Справа № 444/328/20
Провадження № 3/444/250/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2020 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Мікула В.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з відділу прикордонної служби "Рава-Руська" Львівського прикордонного загону Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), громадянина Ісламської Республіки Афганістан, ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, паспорт громадянина Ісламської Республіки Афганістан для виїзду за кордон відсутній

за ч. 2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), діючи у складі групи осіб, вчинив незаконне перетинання державного кордону з Румунії в Україну в пункті пропуску "Дякове" відділу прикордонної служби "Дякове" Мукачівського прикордонного загону з уникненням прикордонного контролю, а саме шляхом слідування в причепі вантажного автомобіля марки "Вольво" , р.н. НОМЕР_1 , внаслідок чого 01.02.2020 року о 23 год.55 хв. був виявлений у даному транспортному засобі на автозаправці "WOG", що знаходиться в с.Малі Підліски, Жовківського району Львівської області, ділянка відповідальності відділу прикордонної служби "Рава-Руська" ( тип Б) Львівського прикордонного загону. Своїми діями ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) в судове засідання не з"явився, в письмових поясненнях, які знаходяться в матеріалах справи свою вину визнав.

Крім повного визнання вини ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та його вина у цьому стверджується зібраними доказами, які знаходяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 332883 від 03.02.2020 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) в матеріалах справи, протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 02.02.2020 року, протоколом про адміністративне затримання від 02.02.2020 року.

Дії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, так як він вчинив перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України в складі групи осіб.

Обставини, які б обтяжували чи пом"якшували відповідальність ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) судом не встановлені.

Санкція ч. 2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає стягнення у вигляді накладення штрафу від п`ятисот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб, з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення.

Згідно ст. 16 Кодексу України про адміністративні правопорушення іноземці і особи без громадянства, які перебувають на території України, підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах з громадянами України.

Згідно ст.12 КпАП України адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Згідно ст.13 КпАП України до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Згідно ст.24-1 КпАП України за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу:1) зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; 2) попередження; 3) догана або сувора догана; 4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

Призначаючи вид та міру стягнення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), суддя враховує характер скоєного правопорушення, дані про особу правопорушника, який є неповнолітнім, до адміністративної відповідальності притягується вперше, не працює, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, а тому з врахуванням наведеного, суд приходить до переконання, що так як адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, до правопорушника слід застосувати адміністративне стягнення у виді попередження

З матеріалів справи вбачається, що знарядь чи засобів вчинення правопорушення немає.

Ті речі, які виявлено та вилучено у правопорушника для тимчасового зберігання суд вважає не є знаряддями і засобами вчинення правопорушення.

Суддя враховує, що такі повернуті особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховую, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто на час вчинення правопорушення та на час розгляду справи є неповнолітнім.

Згідно ст. 13 Кодексу України про адміністративні правопорушення до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Так як ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ). є неповнолітнім, не працює, не отримує доходів, а тому вважаю, що до нього слід застосувати такий захід впливу як попередження.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 року (в останній діючій редакції) ставки судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420,40 грн.

Однак, враховую, що на ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ). не накладається адміністративне стягнення, а застосовується захід впливу, а тому враховуючи норми Закону України «Про судовий збір», судовий збір з нього стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 40-1, ч. 2 ст. 204-1, статтями 283, 284, 287, 294, 307, 308, 310 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього такий захід впливу як попередження.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області, в порядку ст. 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили .

Строки і порядок виконання постанови про накладення штрафу визначені ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Мікула В. Є.