Справа № 339/140/20 156
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 серпня 2020 року м. Болехів
Суддя Болехівського міського суду Івано-Франківської області Головенко О. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративні матеріали, які надійшли від Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого
за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції закону від 07 липня 2016 року),
якому роз"яснено зміст ст.63 Конституції України та права, передбачені ст. 268 КУпАП,-
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та просив закрити провадження у справі щодо нього за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. Зокрема, зазначив, що взагалі не вживає спиртні напої, оскільки має проблеми із здоров"ям ( гастрит), в зв"язку з чим вживає ліки. Вказував, що його автомобіль зупинили працівники поліції та пояснили причину зупинки: він керував транспортним засобом та не переключився вчасно з дального світла на ближнє і засліплював фарами водіїв. Працівник поліції не встановив у нього жодних ознак сп"яніння та запитав чи він вживав алкогольні напої, він відповів, що не вживав. Тоді працівник поліції запропонував пройти тест і він погодився, оскільки дійсно не вживав алкогольних напоїв. Працівник поліції надав трубку ОСОБА_2 та запропонував продути. Два рази продув до звукового сигналу і показник не висвітлювався. Тільки за третім разом показник був 0.39 проміле. Оскільки свідків не було при проходженні огляду і він був не згідний з таким показником, то попросив працівників поліції пройти огляд в медичному закладі. Однак, працівники поліції вказали, що в цьому немає необхідності, оскільки вони покличуть свідків і він зможе знову продути трубку. Він заперечував продувати знову трубку на місці, але працівник поліції роз"яснив йому, що така відмова буде прирівнюватися до керування автомобілем в стані алкогольного сп"яніння. Оскільки він не вживав спиртних напоїв, то через певний час, коли прийшли свідки, в їх присутності продув трубку і працівник поліції сказав, що результат тесту - 0.30 проміле, хоч йому не показав результат на екрані. Він знову настоював на те, щоб пройти огляд у лікарні, оскільки у нього виникли сумніви у достовірності роботи Драгера. Але працівник поліції повідомив, що уже немає необхідності їхати в лікарню, оскільки огляд проведено в присутності свідків. Працівник поліції після цього, склавши документи, попросив їх підписати і оскільки він був не згідний з протоколом, то роз"яснив йому, шоб він написав, що відмовляється, що він і зробив.
Окрім того, захисник Ільків О.М. заявив клопотання, в якому просить закрити провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Вказане клопотання обґрунтовує тим, що включення відео реєстратора здійснюється з початку виконання службових обов`язків, або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до його завершення. Однак, відеозапис містить ряд нарізок та не вівся безперервно і виключає багато моментів і фактів для встановлення істини по справі.
Зокрема, не можливо встановити, коли працівник поліції пропонує пройти тест на стан алкогольного сп`яніння, а наявні матеріали не містять відеозаписів щодо фіксації факту порушення водієм ПДР України та підстав зупинки. Працівниками поліції не запропоновано ОСОБА_1 право на адвоката. На місці зупинки ОСОБА_1 працівник поліції на законну вимогу ОСОБА_1 не надав сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки Алкотестер Драгер 6810. Щодо пояснень свідків,то такі не можуть братися до уваги без їх допиту в судовому засіданні як допустимі докази. Є розбіжності в часі на відео і роздруківках газоаналізатора.
Газоаналізатор Drager Alkotest 6810 не може бути допустимим доказом, так як не містить оцінки відповідності та державної реєстрації, а також строк дії свідоцтва приладу вичерпаний 10 лютого 2015 року. Даний пристрій не був калібрований належним чином і його результати не можуть вважатися достовірними. Крім того, чек пристрою «Драгер» є нечитабельним. На відео не зафіксований результат 0.30 проміле, а тільки чутно зі слів інспектора, що свідчить, що протокол складено з порушеннями. Оскільки протокол складений з порушеннями, то просить викликати в судове засідання засідання працівника поліції Глушак Т.І.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника Ільків О.М., свідка ОСОБА_3 , суд прийшов до наступного висновку.
Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог п.2 ст.278 КУпАП та п.24 постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", суд під час підготовки справи до розгляду повинен виявити недоліки наданих матеріалів та протоколу, з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз, зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
В статті 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, іншими доказами.
При цьому суддя повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту.
Досліджуючи всі наявні докази, суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та степеня підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.
Для використання доказу при розгляді справи необхідно, щоб він був належним і допустимим. Належний доказ це доказ, зміст якого відтворює (приблизно чи вірогідно) фактичну обставину, що має значення для правильного вирішення справи. До того ж фактичні дані це дані, які мають зв`язок із фактами предмета доведення, здатні підтвердити існування чи відсутність доказуваних фактів. А допустимим вважається той доказ, який був отриманий у встановленому законом порядку і передбаченими способами, а також коли законодавець допускає його використання.
Так, відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
На підтвердження винуватості ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП надані наступні докази :
- протокол про адміністративне правопорушення від 31 травня 2020 року ДПР18 №232346, в ОСОБА_1 зазначив у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності « ОСОБА_4 » (а.с.1);
- акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів Drager Alkotest 6810, з якого вбачається, що огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова слів, почервоніння очей. ОСОБА_1 пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , проба позитивна, 0.30 проміле. (а.с.4);
- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до Долинської ЦРЛ, в якому вказано, що в ОСОБА_1 виявлено ознаки сп`яніння ( різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова слів, почервоніння очей). Від огляду ОСОБА_1 відмовився (а.с.7);
- письмові пояснення свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , з яких вбачається, що вони були запрошені в якості свідків при складанні адміністративного протоколу за ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , в їх присутності водій погодився у встановленому Законом порядку пройти перевірку для визначення стану сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер 6810», результат 0.30 проміле та відмовився від проходження огляду в медичному закладі.(а.с.5-6);
- відеофіксація, якою зафіксовано зупинку транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 у зв`язку з порушенням правил дорожнього руху. Як пояснив поліцейський, водій не переключився вчасно з дального світла на ближнє і засліплював фарами водіїв. Працівник поліції запитує у ОСОБА_1 : « Спиртні напої вживали ? Готові тест пройти на місці?» Точно не вживали ? « Не вживав, мені нічого боятися» - відповів водій. ОСОБА_1 за допомогою Drager Alcotest на місці зупинки продуває трубку до звукового сигналу і результату немає, другий раз продуває до звукового сигналу результату немає. На третій раз результат 0.39 проміле, відеофіксація припиняється. Також, зафіксовано повторний огляд на стан сп"яніння, де ОСОБА_1 в присутності двох свідків розпечатує трубку, продуваючи її, отримує результат позитивний - 0.30 проміле. Працівник поліції вказує на показник та зазначає в присутності свідків, що водій керує транспортним засобом в стані алкогольного сп"яніння і відео обривається (а.с. 12).
- показниками приладу ALKOTEST 6810, проба позитивна, 0.39 проміле о 22.09 год. та повторна проба позитивна, 0.30 проміле о 22.26год. ( а.с. 2-3) .
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Стаття 256 КУпАП передбачає, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суть адміністративного правопорушення, її пояснення, інші відомості, необхідні для вирішення справи.
З протоколу про адміністративне правопорушення від 31 травня 2020 року серії ДПР18 № 232346 вбачається, що ОСОБА_1 звинувачується за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Згідно п.2.9 а Правил дорожнього руху України водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння і не був згідний з результатами обидвох тестів та настоював пройти огляд у медичному закладі, оскільки у нього були сумніви у справності технічного приладу ALKOTEST 6810.
Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає вказані пояснення ОСОБА_1 є слушними, оскільки встановлено, що огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводився поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів з порушенням процедури, визначеної в ч. 2 ст. 266 КУпАП.
Так, згідно п.2-3, 7 Розділу першого Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої наказом від 09.11.2015 року №1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів (надалі Інструкція) , щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Однак, як вбачається з матеріалів відеофіксації, зупинивши автомобіль та запропонувавши водію ОСОБА_1 пройти тест на вживання алкогольних напоїв та при категоричному запереченні ним вживання алкогольних напоїв, працівник поліції не встановив жодних ознак, які б давали йому підстави для проходження такого огляду щодо водія.
Навпаки, з аналізу зазначеного відеозапису, суд ознак алкогольного сп`яніння, зазначених в протоколі, не вбачає, а відео таких ознак не фіксує. Поведінка водія спокійна і адекватна, вимоги працівників поліції він виконує без будь-яких заперечень.
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).
А за змістом ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Отже, проведення огляду та оформлення результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння, проводиться двома способами: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я, які затверджені управлінням охорони здоров`я місцевих держаних адміністрацій, в інших закладах охорони здоров`я проведення вказаного огляду заборонено.
Для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров`я, відповідно до ч. 3 ст. 256 КУпАП та п.п. 7, 8 Інструкції, є три підстави: 1) незгода водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу; 2) незгода водія з його результатами; 3) скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані.
Таким чином, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення ( п.7 розділу 1 Інструкціїї).
З матеріалів справи та відеофіксації вбачається, що водій ОСОБА_1 , заперечуючи факт вживання алкогольних напоїв, погодився пройти тест на стан сп"яніння на місці зупинки без участі свідків, декілька раз продуваючи трубку до звукового сигналу і тільки за третім разом отримано результат 0,39 проміле.
Разом з тим, встановлено, що ОСОБА_1 , пройшовши огляд на місці зупинки та підписавши показники такого огляду (0.39 проміл), був незгідний з ним, про що свідчить і рапорт працівника поліції, долучений до справи.
Однак, матеріали справи в порушення вимог законодавства не містять направлення на проходження ОСОБА_1 відповідного огляду в закладі охорони здоров`я, а в порушенні вимог закону, працівники поліції здійснили повторний огляд водія на стан сп"яніння, отримавши результат -0,30 проміле з інтервалом часу 15 хв.
Оскільки в матеріалах справи наявні два паперові чеки з фіксацією результатів тесту на стан алкогольного сп`яніння щодо ОСОБА_1 ,. результати яких значно відрізняються в межах короткого проміжку часу, то суд погоджується з доводами ОСОБА_1 з приводу того, що у нього дійсно обгрунтовано виникли сумніви щодо зазначених результатів.
Окрім того, при проведенні повторного огляду та встановленні ступеня сп`яніння в 0,30 проміле, що межує з гранично допустимою нормою (0,2 проміле) та з врахуванням технічної похибки, відсутності передбачених ознак алкогольного сп"яніння, ОСОБА_1 слід було запропонувати повторно пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, чого не було зроблено працівниками поліції.
Так, в судовому засіданні був опитаний свідок ОСОБА_6 , який підтвердив, що водій ОСОБА_1 пройшов тест на вживання алкоголю і результат був 0,30 проміле. Однак в його присутності працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі.
Відтак, письмове пояснення вказаного свідка на а.с. 5 про те, що водій ОСОБА_1 в його присутності відмовився від проходження огляду в медичному закладі, є неналежним доказом у справі.
Не зафіксовано на відеозаписі і роз`яснень працівників поліції, що в разі незгоди водія з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, оскільки відео двічі переривається після кожного проходження огляду і оголошення результату тесту.
Тому у випадку виявлення переривань відеозапису та фактичного фіксування лише окремих процесуальних дій чи окремих моментів, такий відеозапис не може спростувати доводів особи, яка притягається до адміністративної відповільності про те, що він був незгідний з результатами обох тестів та настоював на проведенні огляду в медичному закладі.
Не виправдовують дії працівників поліції направлення ОСОБА_1 до медичного закладу Долинської ЦРЛ для проходження огляду на стан сп`яніння на а.с.7, де зазначено, що він відмовився від такого огляду, оскільки вказаний факт заперечив свідок ОСОБА_6 , а окрім того, направлення було складено о 22год. 40 хв, тобто після складання протоколу про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності ( протокол складено о 22год.35 хв.).
Викликає сумнів у достовірності, як доказ, і письмове пояснення свідка ОСОБА_5 , оскільки у ньому не зазначено дату складання та дані про особу, яка відібрала пояснення у вказаного свідка, а з матеріалів відеофіксації не зафіксовано обставини, при яких встановлювалася особа вказаного свідка.
До уваги також слід взяти й те, що самі по собі показники газоаналізатора не можуть свідчити про винуватість, якщо їх результат заперечується. Його показники можуть бути недостовірні, перевищення допустимої концентрації алкоголю незначне, може бути в межах похибки або пов`язане з недоліками приладу, і тому вони також під сумнівом, що солідаризується з запереченнями ОСОБА_1 . У цьому випадку особа вправі пройти більш поглиблений медичний огляд.
А обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.
Сукупність таких дій поліцейських викликає сумнів у достовірності наданих ними доказів на доведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Тому 21 серпня 2020 року постановою суду за клопотання ОСОБА_1 зобов`язано начальника Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області забезпечити явку інспектора Долинської ВП Глушак Т.І., який склав протокол та свідка ОСОБА_5 .
Однак, вказано постанова, яка отримана уповноваженою особою, не виконана з не відомих причин інспектор та свідок не з"явилися в судове засідання, незважаючи на те, що суд неодноразово відкладав розгляд справи з метою виклику свідка.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 8 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 7 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Враховуючи, що під час розгляду справи було встановлено, що огляд на стан сп`яніння проведений в порушення вимог ч. 3 ст. 266 КУпАП, суд приходить до висновку про відсутність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
У відповідності до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, ч.1 ст.130 КУпАП, керуючись ст.283, 284 КУпАП ,-
П О С Т А Н О В И В :
Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Головенко О.С.