Справа № 199/4496/20
П О С Т А Н О В А
іменем України
21 серпня 2020 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Сенчишин Ф.М., за участі прокурора Журенкова Є.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріли, що надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Новокузнецьку, Кемеровської області, Російської Федерації, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , начальника складу зв`язку ТУ ССО в Дніпропетровській області,
за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до п. 11 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», правопорушення, пов`язане з корупцією діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Встановлено, що майор військової служби за контрактом ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді командира групи матеріального забезпечення, військової частини НОМЕР_2 , в порушення ч. 2 ст. 45 Закону «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин подав декларацію перед звільненням суб`єкта декларування, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Відповідно ч. 5 ст. 45 Закону «Про запобігання корупції» дія розділу VII цього Закону не поширюється на посадових осіб закладів, установ та організацій, які здійснюють основну діяльність у сфері соціального обслуговування населення, соціальної та професійної реабілітації осіб з інвалідністю і дітей з інвалідністю, соціального захисту ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, охорони здоров`я (крім керівників закладів охорони здоров`я центрального, обласного, районного, міського (міст обласного значення, міст Києва та Севастополя) рівня), освіти (крім керівників вищих навчальних закладів та їх заступників), науки (крім президентів Національної академії наук України та національних галузевих академій наук, перших віце-президентів, віце-президентів та головних учених секретарів Національної академії наук України та національних галузевих академій наук, інших членів Президії Національної академії наук України та президій національних галузевих академій наук, обраних загальними зборами Національної академії наук України та національних галузевих академій наук відповідно, керівників науково-дослідних інститутів та інших наукових установ), культури, мистецтв, відновлення та збереження національної пам`яті, фізичної культури, спорту, національно-патріотичного виховання, військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також військових посадових осіб з числа військовослужбовців військової служби за контрактом осіб рядового складу, військової служби за контрактом осіб сержантського і старшинського складу, військовослужбовців молодшого офіцерського складу військової служби за контрактом осіб офіцерського складу, крім військовослужбовців, які проходять військову службу у військових комісаріатах.

Суб`єкти декларування, які не мали можливості до 1 квітня за місцем військової служби подати декларацію осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік у зв`язку з виконанням завдань в інтересах оборони України під час дії особливого періоду, безпосередньою участю у веденні воєнних (бойових) дій, у тому числі на території проведення антитерористичної операції та здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, направленням до інших держав для участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки у складі національних контингентів або національного персоналу, подають таку декларацію за звітний рік протягом 90 календарних днів із дня прибуття до місця проходження військової служби чи дня закінчення проходження військової служби, визначеного частиною другою статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Військове звання «майор» ОСОБА_1 отримав згідно наказу Міністерства оборони України по особовому складу №138 від 13 липня 2018 року.

На день звільнення 07 жовтня 2019 року ОСОБА_1 перебував у військовому званні «майор» тим самим він був суб`єктом на якого розповсюджується дія ЗУ «Про запобігання корупції».

Відповідно до витягу з наказу Міністерства оборони України, командира військової частини НОМЕР_2 від 07 жовтня 2019 року № 502 майора військової служби за контрактом ОСОБА_1 , командира групи матеріального забезпечення звільнено наказом командира військової частини ВІЗ 14 від 28 серпня 2019 року № 183 у запас відповідно до статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» підпункт «й» пункту 2 частини 5 (які уклали контракт на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію та вислужили неменше 24 місяців військової служби за контрактом), вважати таким, що здав справи та посаду 07 жовтня 2019 року.

З 07 жовтня 2019 року виключили із списків особового складу частини і усіх видів забезпечення.

Таким чином, майор ОСОБА_1 , згідно п. п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону є військовою посадовою особою, а отже на нього розповсюджується обмеження визначенні Законом.

Крім того, ОСОБА_1 , будучи військовою посадовою особою під час проходження військової служби повинен, дотримуватися вимог ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, та ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Отже майор ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді командира групи матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_2 є посадовою особою, згідно п. п. «г» п. 1 ч, 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 12 Закону передбачено, що Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти. Нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів, що зазначено у ч. 5 ст. 12 Закону.

Згідно з рішенням № 2 Національного агентства з питань запобігання корупції «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» від 10.06.2016, зареєстрованим Міністерством юстиції України 15 липня 2016 року за № 958/29088 із змінами згідно рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 1 від 18.08.2016 зареєстрованим Міністерством юстиції України від 19.08.2016 за № 1 153/29283 така система розпочинає свою роботу в два етапи:

перший етап з 00 годин 00 хвилин 01.09.2016 для таких типів декларацій (повідомлень) та суб`єктів декларування:

- щорічні декларації за 2015 рік службових осіб, які станом на 01.09.2016 року займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище. Зазначені у цьому абзаці декларації подаються протягом 60 календарних днів з дати, визначеної у цьому абзаці;

- декларації, передбачені абзацом першим частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» (декларації осіб, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування), службових осіб, які 01.09.2016 чи пізніше цієї дати припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, та станом на день такого припинення займають згідно зі статтею 50 Закону України «Про запобігання корупції» відповідальне та особливо відповідальне становище.

другий етап - з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2017 року для всіх інших суб`єктів декларування та декларацій (повідомлень), передбачених Законом.

Подання декларацій здійснюється згідно з Законом України «Про запобігання корупції» шляхом заповнення відповідних форм на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Абзац перший частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (перед звільненням).

Також згідно роз`яснення № 1 Національного агентства з питань запобігання корупції від 13.02.2020, декларація суб`єкта декларування, який припиняє відповідну діяльність (декларація перед звільненням) - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 3акону не пізніше двадцяти робочих днів з дня припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у підпунктах «а» та «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону. Декларація «перед звільненням» охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким суб`єктом декларування.

Відповідно до результатів пошуку у Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (https :/. nazk.gov. ua) встановлено, що ОСОБА_1 опубліковував щорічні декларації суб`єкта декларування за 2016 рік 03 березня 2017 року, за 2017 рік 29 березня 2018 року у строк визначений законом що свідчить про обізнаність ОСОБА_1 , з законом України «Про запобігання корупції», а саме з розділом фінансового контролю, порядком роботи реєстру та його вміння користуватися ним при заповненні та подачі декларації.

Відповідно до офіційної відповіді голови Національного агентства з питань запобігання корупції Корчак Н.М. від 02 березня 2017 року № 03-05/4886/17, щодо роботи «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» дата публікації документів, вказана у публічній частині інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» співпадає з фактичною датою подання суб`єктами декларування документів до «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування».

Майор ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді командира групи матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_2 військовою посадовою особою Збройних Сил України, з п. п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (в редакції станом на 16.09.2016 року) будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 2 ст. 45 даного Закону, пункту 2 частини першої розділу II Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10 червня 2016 року №2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15 липня 2016 року №958/29088 із змінами, внесеними згідно з Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №1 від 18 серпня 2016 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 серпня 2016 року №1153/29283, перебуваючи постійно за місцем мешкання після припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за адресою: вул. Вишнева, будинок 101, м. Дніпро, несвоєчасно, а саме 24 червня 2020 року, без поважних причин подав декларацію перед звільненням особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування поза межами 20 робочих днів.

ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердив фактичні обставини справи та частково визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених вище. Зауважує, що він просто не знав про необхідність подання відповідної декларації.
Дослідивши докази та оцінивши їх за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, внаслідок винних дій останнього, повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, що узгоджуються між собою та не викликають у суду сумнівів щодо їх достовірності та об`єктивності:

- протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою згідно вимог КУпАП та підписаним ОСОБА_1 без зауважень;

- копіями наказів про призначення ОСОБА_1 на посаду, присвоєння спеціального звання та про звільнення;

- копією витягу з Єдиного державного реєстру декларацій на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (https:Wpublic.nazk.gov.ua), щодо ОСОБА_1 .

Суд враховує, що ОСОБА_1 не оспорює сам факт несвоєчасного подання ним декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, однак оспорює наявність своєї вини через необізнаність з відповідними приписами антикорупційного законодавства.

Надаючи оцінку таким доводам сторони захисту, суд виходить з того, що склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП характеризується умисною формою вини, тобто може бути вчинений тільки з прямим чи не прямим умислом. Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Для визнання зазначеного правопорушення закінченим не потрібне настання наслідків - воно вважається умисним за умови усвідомлення особою протиправного характеру своєї дії чи бездіяльності. Таке усвідомлення презюмується, адже особа, зазначена в п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», була допущена у встановленому законом порядку до виконання функцій, в даному випадку, держави, пройшла спеціальну перевірку, подала відповідну декларацію та подавала щорічні декларації, була попереджена і виконала вимоги законодавства щодо фінансового контролю в частині подання щорічних декларацій, прийняла і підписала присягу тощо. Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, подавав щорічні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування за 2016-2017 роки, шляхом заповнення відповідної форми на веб-ресурсі. Зазначене свідчить, що ОСОБА_1 був ознайомлений з положеннями Закону України «Про запобігання корупції», в тому числі і щодо вимог подання декларації після звільнення. Наведене узгоджується і з тим, що Закон України «Про запобігання корупції» є вільним у доступі, є його положення в цій частині є чіткими, однозначними та зрозумілими. Сукупність наведених обставин доводить, що несвоєчасно подавши декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 діяв з непрямим умислом, оскільки усвідомлював (не міг не усвідомлювати) протиправний характер своїх діянь, передбачав їх шкідливі наслідки і свідомо допускав настання цих наслідків.

З огляду на викладене, відповідні заперечення ОСОБА_1 судом відхиляються.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки він несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, майновий стан, істотність наслідків вчиненого правопорушення, період, на який останньою було прострочено подання відповідної декларації. За перелічених фактичних обставин, суд дійшов переконання, що необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, є адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 до доходу держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст. 33-35, 252, 283, 284 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесяти) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 до доходу держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя:

21.08.2020