Справа № 204/418/20
Провадження № 3/204/460/20
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2020 року суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська Юшков М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце роботи не встановлено, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

20 січня 2020 року приблизно о 01:51, в м.Дніпро по пр.Олександра Поля, буд.2-а, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «HONDA ACCORD», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу завчасно подано гучномовцем, проблисковими маячками синього та червоного кольору, сиреною не зупинився. Був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі д.н.з. НОМЕР_2 вул.Наримська, буд.80 (шляхом штучного затору). При цьому ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху України.

У судове засідання ОСОБА_1 з`явився, свою вину не визнав. Пояснив суду, що в ніч з 19.01 по 20.01 в нього підійнялась температура, він змушений був поїхати до аптеки. Повернувся на паркову біля дому, припаркував автомобіль, зібрав речі та вийшов з автомобіля. Коли вийшов та вже знаходився на відстані від автомобіля, до нього підійшли співробітники поліції та попросили надати документи. Він пред`явив документи технічний паспорт та посвідчення водія. Поліцейські почали ставити питання про страховий поліс. Він повідомив їм, що у нього температура та пішов додому. Вранці викликав лікаря та був вдома. Коли вийшов з дому, побачив, що під двірником автомобіля знаходиться постанова про те, що він не надав документи. Він одразу зв`язався з адвокатом. Через деякий час йому прийшло SMS-повідомлення з суду, і він дізнався, що є справи в суді.

Представник ОСОБА_1 адвокат Корнілова Е.Ю. підтвердила всі обставини, зазначені ОСОБА_1 .Подала клопотання про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування клопотання зазначила, що відомості викладені в протоколі серії ДПР18 №372905 від 20.01.2020 не відповідають фактичним обставинам. Докази, які б підтверджували обставини викладені в протоколі, як це передбачено ст.251 КУпАП відсутні. Наявні в матеріалах справи документи, здебільшого їх копії та диск, не є належними та є очевидно недопустимими доказами, а тому звинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення не може ґрунтуватись на їх підставі. Зазначила, що протокол про адміністративне правопорушення був складений за сплином трьох годин після виявлення порушення. Також зазначила, щодиск є недопустимим доказом, оскільки в постанові не зазначено про його наявність, не вказано про здійснення відеозапису, не зазначено, які були використано технічні прилади, відсутній висновок судового експерта, який би підтвердив відсутність монтажу запису. Крім того посилалась на те, що рапорт є недопустимим доказом. Оскільки в постанові не зазначено про його наявність та те, що він написаний зацікавленою особою працівником поліції і його зміст не узгоджується та не підтверджується іншими доказами. Також посилалась на неналежність та недопустимість в якості доказів наявні в матеріалах справи копії документів оскільки вони неналежно засвідченні та кожному документу надано оцінку його неналежності та недопустимості окремо.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка інспектор поліції ОСОБА_2 показав суду, що 20.01.2020 під час патрулювання в м.Дніпро, на перехресті А.Фарба та пр.Пушкіна було помічено транспортний засіб «HONDA ACCORD», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на зеленому сигналі світлофора стояв в другій смузі та не рухався. Потім автомобіль повернув зі смуги вправо, не ввімкнувши покажчик повороту. Ними було прийнято рішення зупинити даний автомобіль за допомогою маячків синього і червоного кольору та звуковою сигналізацією. Але водій даного автомобілю додав швидкості. Вони переслідували зазначений автомобіль приблизно 5-7 хвилин, під час переслідування автомобіль не виходив з їх поля зору. Під час переслідування вони повідомили другий екіпаж. Автомобіль наздогнали біля парковки, оскільки автомобіль не зміг потрапити на паркову, тому що охоронець не відчиняв ворота. Вони підперли автомобіль своїм автомобілем ззаду, а спереду були електронні ворота. Він вибіг зі службового автомобіля, підійшов, побачив водія, який йому повідомив, що автомобіль вже не рухається. Потім під`їхав другий екіпаж, водій вийшов та почав спілкуватися. Пояснив, що протокол був складений пізніше в районному відділі поліції приблизно о 04:00, оскільки водій відмовлявся спілкуватися. Потім водія інший екіпаж повіз до лікарні проходити огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння, де він відмовився і було прийнято рішення його затримати. Вони залишились на місці чекати на евакуатор, який приїхав, але не зміг евакуювати автомобіль. Потім вони поїхали до відділу поліції, де знаходився ОСОБА_1 , і там вони вже склали протокол за ст.122-2 КУпАП. Зазначив, що події фіксувалися на відео реєстратор, встановлений в патрульному автомобілі.

Аналогічні обставини зазначені в рапорті співробітника поліції ОСОБА_3 П.В. від 21.01.2020 (а.с.3).

З переглянутого в залі судового засідання компакт-диску з відеозаписами події, які зафіксовані на наружні камери поліцейських (а.с.2), вбачається, що поліцейські певний час їдуть за автомобілем «HONDA ACCORD», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ; вимагають зупинити автомобіль; після того, як автомобіль звертає до воріт, які зачинені, він зупиняється і до нього підходить поліцейський.

Дослідивши надані суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши осіб, які з`явилися в судове засідання, проаналізувавши все між собою у сукупності, суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що 20 січня 2020 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122-2 КУпАП, яким передбачена адміністративна відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Відповідно до п.2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

В частині пояснень захисника, що протокол був складений за сплином трьох годин після виявлення порушення, суд зазначає наступне.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що правопорушення було вчинено 20.01.2020 о 01:51, а протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №372905 складено о 04:50, тобто до сплину трьох годин.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З пояснень інспектора поліції, які він надав в судовому засіданні, вбачається, що особу ОСОБА_1 було встановлено в районному відділі поліції, після чого було складено протокол. Враховуючи вищезазначене, протокол про адміністративне правопорушення був складений без порушення строків.

Оцінюючи посилання адвоката в частині того, що диск є недопустимим доказом, оскільки в постанові не зазначено про його наявність, не вказано про здійснення відеозапису, не зазначено, які були використано технічні прилади, відсутній висновок судового експерта, який би підтвердив відсутність монтажу запису, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, орган, який склав протокол (Національна поліція України), самостійно вирішує, якими доказами обґрунтовувати винність особи, яка вчинила правопорушення, подію складу адміністративного правопорушення. Оскільки КУпАП не міститься чітких правил, як повинні бути оформленні докази (а саме диск з відеозаписом), орган самостійно вирішує, як долучати докази.

Також суд зазначає, що в бланку протоколу про адміністративне правопорушення не зазначено графи, де повинно бути вказано, що проводився відеозапис та які були використані технічні засоби під час проведення відеозапису. Бланки протоколів про адміністративні правопорушення передбачені «Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», та надаються державою.

В п.9 зазначеної Інструкції зазначений чіткий перелік, що повинно бути зазначено під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. В цьому переліку не вказано про те, що протокол повинен містити інформацію про проведення відеозапису.

Суд звертає увагу, що порядок застосування співробітниками поліції відеозапису закріплено в «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису».

Відповідно до «Інструкції» відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія. Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Пояснення захисника в частині того, що рапорт є недопустимим доказом, оскільки він написаний зацікавленою особою та його зміст не узгоджується та не підтверджується іншими належними доказами, суд зазначає, що підстав ставити під сумнів викладене в зазначеному документі (рапорті) співробітником поліції під час виконання ним службових обов`язків у суду відсутні, крім того інспектор поліції Подолянець П.В. в судовому засіданні повністю підтвердив обставини, викладені в рапорті.

В частині посилань захисника, що в справі наявні копії документів, а саме: копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №33636 від 20.01.2020, копії письмових пояснень ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , копії рапортів, копія постанови серії ДПО18 №767402, копія протоколу про адміністративне правопорушення від 20.01.2020, копія протоколу про адміністративне затримання серії АЗ №130093, копія пояснень від 20.01.2020, які є неналежними та недопустими доказами, оскільки вони неналежно засвідченні (крім того кожному документу надано оцінку його неналежності та недопустимості), суд зазначає, що вищезазначені копії, у якості доказів, суд не бере до уваги, оскільки інформація, що в них міститься виходить за межі предмету судового дослідження обставин та жодним чином не впливають на доведеність чи недоведеність вини у вчиненому особою адміністративному правопорушенню, передбаченому ч.1 ст.122-2 КУпАП, а є предметом іншого судового розгляду, в якому може бути надано оцінку належності цих доказів.

Пояснення ОСОБА_1 , що поліцейські підійшли до нього, коли він вийшов з автомобіля, і взагалі тільки через деякий час дізнався про протоколи, складені відносно нього, суд відкидає, оскільки такі його пояснення нічим не підтверджуються та спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме поясненнями інспектора поліції даними ним під присягою, які є аналогічним з поясненнями, зазначеними в рапорті, відеозаписом з наружної камери.

Приймаючи до уваги викладене, суд робить висновок про доведеність вини правопорушника ОСОБА_1 в тому, що він дійсно не виконав вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.122-2 КУпАП.

З урахуванням викладеного, а також характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеню вини та інших вимог ст.33 КУпАП суд приходить до висновку про необхідність накладення на винного адміністративне стягнення у вигляді штрафу, оскільки застосування саме такого стягнення буде достатнім для його виправлення і попередить нові правопорушення.

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 122-2, ст.ст.40-1, 283-285, 287, 289, Кодексу України про адміністративні правопорушення

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 9 (дев`яти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 153 (сто п`ятдесят три) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: М.М. Юшков