладу для проведення огляду, як то відмовлявся прослідувати з працівниками поліції до медичного закладу, повертався та сідав до свого автомобіля, неодноразово вимагав у працівників поліції вказати на ознаки наркотичного сп`яніння.

Така позиція апелянта працівниками поліції цілком обґрунтовано була розцінена як відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, що мало наслідком складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ № 1103 від 17 грудня 2008 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі», а тому водій ОСОБА_1 зобов`язаний був на вимогу працівників поліції не тільки пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, але й виключно у передбачені законом порядок і спосіб.

При цьому, вищезазначеним Порядком не передбачений механізм, що у випадку ухилення особи від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора, їй має бути запропонований альтернативний спосіб визначення стану сп`яніння. Навпаки, ухилення від проходження огляду тягне за собою складення відносно такої особи протокол про вчинення адміністративного правопорушення у виді відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в цій частині є безпідставними.

З огляду на вищевикладене, суддя суду першої інстанції, розглядаючи справу, дослідивши докази у справі шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться особі у провину згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та ОСОБА_1 містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

При накладенні адміністративного стягнення суддя дотримався вимог ст.33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, взявши до уваги характер вчиненого правопорушення і врахувавши, що санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає безальтернативне адміністративне стягнення - штраф у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному перегляді справи, не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 липня 2020 року, якою ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуЛитовченко Н. О.