Провадження № 3/761/6150/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2020 року

Суддя Шевченківського районного суду міста Києва Щебуняєва Л.Л., при секретарі - Якимів І.І., за участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , прокурора Офісу Генерального прокурора Сказко Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві

справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Сагайдак, Шишацького району, Полтавської області, громадянки України,зареєстрованої в Київському міському центрі зайнятості як безробітна, зареєстрованої та проживаючої за адресою : АДРЕСА_1 ,

- за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , обіймаючи посаду керівника експертної групи з питань інвестиційної політики Директорату стратегічного планування та координації державної політики в галузі транспорту Міністерства інфраструктури України , будучи державним службовцем категорії «Б», відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України « Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог частини 1 статті 45 даного Закону, 02 червня 2020 року, о 07:58, несвоєчасно,без поважних причин подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік, шляхом заповнення електронної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 погодилася з протоколом про адміністративне правопорушення, складеним відносно неї за ч.1 ст. 172-6 КУпАП, пояснила,що вона з 22 лютого 2019 року працювала у Міністерстві інфраструктури України на посаді керівника експертної групи з питань інвестиційної політики Директорату стратегічного планування та координації державної політики в галузі транспорту, була звільнена з вказаної посади 01 липня 2020 року у зв`язку із скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури на підставі п.1 ч.1 ст. 87 Закону України «Про державну службу» . Вказана посада віднесена до посад державної служби категорії «Б». При наданні щорічної декларації про доходи за 2019 рік вона стикнулася з проблемою відновлення електронного ключа , у встановлені для подачі декларації строки вона заповнила в особистому кабінеті чернетку декларації, крім розділу щодо даних про витрати, змогла подати вказану декларацію лише 2 червня 2020 року, о 7 годині 58 хв., з пропуском у 32 години, оскільки в понеділок, 01 червня 2020 року, у другій половині дня, отримала від банку дані щодо сум сплачених нею у 2019 року за іпотечним кредитним договором . Крім того , просить врахувати, що з березня 2020 року , у зв`язку з COVID-19, працівники групи перейшли на дистанційний режим роботи,проте вона , як керівник експертної групи, вимушена була працювати безпосередньо на робочому місці одна . Стверджує,що умислу на неподання або несвоєчасне подання щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік, вона не мала.

Прокурор вважав доведеним несвоєчасне без поважних причин подання ОСОБА_1 щорічної декларації за 2019 рік особи,уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яке є підставою для визнання винною та притягнення останньої до адміністративної відповідальності,передбаченої ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з`ясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суддя дійшов наступного висновку.

Стаття 129 Конституції України передбачає,що розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна,винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність,яка посягає на громадський порядок, власність,права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 245 КУпАП передбачає, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні,чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, які пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини,що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст. 172-6 КУпАП відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи,уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Так, відповідно до наказу Державного секретаря Міністерства інфраструктури України №96-к від 22 лютого 2019 року ОСОБА_1 призначено на посаду керівника експертної групи з питань інвестиційної політики Директорату стратегічного планування та координації державної політики в галузі транспорту Міністерства інфраструктури України .

25 лютого 2019 року ОСОБА_1 прийнято Присягу державного службовця .

Посада керівника експертної групи з питань інвестиційної політики Директорату стратегічного планування та координації державної політики в галузі транспорту Міністерства інфраструктури України відноситься до посад державної служби категорії «Б».

Згідно наказу Державного секретаря Міністерства інфраструктури України №376-к від 24 червня 2020 року ОСОБА_1 з 01 липня 2020 року звільнено з посади керівника експертної групи з питань інвестиційної політики Директорату стратегічного планування та координації державної політики в галузі транспорту Міністерства інфраструктури України у зв`язку із скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури, п.1 ч.1 ст. 87 Закону України «Про державну службу».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єкти декларування- особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" та «в» пункту 2,пунктах 4 і 5 частини 1 статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» державні службовці є суб`єктами,на яких поширюється дія цього Закону.

Тобто, ОСОБА_1 , будучи державним службовцем,є суб`єктом,на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень,пов`язаних з корупцією.

Частина 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачає, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Отже, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду керівника експертної групи з питань інвестиційної політики Директорату стратегічного планування та координації державної політики в галузі транспорту Міністерства інфраструктури України, будучи державним службовцем, зобов`язана була подати щорічну декларацію особи,уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2020 року до 01 червня 2020 року.

Натомість така декларація була подана ОСОБА_1 02 червня 2020 року,о 07 годині 58 хвилин,тобто несвоєчасно, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування,та міститься на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції,та не спростовується самою ОСОБА_1 .

Таким чином, ОСОБА_1 несвоєчасно подала без поважних причин декларацію за 2019 рік особи,уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Згідно ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи,яка вчинила адміністративне правопорушення,в дусі додержання законів України,поваги до правил співжиття,а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником,так і іншими особами.

Стаття 33 КУпАП передбачає,що при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення,особа порушника,ступінь його вини,майновий стан,обставини,що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставиною,що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за вчинення нею даного адміністративного правопорушення, суд визнає визнання нею своєї провини, яка вперше вчинила проступок, за який передбачено адміністративну відповідальність, розкаялася у вчиненому.

Також враховує невеликий строк несвоєчасного подання ОСОБА_1 щорічної декларації за 2019 рік, який становить 32 години, намагання останньої на своєчасне подання вказаної декларації .

Крім того, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не було встановлено в діях ОСОБА_1 будь-яких мотивів на уникнення фінансового контролю шляхом несвоєчасного подання декларації.

Такі обставини, на думку судді, суттєво знижують суспільну шкоду адміністративного проступку ОСОБА_1 .

Зазначене правопорушення в даному випадку не становить великої суспільної небезпеки,а також цим правопорушенням не було завдано збитків державним чи суспільним інтересам.

За змістом ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа),уповноважений вирішувати справу,може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому зазначена норма закону не містить будь-якого переліку умов або обставин,наявність яких дозволила би судити про малозначність правопорушення ,а також застережень щодо неможливості її застосування до окремих складів адміністративних правопорушень.

Частина 2 ст.284 КУпАП передбачає,що постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження,передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору,органу досудового розслідування,а також при наявності обставин,передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Оцінюючи в сукупності дії,наслідки та ставлення ОСОБА_1 до вказаних дій,а саме конкретні обставини вчиненого адміністративного правопорушення, визнання своєї провини та щире каяття у вчиненому,з урахуванням даних,що характеризують її особу,відсутності суспільної шкідливості діяння,вважаю можливим застосування до останньої положень ст.22 КУпАП, звільнення її від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого нею адміністративного правопорушення й можливістю обмежитися усним зауваженням.

Керуючись ст. ст.9, 22, 33-35, ч.1 ст.172-6, 251, 280, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ :

На підставі ст.22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП , та обмежитись усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП - закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.Л. Щебуняєва