Справа № 161/6159/20 Провадження №33/802/577/20 Головуючий у 1 інстанції:Олексюк А. В.
Категорія:ст.ст.44-3, 173 КУпАП Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2020 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає в АДРЕСА_1 , не працюючого, на постанову судді Луцького міськрайонного суду від 13 липня 2020 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 44-3, 173 КУпАП, та накладено на нього у відповідності до вимог ст.36 КУпАП стягнення у виді громадських робіт строком 40 годин.

Судом першої інстанції встановлено, що 13.04.2020 близько 13.10 год. ОСОБА_1 перебуваючи у громадському місці, а саме у магазині «7-23» за адресою: м. Луцьк пр. Волі, 66, знаходився без вдягнених засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора чи медичної маски, чим порушив вимоги Постанови КМУ №211 від 11.03.2020 року.

Він же, 13.04.2020 року близько 13.30 год. перебуваючи у громадському місці за адресою: АДРЕСА_2 , голосно виражався нецензурною лайкою в сторону громадян, чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції ОСОБА_1 в апеляційній скарзі вказує на невідповідність постанови вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи. Посилається на те, що судом неповно та необ`єктивно з`ясовано обставини справи та вирішено її всупереч вимогам законодавства. Зазначає те, що в його діях відсутні склади правопорушень, оскільки судом не взято до уваги, що масок не було в продажі, однак, він дотримувався належної дистанції, а також не порушував громадський порядок. Окрім того, зазначає, що затриманий був працівниками поліції з порушеннями його прав та перевищення останніми службових повноважень. Просить скасувати постанову судді Луцького міськрайонного суду від 13 липня 2020 року, а справу про притягнення його до адміністративної відповідальності закрити за відсутності складу інкримінованих правопорушень.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до наступного висновку.

Висновок суду першої інстанції про вчинення саме ОСОБА_1 адміністративних правопорушень ґрунтується на перевірених і досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну оцінку.

Так, положеннями ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби.

У відповідності до ст. 41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Згідно з п. п. 1 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020р. №211 (із змінами, внесеними постановою КМУ №291 від 22 квітня 2020 року) "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", з 6 квітня до 11 травня 2020 року на всій території України установлено карантин та заборонено перебування в громадських місцях без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, у тому числі виготовлених самостійно.

Громадське місце - частина будь-якої споруди, яка доступна або відкрита для населення, в тому числі за плату (під`їзди, підземні переходи, стадіони; парки, сквери, дитячі майданчики, стадіони, зупинки громадського транспорту, ліфти, державні установи, медичні установи та інше).

Отже, не дотримавшись передбачених заборон щодо перебування в громадських місцях без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, у тому числі виготовлених самостійно, ОСОБА_1 порушив встановлені постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 16 березня 2020 р. № 215 правила щодо карантину людей.

Крім того, дані обставини підтверджується матеріалами справи, а також, те, що ОСОБА_1 перебуваючи в громадському місці, по вул. Коперника, 32, м. Луцьку, дійсно голосно висловлювався нецензурними словами в сторону громадян, чим порушив громадський порядок і спокій громадян, зокрема рапортом працівників поліції ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , письмовими пояснення гр. ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ; відеозаписом з місця події на DVD-диску.

Факт того, що ОСОБА_1 дійсно за вказаних обставин місця та часу перебував в громадському місці без засобу індивідуального захисту та в подальшому знаходився на вул. Коперника, 32, в. м. Луцьку не заперечує і сам скаржник.

Твердження ОСОБА_1 про те, що працівники поліції порушили його право на захист, апеляційний суд вважає необґрунтованими.

Наведена сукупність допустимих доказів, які були повно, об`єктивно та неупереджено оцінені в суді першої інстанції, вказують на те, що ОСОБА_1 дійсно порушив правила щодо карантину людей, та вчинив дрібне хуліганство.

Враховуючи те, що суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно дослідив всі обставини справи в їх сукупності, суддя знаходить доводи скаржника про те, що в його діях відсутні склади адміністративних правопорушень, передбачені ст.ст. 44-3, 173 КУпАП, необгрунтованими.

У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції із закриттям провадження в справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складів правопорушень, на що вказує останній у своїй апеляції, немає.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду від 13 липня 2020 року без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду О.М. Клок