Справа № 163/2152/20
Провадження № 3/163/1699/20
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2020 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Чишій С.С.

з участю представника Волинської митниці Держмитслужби Кондратюка І.П.,

розглянувши в приміщенні суду направлені Волинською митницею Держмитслужби матеріали справи за протоколом № 0544/20500/20 про притягнення до відповідальності за ч.6 ст.481 МК України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку Республіки Білорусь, що проживає по АДРЕСА_1 , непрацюючу, закордонний паспорт НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , яка 24.04.2018 року через митний пост "Доманове" Волинської митниці ДФС увезла автомобіль "Фольксваген", ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , в режимі тимчасового ввезення в Україну на строк до 24.04.2019 року, перевищила строк тимчасового ввезення цього транспортного засобу особистого користування більше ніж на 30 діб, що виявлено Волинською митницею Держмитслужби 04.05.2020 року після одержання матеріалів Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області про затримання транспортного засобу, чим вчинила правопорушення, передбачене за ч.6 ст.481 МК України.

На розгляд справи порушниця не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату та місце розгляду, про що свідчить інформація офіційного сайту Укрпошти та повідомлення про вручення міжнародного поштового відправлення. На адресу суду електронною поштою від ОСОБА_1 надійшла заява про неможливість прибуття в суд та визнання винуватості з клопотанням про накладення штрафу; клопотань про відкладення розгляду ОСОБА_1 на заявила.

Представник Волинської митниці під час розгляду протоколу заявив, що вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, просив накласти стягнення в межах санкції ч.6 ст.481 МК України у вигляді конфіскацією транспортного засобу.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.6 ст.481 МК України правопорушення повністю стверджена матеріалами справи: протоколом про порушення митних правил, витягами з модуля "Диспетчер зони митного контролю та Пасажирського пункту пропуску" АСМО "Інспектор" та ЄАІС Держмитслужби, протоколом огляду місця події, службовою запискою, висновком експерта.

Згідно із ст.103 МК України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Відповідно до ч.1 ст.380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.

Відповідно до ч.1 ст.460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, … не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Письмових пояснень причин невиконання зобов`язання про зворотне вивезення автомобіля порушниця не надала, хоча належним чином повідомлялась про проведення перевірки митницею, складення протоколу і його розгляд в суді. Відомості про звернення ОСОБА_1 в митні органи з приводу порушення відповідного строку в матеріалах справи відсутні.

Отже, обставин, що об`єктивно та відповідно до закону перешкоджали б їй виконати зобов`язання реекспорту транспортного засобу, порушниця не навела.

Зазначене свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.6 ст.481 МК України правопорушення і відсутність підстав для звільнення її від відповідальності.

Щодо застосування в цій справі положень Закону України від 08.11.2018 року № 2612-VIII в редакції Закону України від 16.05.2019 р. N 2725-VIII вбачаються підстави для такого висновку.

Закон від 08.11.2018 року № 2612-VIII опублікований в газеті "Голос України" 24.11.2018 року і набрав чинності з наступного дня. При цьому зміни до ст.481 МК України вступали в дію через 180 днів з дня, наступного за днем опублікування.

Законом від 16.05.2019 року № 2725-VIII строк набрання чинності таких змін збільшено до 270 днів, тому редакція ч.6 ст.481 МК України є чинною з 22.08.2019 року.

Строк зворотного вивезення транспортного засобу за обставинами цієї справи збіг 24.04.2019 року. З 25.04.2019 року почалась бездіяльність ОСОБА_1 щодо виконання обов`язку вивезення автомобіля за межі митної території України, яка тим самим утворює триваюче правопорушення.

Моментом закінчення триваючого правопорушення є його припинення винною особою або виявлення компетентним органом.

На момент свого початку протиправна бездіяльність строком понад 10 діб тягнула відповідальність за редакцією ч.3 ст.481 МК України, яка передбачала стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Незважаючи на прийняття і набрання чинності законом, який диференціював перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів і посилював відповідальність в залежності від конкретного строку перевищення, ОСОБА_1 до часу складення протоколу 01.06.2020 року своє зобов`язання не виконала і продовжувала протиправну бездіяльність.

Отже, вчинене ОСОБА_1 триваюче правопорушення, яке виявлене на час дії нового закону, слід кваліфікувати за ч.6 ст.481 МК України.

Враховуючи доведеність вини порушниці, передбачену законом санкцію та вилучення транспортного засобу в особи, яка проживає за межами України і стягнення штрафи з якої очевидно буде утрудненим, стягнення на ОСОБА_1 слід накласти у вигляді конфіскацією транспортного засобу.

З порушниці відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України № 3674-VI підлягає стягненню судовий збір у відповідному розмірі, а з врахуванням приєднаної до протоколу довідки митного органу витрати митниці на зберігання транспортного засобу протягом 71 доби за курсом НБУ на дату розгляду справи в порядку ст.ст.519, 520 МК України та наказу Міністерства фінансів України від 15.06.2012 року № 731.

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, і накласти на неї стягнення у вигляді конфіскації в дохід держави автомобіля "Фольксваген" 1994 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , вартістю 70 732,75 гривні.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Волинської митниці Держмитслужби 23 149 (двадцять три тисячі сто сорок дев`ять) гривень витрат по справі на зберігання транспортного засобу на рахунок UA1160644 в Державній казначейській службі України, місто Київ (МФО 820172, , призначення платежу "за зберігання товарів").

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок судового збору на рахунок UA0003262 в Казначействі України (ЕАП) (МФО 899998, отримувач УДКСУ в Любомльському районі, , код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу "судовий збір у справах про адміністративні правопорушення").

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області С.С.Чишій