Справа № 234/5250/19
Провадження № 3/263/11/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2020 року м.Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Кулик Сергій Вікторович, за участю секретарів судового засідання Ребеко О.К., Чапни А.К.., прокурорів Олейниченка С.М., Надежденко С.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Комарова І.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Департаменту моніторингу дотримання законодавства про конфлікт інтересів та інших обмежень щодо запобігання корупції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який працює на посаді прокурора Волноваської місцевої прокуратури, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді старшого слідчого першого слідчого відділу прокуратури Донецької області, в порушення вимог пункту 2 частини першої статті 28 Закону України «Про запобігання корупції», здійснюючи досудове розслідування за місцем знаходження першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Донецької області у місті Краматорську, не повідомив керівництво про наявність у нього реального конфлікту інтересів, який виник 23 листопада 2017 року під час винесення постанови про закриття кримінального провадження № 0000137 від 01 березня 2016 року, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді старшого слідчого першого слідчого відділу прокуратури Донецької області, в порушення вимог пункту 3 частини першої статті 28 Закону України «Про запобігання корупції», проводячи досудове розслідування за місцем знаходження першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Донецької області у місті Краматорську, 23 листопада 2017 року в умовах реального конфлікту інтересів виніс постанову про закриття кримінального провадження № 0000137 від 01 березня 2016 року, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

За вказаними фактами стосовно ОСОБА_1 складено протоколи про адміністративні правопорушення №32-01/130 від 20.03.2019 року, за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП та №32-02/131 від 20.03.2019 року, за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушення передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП не визнав, зазначивши, що під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000137 від 01 березня 2016 року за заявою ОСОБА_2 про вчинення зокрема ОСОБА_3 кримінальних правопорушень та прийняття ним 23.11.2017 року, рішення про закриття вказаного кримінального провадження, в нього був відсутній приватний інтерес нібито зумовлений прагненням уникнути негативного ставлення з боку ОСОБА_3 до нього чи його близьких осіб. Також він не бажав створити для себе сприятливі умови під час роботи у Волноваській місцевій прокуратурі Донецької області. Власне переведення до Волноваської місцевої прокуратури обумовив тим, що працюючи на посаді слідчого в прокуратурі Донецької області, він змушений був винаймати квартиру в м. Краматорську, в той час як дружина винаймала житло в м. Волноваха. Це викликало певні фінансові труднощі,його дитина зростала без батька, у зв`язку з чим виникла необхідність у переведенні до вказаної прокуратури. Підозра ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000137 не оголошувалася, будь які відносини з останнім, крім службових, він не підтримує. Під час здійснення досудового розслідування ОСОБА_3 він не допитував, ніякого впливу на нього не здійснював. Слідчими як до нього так і після того, як він перестав бути слідчим у вказаному кримінальному провадженні, приймались рішення про закриття цього кримінального провадження. Вказав, що його родичі працевлаштувались до Волноваської місцевої прокуратури за наслідками проведеного конкурсу. Як він сам так і його родичі при роботі у Волноваській місцевій прокуратурі, за розподілом обов`язків не знаходились в безпосередньому підпорядкуванні у ОСОБА_3 .

Захисник у судовому засіданні вказав на відсутність складу адміністративного правопорушення в діях його підзахисного. Вказав, що кримінальне провадження по якому провадив досудового розслідування його підзахисний, було фактовим. Враховуючи це на його думку взагалі не повинно бути будь-якого конфлікту інтересів. Відомості зазначені в протоколах про адміністративні правопорушення є надуманими. Працівники Національного агенства з питань запобігання корупції не повідомили належним чином його підзахисного про складення протоколів.

Прокурор обставини, викладені у протоколах про вчинення адміністративних правопорушень, підтримав, зазначивши про наявність в діях ОСОБА_1 ознак діянь, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч.7 ст 172-7 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, думку прокурора, дослідивши письмові докази, суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1,2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналась чи повинна була дізнатися про наявність реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи

потенційного конфлікту інтересів.

Згідно ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Приватний інтерес, це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Так, відповідно до пп. «е» п. 1 ч. 1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 , обіймаючи на момент вчинення інкримінованих йому адміністративних правопорушень згідно з наказом в.о. прокурора Донецької області від 29 липня 2015 року № 1099-к посаду слідчого першого слідчого відділу прокуратури Донецької області, перебував суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, тобто суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією.

Як вбачається з особового листа ОСОБА_1 з обліку кадрів прокуратури Донецької області та підтверджено поясненнями самого ОСОБА_1 , з 2013 року останній працював на посаді прокурора Мар`їнської міжрайонної прокуратури, зокрема під керівництвом ОСОБА_3 , тобто у період можливого вчинення останнім кримінального правопорушення, тобто перебував з ним у службових стосунках.

У подальшому ОСОБА_3 було призначено на посаду заступника керівника Волноваської місцевої прокуратури Донецької області наказом прокурора Донецької області від 15 грудня 2015 року № 2199-к.

З наказів прокурора Донецької області від 15 грудня 2015 року № 2291-к та від 08 грудня 2016 року № 2284-к вбачається, що на посади прокурорів Волноваської місцевої прокуратури були призначені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , тобто брат та дружина ОСОБА_1 .

З листа Волноваської місцевої прокуратури від 07 листопада 2018 року № 05-81- 8110вих18 та Наказу № 80 від 07.12.2017 року "Про розподіл службових обов`язків між працівниками Волноваської місцевої прокуратури", на підставі ч.2 ст.17 Закону України «Про прокуратуру», вбачається що ОСОБА_3 , як перший заступник керівника, має право видавати письмові накази адміністративного характеру, що є обов`язковими до виконання підлеглими прокурорами Волноваської місцевої прокуратури, зокрема ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Як вбачається з листа Волноваської місцевої прокуратури від 07 листопада 2018 року № 05-81-8110 вих 18 та Наказу № 80 від 07.12.2017 року «Про розподіл службових обов`язків між працівниками Волноваської місцевої прокуратури», на підставі ч.2 ст.17 Закону України Про прокуратуру ОСОБА_3 , як перший заступник керівника, має право видавати письмові накази адміністративного характер, що є обов`язковими до виконання підлеглими прокурорами Волноваської місцевої прокуратури, зокрема ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Наказом прокурора Донецької області від 15.12.2015 року № 2291-к ОСОБА_1 призначено на посаду прокурора Волноваської місцевої прокуратури Донецької області.

01 березня 2016 року на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 19 лютого 2016 року прокуратурою Донецької області внесено відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінальних правопорушень колишніми працівниками прокуратури Марїнського району Донецької області, на теперішній час працівниками Волноваської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (кримінальне провадження № 0000137).

Старшим слідчої групи для здійснення розслідування дорученнями визначено ОСОБА_1 , що підтверджується дорученням в.о. начальника першого СВ СУ прокуратури Донецької області ОСОБА_7 від 18.01.2017 року про проведення досудового розслідування та дорученням заступника начальника першого СВ СУ прокуратури Донецької Колесникова А.О. від 31.10.2017 року про проведення досудового розслідування.

23 листопада 2017 року ОСОБА_1 винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складів злочинів, передбачених ч.3 ст.365, ч.1 ст.369, ч.1 ст. 366, ч. 2 ст. 343 КК України в діях ОСОБА_3 та ОСОБА_6

Ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 19.02.2018 року вказану постанову від 23.11.2017 року скасовано як немотивовану та винесену передчасно. Кримінальне провадження № 0000137 направлено для проведення досудового слідства та прийняття обґрунтованого рішення.

Аналізуючи вказані письмові матеріали, суддя приходить до висновку про те, що у період здійснення ОСОБА_1 досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні, відомості про яке внесені в ЄРДР зокрема й щодо ОСОБА_3 , у підпорядкуванні останнього перебували близькі особи слідчого ОСОБА_1 , а саме брат та дружина ОСОБА_5 , щодо яких ОСОБА_3 мав змогу приймати рішення організаційно-розпорядчого характеру, а отже, впливати на службу таких осіб у Волноваській місцевій прокуратурі.

Вказані обставини зумовили виникнення у ОСОБА_1 приватного інтересу немайнового характеру, що полягав у бажанні запобігти негативному ставленню до своїх рідних з боку заступника керівника Волноваської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Також встановлено, що у період здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000137, а саме за три дні до закриття кримінального провадження, 20.11.2017 року ОСОБА_1 подано заяву про призначення на посаду прокурора Волноваської місцевої прокуратури на час відпустки ОСОБА_8 по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Наказом прокурора Донецької області від 24.11.2017 року № 1922-к, наступного дня після закриття кримінального провадження, ОСОБА_1 був призначений на посаду прокурора Волноваської місцевої прокуратури на час відпустки ОСОБА_8 по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тобто у підпорядкування ОСОБА_3 .

Згідно з посадовими обов`язками, визначеними Наказом № 80 від 07.12.2017 року «Про розподіл службових обов`язків між працівниками Волноваської місцевої прокуратури», ОСОБА_3 забезпечує виконання функцій прокуратури, контроль за виконанням функцій прокуратури прокурорами Волноваської місцевої прокуратури та видає адміністративні накази згідно зі своєю компетенцією, у той час як усі прокурори у межах компетенції зобов`язані виконувати накази, розпорядження, вказівки та доручення першого заступника керівника місцевої прокуратури. Крім того, на час відсутності керівника Волноваської місцевої прокуратури за посадою Комісарук О.Б. може виконувати обов`язки керівника.

Таким чином, погодження щодо призначення ОСОБА_1 керівником Волноваської місцевої прокуратури а також прийняття відповідного рішення прокурором Донецької області не спростовують відсутність у ОСОБА_3 можливості надалі приймати рішення адміністративного характеру стосовно ОСОБА_1 або його близьких осіб, вирішувати інші питання, пов`язані з їх роботою у Волноваській місцевій прокуратурі Донецької області.

Враховуючи викладене, в момент прийняття постанови про закриття кримінального провадження від 23.11.2017 року ОСОБА_1 діяв під впливом суперечності між наданими повноваженнями та приватним немайновим інтересом, що полягав у прагненні створити сприятливі умови для себе під час подальшого перебування на посаді прокурора Волноваської місцевої прокуратури і запобігти можливим заходам негативного впливу з боку майбутнього керівника ОСОБА_3 до себе та своїх близьких осіб.

Разом з тим, як вбачається з листа прокуратури Донецької області від 06.11.2018 року № 11/1335-819вих-18, від ОСОБА_1 письмові повідомлення про наявність конфлікту інтересів під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000137 від 01.03.2016 року та винесення постанови про закриття вказаного кримінального провадження від 23.11.2017 року - не надходили.

Згідно зі ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, с самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Слідчий уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав передбачених статтею 284 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають так і ті що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За ч.1 ст. 172-7 КУпАП передбачена відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

За ч.2 ст. 172-7 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

У примітці 2 до статті 172-7 КУпАП законодавець визначив, що у цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та и службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Водночас у листі №223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року Судова палата у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз ясніша, що для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи не вчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особа, яка здійснює правозтосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як: 1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; 2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; 3) наявність повноважень на прийняття рішення; 4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Аналізуючи обставини справи та правові норми, що регулюють правовідносини, що склалися, суддя приходить до висновку, що під час прийняття рішення про закриття кримінального провадження № 0000137 з постановленням відповідної постанови від 23.11.2017 року, ОСОБА_1 перебував в умовах суперечності, яка зумовлена тим, що він був змушений шукати баланс між своїм приватним інтересом, що полягав, у бажанні запобігти негативному ставленню до своїх рідних з боку заступника керівника Волноваської місцевої прокуратури Донецької області Комісарука О.Б.; у зацікавленості створити сприятливі умови для себе під час подальшого перебування на посаді прокурора Волноваської місцевої прокуратури Донецької області; у стимулі після виходу особи, посаду якої він тимчасово буде заміщати у Волноваській місцевій прокуратурі, залишитись працювати у цьому органі та необхідністю виконувати повноваження в інтересах держави, захищати публічні інтереси, всебічно, повно і неупереджено досліджувати обставини кримінального провадження та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Таким чином, аналізуючи надані докази з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, враховуючи наявність реального конфлікту інтересів, який мав місце під час прийняття ОСОБА_1 23.11.2017 року постанови про закриття кримінального провадження № 0000137, про який останні не повідомив керівництво, про що свідчать такі складові, як приватний інтерес, службові повноваження та суперечність між ними, що впливає на неупередженість прийняття рішень, суддя приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, представлені докази підтверджують факт вчинення ним вказаних адміністративних правопорушень.

Як вбачається з матеріалів справи, протоколи про адміністративні правопорушення № 32-02/130 та №32-02/131, щодо ОСОБА_1 , складено 20 березня 2019 року, а безпосередньо адміністративні правопорушення було вчинено у жовтні-листопаді 2017 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням строків на момент розгляду справи, передбачених ст. 38 КУпАП.

Таким чином, на час розгляду протоколів № 32-02/130 та №32-02/131 від 20.03.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , строк притягнення його до відповідальності закінчився, що є свідченням наявності обґрунтованих підстав щодо закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 36, 38, 40-1, 172-7, 247 КупАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушеннь, передбачених ч.1 ст. 172-7 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП - закрити, у зв`язку з закінченням строку його притягнення до адміністративної відповідальності.

На постанову може бути подана апеляційна скарга особою відносно якої вона винесена до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом 10 днів із дня винесення постанови.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя С.В.Кулик