Справа № 308/2235/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
28.08.2020 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 ,
В С Т А Н О В И В :
постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 травня 2020 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , гр. України, українця,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців, зі сплатою, на підставі п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судового збору в розмірі 420,40 грн.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення та оскаржуваної постанови, 27.02.2020 о 10 год. 40 хв., на перехресті вул. Берчені та вул. Фединця у м. Ужгород, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Пежо 508» д. н.з. НОМЕР_1 , перед виконанням маневру не переконався, що це буде безпечно, допустив зіткнення з автомобілем марки «Крайслер», д. н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова в частині накладення на нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців є незаконною. Зазначає, що розгляд справи проведено за його відсутності та без його належного повідомлення про час та місце розгляду справи. Стверджує, що його рід занять пов`язаний із необхідністю керувати транспортними засобами, оскільки він є діючим підприємцем. Зазначає, що копію оскаржуваної постанови отримав 09.07.2020. Просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати, ухвалити нову, якою замінити адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців на інше стягнення у виді штрафу.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав клопотання про поновлення строку та доводи апеляційної скарги; перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд приходить до висновку про те, що пропущений строк підлягає поновленню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
З оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 не приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, а з матеріалів справи про адміністративне правопорушення що у ній відсутні дані про те, що ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. З матеріалів справи про адміністративне правопорушення також вбачається, що копія оскаржуваної постанови надіслана за місцем його проживання ОСОБА_1 лише 18.06.2020. Окрім того, з матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 отримав копію оскаржуваної постанови в інший строк, ніж той, на який він посилається в апеляційній скарзі. Тому доводи клопотання про час отримання копії постанови визнаються слушними і тому, з метою недопущення порушення права ОСОБА_1 на захист та доступ до правосуддя, доводи клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження судового рішення визнаються обґрунтованими, причини пропуску строку такими, що перешкодили ОСОБА_1 своєчасно подати апеляційну скаргу поважними, а тому, строк на апеляційне оскарження судового рішення поновлюється.
Як убачається зі змісту апеляційної скарги, доведеність вини ОСОБА_1 та кваліфікація його дій за ст. 124 КУпАП стороною захисту не оспорюється, у зв`язку з чим, відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційним судом не перевіряються, і висновок суду в цій частині визнається таким, що ґрунтується на вимогах закону та зібраних у справі доказах. Тому, апеляційний перегляд справи здійснюється у межах доводів апеляційної скарги, зокрема, щодо суворості накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення.
Доводи апеляційної скарги про те, що накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення є занадто суворим, апеляційний суд відхиляє із таких підстав.
Так, відповідно до 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі, а відповідно до ст. 34 цього ж Кодексу обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення визнаються :1) щире розкаяння винного; 2) відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди; 3) вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; 4) вчинення правопорушення неповнолітнім; 5) вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року.
Законами України може бути передбачено й інші обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі.
Відповідно до 35 КУпАП обставинами, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення визнаються :1) продовження протиправної поведінки, незважаючи на вимогу уповноважених на те осіб припинити її; 2) повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню; вчинення правопорушення особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення; 3) втягнення неповнолітнього в правопорушення; 4) вчинення правопорушення групою осіб; 5) вчинення правопорушення в умовах стихійного лиха або за інших надзвичайних обставин; 6) вчинення правопорушення в стані сп`яніння. Орган (посадова особа), який накладає адміністративне стягнення, залежно від характеру адміністративного правопорушення може не визнати дану обставину обтяжуючою.
Так, з постанови судді вбачається, що при призначенні стягнення суддя послався на характер вчиненого правопорушення, та наявні у матеріалах справи дані про особу правопорушника, ступінь його вини, і наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції, передбаченої ст. 124 КУпАП, яке, на переконання апеляційного суду, є достатнім і необхідним для запобігання вчинення ним нових правопорушень, у тому числі й аналогічних, а також для його виховання у дусі додержання законів України і яке визнається справедливим.
Доводи апеляційної скарги про те, що розгляд справи проведено за відсутності ОСОБА_1 та без його належного повідомлення про час та місце розгляду справи, що судом не з`ясовано обставини, що пом`якшують відповідальність, - апеляційний суд визнає такими, що не спростовують висновку суду першої інстанції про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців.
При оцінці цих доводів та прийнятті судового рішення враховується, що не дотримання судом вимог ст. 268 КУпАП враховано при розгляді клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження судового рішення і слугувало однією з підстав для поновлення пропущеного строку.
Окрім того, апелянт не посилається на те, які саме обставини, що пом`якшують його відповідальність не були враховані судом першої інстанції при призначенні йому стягнення, не надав будь-яких доказів у підтвердження цих обставин.
Як такі, що не спростовують висновків суду першої інстанції і не впливають на вид та розмір накладеного адміністративного стягнення, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що робота ОСОБА_1 частково залежить від наявності у нього права керування транспортними засобами. Відхиляючи вказані доводи апеляційний суд враховує і те, що до апеляційної скарги не додано будь-яких доказів у їх підтвердження, зокрема про те, що робота ОСОБА_1 залежить від наявності в нього права керування транспортними засобами.
При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення враховуються і пояснення ОСОБА_1 , зміст яких свідчить лише про часткове визнання ним вини в скоєнні правопорушення.
Окрім цього, ОСОБА_1 у підтвердження пояснень про відсутність у потерпілого ОСОБА_2 до нього претензій матеріального характеру не подав будь-яких доказів про те, що ним відшкодовані завдані потерпілому збитки у зв`язку з пошкодженням автомобіля марки «Крайслер», д. н.з. НОМЕР_2 .
З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає висновки суду першої інстанції при накладенні на ОСОБА_1 стягнення належним чином обґрунтованими та вмотивованими, а стягнення - необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_1 та попередження нових проступків, справедливим.
При цьому, апеляційним судом не встановлено обставин чи підстав, які давали б можливість для пом`якшення ОСОБА_1 адміністративного стягнення, призначеного йому судом першої інстанції.
За таких обставин, постанова суду першої інстанції як законна та обґрунтована підлягає залишенню без зміни, а подана ОСОБА_1 апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження, як безпідставна, задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження судового рішення.
Апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 травня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя І. В. Стан