Єдиний унікальний номер 235/3711/20
Номер провадження 33/804/451/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2020 року м. Бахмут

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Савкова С.В., за участі секретаря судового засідання Ільяшенка С.О., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Безрука В.Л., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , за його апеляційною скаргою на постанову судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 21 липня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженого в м. Ровеньки Луганської обл., громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10200 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,-

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно оскаржуваної постанови суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП за те, що він 14.06.2020 року о 02.50год. на 420 км автошляху Знамянка-Луганськ-Ізварине керував транспортним засобом - автомобілем ВАЗ 21093 реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 , був зупинений за підозрою в керуванні транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, якими є різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження медичного огляду на встановлення стану сп`яніння шляхом продуття алкотестеру «Драгер» та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 21 липня 2020 року скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною через її винесення з порушенням норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків суду матеріалам справи, підлягає скасуванню у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з таких підстав.

Так, поліцейські не повідомили йому, що складають протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, з протоколом його не знайомили, свою вину він не визнавав та в протоколі нічого не писав.

Працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння і жодних порушень, крім керування транспортним засобом особою, яка не має при собі посвідчення водія відповідної категорії, не фіксували та протокол за ст. 130 КУпАП не складали.

Особи, які вказані свідками в протоколі та пояснення яких додані до протоколу: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 взагалі не були присутні на місці його спілкування з поліцейськими.

В порушення ст. 256, 278 КУпАП в матеріалах справи відсутній відеозапис правопорушення, який вказаний додатком до протоколу про адміністративне правопорушення.

Також в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейські не збирались проводити огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння.

Крім того, ОСОБА_1 заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтував тим, що він не був повідомлений про час та дату розгляду справи, повістки про виклик до суду не отримував, від явки до суду не ухилявся. Про те що судом винесено оскаржувану постанову йому стало відомо лише 29 липня 2020 року, у зв`язку із чим вважає причини пропуску строку апеляційного оскарження поважними.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 та захисник Безрук В.Л. підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Апеляційний суд, вислухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Безрука В.Л., допитавши свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , поліцейського ОСОБА_5., дослідивши за участі присутніх письмові матеріали справи та додаткові матеріали, що надійшли на запит суду, перевіривши законність та обґрунтованість постанови місцевого суду в межах апеляційної скарги, а також доводи поданої апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, зазначає наступне.

Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається із матеріалів справи, суд розглянув справу 21 липня 2020 року, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 подано 07 серпня 2020 року, тобто з пропуском 10-денного строку на апеляційне оскарження.

Під час розгляду справи суд вживав заходи за для належного повідомлення ОСОБА_1 про час, дату та місце судового засідання, однак фактично останній про судовий розгляд повідомлений не був. З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від підпису та отримання його копії, тож об`єктивно міг не знати про направлення протоколу до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області. Твердження про те, що він отримав копію оскаржуваної постанови лише 29 липня 2020 року не спростовуються матеріалами справи, тож апеляційний суд вважає, що можливість скласти апеляційну скаргу в нього з`явилось з 29 липня 2020 року.

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд вважає необхідним поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Що стосується доводів апеляційної скарги, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати в першу чергу чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, фіксуються в доказах, якими, згідно приписів ст..251 КУпАП, є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновки експерта, речові докази, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписи, у тому числі ті, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозаписи, у тому числі ті, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючі в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, акти огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколи про вилучення речей і документів, а також інші документи.

Суд першої інстанції визнав ОСОБА_1 винним в тому, що він 14.06.2020 року о 02.50 год. на 420 км автошляху Знамянка-Луганськ-Ізварине керував транспортним засобом - автомобілем ВАЗ 21093 реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 , був зупинений за підозрою в керуванні транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, якими є різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження медичного огляду на встановлення стану сп`яніння шляхом продуття алкотестеру «Драгер» та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому суд послався на наступні докази:

- протокол адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 096665 від 14.06.2020 року, згідно якого, 14.06.2020 року о 02.50 год. на а/м Знамянка-Луганськ-Ізварине 420 км водій керував автомобілем ВАЗ 2109, р.н. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах з порожнини рота, почервоніння очей). Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер» та проходження такого огляду в медичному закладі на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП;

-письмові пояснення свідків ОСОБА_4 з яких вбачається, що 14.06.2020 року в їх присутності працівником поліції водієві ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на встановлення стану сп`яніння у встановленому законом порядку, на що він відмовився. Також відмовився від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду за клопотанням ОСОБА_1 , висловленим в апеляційній скарзі та підтриманим в судовому засіданні, були допитані:

- поліцейський ОСОБА_5 , який пояснив, що ним був зупинений водій ОСОБА_1 , в якого при собі не було паспорту, свідоцтва реєстрації транспортного засобу, посвідчення водія. Після виявлення в нього ознак алкогольного сп`яніння йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного приладу на місці зупинки або в медичному закладі, на що він відмовився в присутності двох свідків, які в свою чергу кудись поспішали та не хотіли приймати участь в складанні протоколу про адміністративне правопорушення;

- свідок ОСОБА_4 пояснила, що вона була зупинена на блокпосту та їй було запропоновано бути свідком правопорушення. ОСОБА_1 був у збудженому емоційному стані. В її присутності поліцейський не пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, але ж вона розуміла що відносного нього складається протокол у зв`язку із тим, що він перебуває у стані сп`яніння. Вона особисто підписувала протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та письмові пояснення;

- свідок ОСОБА_3 пояснив, що він був зупинений поліцейськими та йому запропонували бути свідком того, що водій знаходиться в нетверезому стані. В його присутності він не чув, щоб ОСОБА_1 пропонували пройти огляд на стан сп`яніння. В його присутності поліцейський склав протокол, він його підписав. Надавав письмові пояснення, однак їх зміст не пам`ятає, так як пройшло вже багато часу. Будь-якому примусу до нього працівники поліції не застосовували.

Крім того, судом апеляційної інстанції було безпосередньо досліджений наданий на запит суду відеозапис з нагрудної камери поліцейського, відповідно до якого ОСОБА_1 повідомляє, що перед тим, як сісти за кермо автомобіля вжив два бокали пива та від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовляється.

Всі наведені докази відповідають критеріям належності та допустимості та у своєму взаємозв`язку з показаннями свідків - достовірності та взаємоузгодженості і в своїй сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та спростовують пояснення ОСОБА_1 про те, що йому не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння.

При цьому апеляційний суд не бере до уваги пояснення захисника Безрука В.Л. про порушення поліцейськими порядку складання протоколу про адміністративне правопорушення, у зв`язку із відсутністю свідків під час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Відповідно до пунтів 4 та 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 р. № 1103, огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п.6 Розділу 10 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Аналогічні вимоги вказані і у п.4 Розділу 5 Інструкції з оформлення працівниками патрульної служби МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС від 10.07.2015 № 842.

Аналіз зазначених норм законодавства та нормативних актів, якими урегульований порядок складання поліцейськими протоколів про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, дає підстави дійти апеляційному суду висновку про необхідність присутності двох свідків лише під час проведення огляду поліцейським. У разі ж відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я присутність двох свідків є обов`язковою при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Тобто, законодавець передбачає наявність свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, як важливу додаткову гарантію об`єктивності поліцейських.

Як вбачається із пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , їм було відомо з якого приводу їх запросив поліцейський бути свідками, вони були присутніми під час складання протоколу відносно ОСОБА_1 та особисто підписували його.

Таким чином, порушень з боку поліцейського під час складання протоколу про адміністративне правопорушення апеляційний судом не встановлено.

Апеляційний суд не бере до уваги пояснення ОСОБА_1 про те, що йому не повідомили, що відносно нього складається протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки таке спростовується вже вказаними у цій постанові доказами. Крім того, слід зазначити, що ОСОБА_1 має 13-річний стаж керування автомобілем, тому він беззаперечно повинен був бути обізнаним з п. 2.5 ПДР України відповідно до якого, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Щодо апеляційних доводів про відсутність направлення на огляд водія з метою виявлення стану сп`яніння, то слід зазначити, що направлення є одним із доказів, який повинен оцінюватись в сукупності із іншими доказами, тому його відсутність, за наявності інших уже зазначених в цій постанові доказів вини ОСОБА_1 , що узгоджуються між собою, не може свідчити про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 .

Отже, попри наведені в апеляційній скарзі доводи, приходжу до висновку, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння і факт його відмови від проходження огляду в установленому законом порядку підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів.

Відтак, враховуючи, що доводи поданої ОСОБА_1 апеляційної скарги в ході судового розгляду справи в апеляційному порядку не знайшли свого підтвердження, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування оскаржуваної постанови Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 21 липня 2020 року та закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, як того просить апелянт.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 21 липня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 21 липня 2020 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: