Справа № 339/128/20 156
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 серпня 2020 року м. Болехів
Суддя Болехівського міського суду Івано-Франківської області Головенко О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,
за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції закону від 07 липня 2016 року),
якому роз`яснено зміст ст.63 Конституції України та права, передбачені ст. 268 КУпАП,-
В С Т А Н О В И В :
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 16 травня 2020 року о 00 год. 07 хв. ОСОБА_1 по вул. Шевченка в с.Гошів Івано-Франківської області, в порушенні вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, керував автомобілем УАЗ 469Б д.н.з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння, на місці зупинки транспортного засобу в установленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків та в медичному закладі КНП ПНЦ ІФОР м. Івано-Франківська .
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та вказав, що він не керував транспортним засобом, а був пішоходом і тому відмовився пройти тест на алкоголь в присутності двох свідків, оскільки не був за кермом автомобіл. Зокрема, пояснив, що він перебуваючи в с.Гошеві, подзвонив своєму племіннику, щоб приїхав на автомобілі його забрати, вказавши, де буде перебувати. Однак, племінник не зміг прибути і замість нього приїхав на автомобілі УАЗ 469Б д.н.з НОМЕР_1 його брат ОСОБА_2 та зупинився на домовленому місці, чекаючи його в автомобілі. В цей час він зайшов в магазин, щоб купити сигарети. А коли повертався до автомобіля, то до нього підійшли працівники поліції та звинуватили його в тому, що він керував траспортним засобом УАЗ 469Б д.н.з. НОМЕР_1 , не включивши фар та запропонували пройти тест на алкоголь. Він відмовився, вказуючи, що є пішохід і не зобов"язаний проходити такий огляд. Працівники поліції наділи йому кайданки, не роз"яснили йому ніяких прав та склали постанову і за те, що він керував автомобілем без увімкнутих фар, без посвідчення водія та документів на траспортний засіб, яку оскаржує в суді. Просить провадження у справі про притягнення його до відповідальності, передбаченої ч. 1. ст. 130 КпАП закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, оскільки відсутні будь- які докази, що саме він керував автомобілем. Про те, що він відмовився надати пояснення, не відповідає дійсності, оскільки працівники поліції йому не надали такої можливості.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , суд прийшов до наступного висновку.
Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог п.2 ст.278 КУпАП та п.24 постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", суд під час підготовки справи до розгляду повинен виявити недоліки наданих матеріалів та протоколу, з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз, зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
В статті 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, іншими доказами.
При цьому суддя повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту.
Досліджуючи всі наявні докази, суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та степеня підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.
Для використання доказу при розгляді справи необхідно, щоб він був належним і допустимим. Належний доказ це доказ, зміст якого відтворює (приблизно чи вірогідно) фактичну обставину, що має значення для правильного вирішення справи. До того ж фактичні дані це дані, які мають зв`язок із фактами предмета доведення, здатні підтвердити існування чи відсутність доказуваних фактів. А допустимим вважається той доказ, який був отриманий у встановленому законом порядку і передбаченими способами, а також коли законодавець допускає його використання.
Так, відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
З матеріалів адміністративної справи вбачається, що доказами на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП є :
- протокол про адміністративні правопорушення від 16 травня 2020 року ДПР18 №054348, в якому ОСОБА_1 від підпису відмовився, а також надавати пояснення згідно ст.63 Конституції України відмовився (а.с.1);
- акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів Drager Alkotest 6810, який проведений у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. З вказаного акту вбачається, що ОСОБА_1 , відмовився пройти огляд на визначення стану сп`яніння в присутності двох свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ( а.с. 2);
- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП ПНЦ ІФОР, в якому вказано, що в ОСОБА_1 виявлено ознаки сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка вимова слів). Від проходження огляду відмовився (а.с.5);
- письмові пояснення свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , з яких вбачається, що 16 травня 2020 року о 00:25 год. по вул. Шевченка в с.Гошів Івано-Франківської області були запрошені співробітниками поліції в якості свідків при складанні адміністративного протоколу за ст.130 КУпАП відносно водія ОСОБА_1 , пройти огляд за допомогою приладу Drager Alcotest 6810 водій відмовився (а.с. 3, 4);
- матеріалами відео фіксації на 5-ти файлах. На І файлі зафіксовано, що працівники поліції рухаються на службовому автомобілі та в с.Гошеві біля магазину з обочини здійснює маневр виїзду транспортний засіб марки УАЗ та зупиняється. До даного автомобіля підійшли двоє працівників поліції, один з них заглядає у вікно. Через певний час зафіксовано, що позаду автомобіля знаходиться ОСОБА_1 , розмахуючи руками та перебуваючи у збудженому стані. На ІІ файлі зафіксовано розмову ОСОБА_1 з працівниками поліції, де на запитання працівника поліції звідки він так виїхав без включення фар із-за повороту, ОСОБА_1 відповів : "ми взагалі нікуди не їхали" та вказує, що працівник поліції його не зупиняв. Працівниками поліції було запропоновано присісти у поліцейський автомобіль, на що останній відмовився. Працівник поліції встановив дані про особу. На ІІІ файлі зафіксовано спілкування ОСОБА_1 та поліцейського, з якого можна побачити, що ОСОБА_1 поводився агресивно, поліцейсьий запропонував пройти тест на вживання алкоголю. Однак в присутності двох свідків пройти огляд на стан сп"яніння на місці зупинки ОСОБА_1 відмовився. Відмову ОСОБА_1 пояснив тим, що він йшов пішки, його зупинили та наділи кайданки, тому не зобов`язаний проходити огляд. Вказує: "відколи пішоходи мають проходити тест на алкоголь?" Працівники поліції вказують, що у них є зафіксовано про те, що як ОСОБА_5 ) зупиняли проблисковим маячком, на що ОСОБА_1 заперечує: " такого не було". Працівник поліції зазначає, що все зафіксовано і буде надано суду. На ІV файлі зафіксовано перебування в медичному закладі в м.Долині та запропоновано працівником медичного закладу ОСОБА_1 проходити огляд на стан сп`яніння, на що водій відмовився вказав, що його зупинили як пішохода, проходити огляд не буде. При цьому зазначив, "я йшов пішки, машиною не їхав, на мені немає машини, вони мають показати чи я їхав". Та на V файлі зафіксовано, що в КНППНЦ УФОР м.Івано-Франківськ, ОСОБА_1 відмовився пройти огляд, вказуючи, що у нього не було автомобіля УАЗ, він йшов через міст (а.с.11).
- рапорт працівника поліції Кульпи М.М., з якого вбачається, що 16 травня 2020 року в с.Гошів за порушення ПДР України зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм у ОСОБА_1 вбачалися ознаки алкогольного сп`яніння , а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода. В присутності двох свідків йому запропоновано пройти огляд на факт вживання алкоголю на місці зупинки транспортного засобу, але водій відмовився та погодився проїхати в медичний заклад. В подальшому водія було доставлено в КНП ПНЦ ІФОР м.Івано-Франківськ, де останній відмовився пройти огляд (а.с.6).
- постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ч. 1 ст. 126 КУпАП від 16 травня 2020 року на ОСОБА_1 , з якої вбачається, що він керував транспортним засобом УАЗ 469Б д.н.з НОМЕР_1 в темну пору доби з не увімкнутими фарами ближнього світла та не пред`явлення посвідчення водія, реєстраційного свідоцтва на транспортний засіб та полісу, договору обов`язкового страхування (а.с.9).
Стаття 256 КУпАП передбачає, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суть адміністративного правопорушення, її пояснення, інші відомості, необхідні для вирішення справи.
З протоколу про адміністративне правопорушення від 16 травня 2020 року серії ДПР18 № 054348 вбачається, що ОСОБА_1 звинувачується за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за його відмову, як водія транспортного засобу марки УАЗ 469Б д.н.з НОМЕР_1 , від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_3 .
Як передбачено п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
В судовому засіданні ОСОБА_1 , даючи пояснення заперечував, що він керував 16 травня 2020 року о 00 год. 07 хв. по вул. Шевченка в с.Гошів Івано-Франківської областітранспортним засобом УАЗ 469Б д.н.з НОМЕР_1 , вказуючи, що був пішоходом і працівники поліції не зупиняли його, як водія цього автомобіля. За кермом автомобіля перебував його брат ОСОБА_2 , який за його просьбою приїхав на вказаному автомобілі, щоб його забрати від магазину .
Тому доказуванню підлягає, серед іншого, й факт керування особою транспортним засобом.
Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає вказані ОСОБА_1 пояснення слушними, оскільки матеріалами провадження не доведено факт керуванням ним транспортним засобом, тобто факт виконання ОСОБА_1 функцій водія.
Відповідно до приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яку затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться виключно щодо водіїв транспортних засобів.
Разом з тим, матеріали провадження не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження факту здійснення ОСОБА_1 керуванням транспортним засобом, в розумінні визначення поняття керування транспортним засобом, передбаченого у вказаних вище нормативно-правових актах.
Так, з відеоматеріалів, наявних в матеріалах справи, вбачається запис словесного конфлікту між ОСОБА_1 та працівниками поліції, що мав місце на вулиці. При цьому, ОСОБА_1 неодноразово вказував працівникам поліції, що він не керував автомобілем, його не зупиняли працівники поліції, він є пішохід, йшов через міст і пішохід не повинен проходити огляд на стан сп"яніння.
Тобто, на відео не зафіксовано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, перебував у автомобілі та був зупинений працівниками поліції під час керування транспортним засобом.
При цьому, оглядом відеозаписів не виявлено жодного моменту, на якому б було зафіксовано факт переслідування працівниками поліції транспортного засобу під керуванням саме ОСОБА_1 , чи знаходження останнього безпосередньо за кермом автомобіля, як про це стверджували працівники поліції.
Тому 28 липня 2020 року постановою суду за клопотання ОСОБА_1 зобов`язано начальника Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області забезпечити явку інспектора Долинської ВП Кульпи М.М., який склав протокол та свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_3 .
Однак, вказано постанова, яка отримана уповноваженою особою, не виконана з не відомих причин інспектор Долинського ВП Кульпа М.М. та свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_3 не з"явилися в судове засідання, незважаючи на те, що суд неодноразово відкладав розгляд справи з метою виконання постанови суду.
Щодо письмових пояснень вказаних свідків, то слід зауважити, що в них тільки зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп"яніння на місці.
Оскільки суд за неведених вище обставин був позбавлений можливості допитати свідків, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення та оцінити їх показання у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, тому вважає, що письмові пояснення свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та протокол про адміністративне правопорушення, який не узгоджується із сукупністю інших доказів по справі, акт огляду на стан сп"яніння, які складені на підставі письмових пояснень свідків, також не можуть слугувати безспірними доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Рапорт працівника поліції, який складений тією ж особою, що і протокол ( ОСОБА_6 ), теж не може бути однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення при відсутності будь-яких інших належних і допустимих доказів, які б свідчили про перебування керування ОСОБА_1 за кермом автомобіля.
Постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ч. 1 ст. 126 КУпАП від 16 травня 2020 року за керування транспортним засобом УАЗ 469Б д.н.з НОМЕР_1 в темну пору доби з не увімкнутими фарами ближнього світла, без посвідчення водія, реєстраційного свідоцтва на транспортний засіб та полісу, договору обов`язкового страхування, теж не може бути належним доказом у справі, оскільки її правомірність оскаржується у суді. (а.с.9).

Єдиним доказом, який у цій ситуації має всі необхідні ознаки достовірності, є відеозапис, на якому відсутні дані про рух автомобіля та його зупинку працівниками поліції під керуванням ОСОБА_1 , що спростовує факт керування за відсутності інших доказів, яких у цій справі немає.

Таким чином, суд приходить до висновку, що працівником поліції поза всяким розумним сумнівом не встановлено, хто саме керував транспортним засобом.

А обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Крім того, всупереч вимогам ст. 266 КУпАП, працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом за наявності підстав вважати, що особа керувала цим засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Сам факт перебування ОСОБА_1 біля автомобіля із-за обставин, встановленим судом, не доводить керування ним транспортним засобом.

Діючим законодавством встановлено, що для притягнення особи до відповідальності за ст. 130 КУпАП необхідною умовою є здійснення вказаною особою функції водія, тобто безпосереднє керування транспортним засобом.

Так, відповідно до п. 1.10 ПДР України, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 8 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 7 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Тобто доказуванню підлягає, серед іншого, факт керування особою транспортним засобом.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, матеріали даної справи не містять доказів, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та був зупинений працівниками поліції під час керування автомобілем марки УАЗ 469Б д.н.з НОМЕР_1 , тобто не доведено його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.

Так, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Отже, суд, дійшов висновку, про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки не доведено факту керування ним транспортним засобом.

У відповідності до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, ч.1 ст.130 КУпАП, керуючись ст.283, 284 КУпАП ,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Головенко О.С.