Справа № 189/1901/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2020 року смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області

Суддя Покровського районного суду Дніпропетровської області Чорна О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, матеріали якої надійшли з Покровського відділення поліції Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії БД № 330438 від 13.11.2019 року, 13.11.2019 року о 22 годині 30 хвилин, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2105 д/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, в с. Олександрівка по вулиці Транспортній, 1. Огляд проводився у встановленому законом порядку в КЗ «Покровська ЦРЛ» ДОР». Органом поліції дії ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення вимог п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 викликався неодноразово, повістками, які направлялися адресою його проживання, яка зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 330438 від 13.11.2019 року ( АДРЕСА_1 ) рекомендованою поштою, а також шляхом розміщення оголошення на веб-сайті суду. До суду ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки не повідомив, жодних заяв та клопотань не надав.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи і, як наслідок, сплив строку, передбаченого законом для притягнення особи до адміністративної відповідальності, нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно п. 2.9а Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 13.11.2019 року, ОСОБА_1 13.11.2019 року пройшов огляд на стан сп`яніння у КП «Покровська ЦРЛ» ДОР». За результатами огляду ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння - 1,34 ‰.

Отже, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №330438 від 13.11.2019 року, висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 13.11.2019 року, письмових пояснень свідків та інших письмових доказів в їх сукупності та взаємозв`язку, ОСОБА_1 13.11.2019 року керував ТЗ ВАЗ 2105 днз НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення доведена повністю, правопорушник підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Згідно положень ст. 23 КУпАП України адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення нових правопорушень.

Суд враховує, що ОСОБА_1 протягом останнього року до адміністративної відповідальності не притягувався, за місцем мешкання характеризується задовільно.

Тому суд вважає, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

З огляду на вище викладене та керуючись ст. ст. 23, 33, ч. 1 ст. 130, 251, 252, 283-285, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір в сумі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень сорок копійок), (отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м. Київ/22030106; ; банк отримувача: Казначейство України(ЕАП); код банку отримувача: 899998; рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Покровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк звернення постанови до виконання - три місяці з моменту набрання виконавчим документом законної сили.

Суддя О.В. Чорна