Справа № 194/2100/19
Номер провадження 3/194/5/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2020 року м. Тернівка

Суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області Соколова Ю.І., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Тернівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого ДТЕК «Павлоградвугілля», ШУ «Тернівське», МДР, РШО, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 251285 від 06 грудня 2019 року, видно, що 06 грудня 2019 року о 17.55 години в м. Тернівка по вул. Харківська, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом HYUNDAI GETZ, державний номер НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови, координації руху, зініці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, але надав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що вину не визнає, він відмовився від проходження на стан сп`яніння, оскільки наркотичні засоби не вживає та підстав для проходження медичного огляду у працівників поліції не було, так і підстав для зупинки транспортного засобу під його керуванням.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що він був зупинений працівниками поліції, та йому було запропоновано бути свідком, на що він надав згоду. В його присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. За зовнішніми ознаками він не може підтвердити того, що ОСОБА_1 був в стані наркотичного сп`яніння. Крім того, пояснив, що при ньому працівники поліції не світили очі порушника, та йому не відомо взагалі, з яких підстав вони взяли, що порушник знаходився в наркотичному стані. Також, пояснив, що при підписанні своїх письмовий пояснень, які від нього відбирав працівник поліції, не було зазначено, що ОСОБА_1 курив марихуану 20 днів тому. Тобто, ті пояснення, які він писав не відповідають дійсності. Крім того, йому та ще одному свідку не повідомляли, чи здійснювався відеозапис з нагрудного знаку поліції чи ні, а тому йому не відомо чи проводився відеозапис вчинення правопорушення взагалі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що він був запрошений працівниками поліції бути свідком, на що він погодився. В його присутності та ще одного свідка, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння та йому було повідомлено про розгляд справи в суді. За зовнішніми ознакам він не може сказати, що порушник знаходився в наркотичному стані. Він вів себе адекватно та не нервував. Крім того, зазначив, що йому не відомо, чи проводилась відеозйомка вчинення правопорушення.

Суд, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, допитавши свідків, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

У відповідності ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративна відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає, зокрема, відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, необхідною умовою для застосування до порушника відповідальності, передбаченої вищевказаною статтею, є, зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про порушення викладених вище вимог.

Суб`єктом правопорушення за вищевказаною нормою є водій транспортного засобу.

Згідно п. 2 розділу І Інструкції № 1452/735 від 09 листопада 2015 року «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.

Положеннями ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

В пункті 7 розділу І Інструкції № 1452/735 від 09 листопада 2015 року визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, відповідно до ст. 266 КУпАП.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Пункт 5 розділу ІІ вказаної Інструкції передбачає, що перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

На підставі пункту 6 розділу ІХ наказу МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року "Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі" у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду у закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції передбачає сукупність послідовних дій працівників поліції, а саме:

1) використання спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків на місці зупинки транспортного засобу,

2) у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, проведення такого огляду в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Разом з тим, судом встановлено, що поліцейським не проінформовано ОСОБА_1 , який підлягав огляду на стан сп`яніння, про порядок проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, про що свідчать під час розгляду справи письмові пояснення ОСОБА_1 , який відмовився від проходження на стан сп`яніння з причини того, що він наркотичні засоби не вживає.

В судовому засіданні свідки, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , підтвердили факт того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стану сп`яніння, але по зовнішнім ознакам вони вважали, що ОСОБА_1 не знаходився в наркотичному стані.

Крім того, свідки підтвердили той факт, що їм не відомо, за якими ознаками працівники поліції взагалі виявили, що ОСОБА_1 знаходився в наркотичному стані.

Суд критично ставиться до письмових пояснень свідка ОСОБА_2 від 06 грудня 2019 року, з приводу того, що ОСОБА_1 пояснив, що курив наркотичний засіб «марихуана» 20 днів тому, оскільки вказаний свідок, під час відібрання письмових пояснень не був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, та даний факт спростував в судовому засіданні.

З урахуванням викладеного та проаналізувавши пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , дані в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що у працівника поліції не були підстави вважати, що водій транспортного засобу перебуває в стані наркотичного сп`яніння.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази щодо правомірної зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Також, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів та направлення на огляд водія транспортного засобу від 06 грудня 2019 року, до уваги судом не беруться, оскільки акт має назву "акт огляду на стан алкогольного сп`яніння..." та в графі акту «огляд проводився» зазначено, що проводився за допомогою тест Драгер 6810, хоча в акті і направленні зазначено, що ОСОБА_1 перебуває в наркотичному стані, за що й складено відповідний протокол.

Частина 2 статті 251 КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У підтвердження факту відмови ОСОБА_1 від медичного огляду до матеріалів справи було додано диск з відеозаписом, який було оглянуто в судовому засіданні. З вказаного відеозапису вбачається, що в присутності свідків ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Крім того, з відеозапису видно, що поліцейський свідкам не роз`яснював підстави проходження огляду на стан сп`яніння та й якого саме, при них огляд ОСОБА_1 у підтвердження наркотичних ознак не здійснювався.

На підставі ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд вважає, що надані працівниками поліції докази не свідчать про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумпцій.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з наведеного,приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 , приходжу до висновку, що в матеріалах справи відсутні докази, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому вважаю, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 283 - 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.І. Соколова