П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.02.2020 Справа №607/2434/20

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк Василь Михайлович, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

31 січня 2020 року, перебуваючи під адміністративним наглядом гр. ОСОБА_1 , без дозволу ОВС, виїхав за межі м. Тернополя, в смт. Копичинці, Гусятинського району Тернопільської області, та не повідомив про свій виїзд працівників ОВС. Таким чином, своїми діями порушив п.4 (заборона виїзду в особистих справах за межі міста) постанови Тернопільського міськрайонного суду від 02.01.2020 року про встановлення відносно останнього адміністративного нагляду.

Також, 01 лютого 2020 року о 00 год. 27 хв., під час перевірки працівниками поліції, гр. ОСОБА_1 , який перебуває під адміністративним наглядом, був відсутній по місцю проживання за адресою АДРЕСА_1 , таким чином своїми діями порушив п. 1 (заборона виходу з квартири з 22.00 год. до 06.00 год.) постанови Тернопільського міськрайонного суду від 02.01.2020 року про встановлення відносно останнього адміністративного нагляду.

Згідно ч.2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Приймаючи до уваги факт, що в провадженні судді знаходиться дві справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, які кваліфікуються за ч. 2 ст.187 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вважаю, що відповідно ст. 36 КУпАП вони мають бути об`єднані в одне провадження.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, винним себе у вчиненому адміністративному правопорушенні визнав повністю та щиро розкаявся, пояснив що порушив встановлені відносно нього обмеження, оскільки забирав матір з лікарні, просить суд його суворо не карати.

Крім власного визнання вина, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, повністю доведена матеріалами справи дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні, а саме: даними, які містяться у протоколах про адміністративні правопорушення серії АПР18 546489 від 06 лютого 2020 року та серії АПР18 546490 від 06 лютого 2020 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 06 лютого 2020 року; рапортами ДОП ТВП ГУНП в Тернопільській області Мручок Н. від 01 лютого 2020 року та 06 лютого 2020 року; копією постанови Тернопільського міськрайонного суду від 26 листопада 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП; копією постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 січня 2020 року про продовження ОСОБА_1 адміністративного нагляду терміном на 6 місяців.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи вищенаведене, особу правопорушника, його вік, визнання ним своєї вини у вчиненому, а також характер вчиненого правопорушення, яке не становить великої суспільної шкідливості й не завдало значних збитків державним чи суспільним інтересам або безпосередньо громадянам, ступінь його вини, вважаю, що за своїми наслідками правопорушення є малозначним, у зв`язку із чим ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 187 КУпАП та обмежитись усним зауваженням, відповідно до вимог ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення.

Керуючись наведеним, а також статтями 33, 36, 40-1, 187, 283, 284, 287, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати справи про вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_1 №607/2434/20 (провадження 3/607/1030/2020) за ч. 2 ст.187 КУпАП та №607/2435/20 (провадження 3/607/1031/2020) за ч. 2 ст.187 КУпАП в одне провадження, присвоївши об`єднаним справам №607/2434/20 (провадження 3/607/1030/2020).

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП, за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення і обмежитись усним зауваженням.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 187 КУпАП закрити.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяВ. М. Позняк