Справа № 168/31/20
Провадження № 3/168/20/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області, головуючий суддя Назарук О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Головного управління ДПС у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, несудимого, до адміністративної відповідальності не притягався,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 05 січня 2020 року, ОСОБА_1 за адресою проживання: по АДРЕСА_2 здійснив продаж дизельного пального кількістю 20 л. без відповідних документів, чим порушив порядок провадження господарської діяльності, визначений Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 164 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав, зазначив, що не здійснює реалізацію пального. За адресою, зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення, він не зареєстрований та не проживає, а проживає його брат.

В судовому засіданні адвокат Філюк С.М. зазначив, що в діях ОСОБА_1 відсутня систематичність дій, необхідна для кваліфікації правопорушення за частиною 1 статті 164 КУпАП, а також не вказано норми якого спеціального закону, що регулюють ліцензування господарської діяльності з продажу пального. У зв`язку з наведеним просив закрити провадження у даній справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Суд, заслухавши особу яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність їх у сукупності, прийшов до таких висновків.

Відповідно до частини 1 статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з статтею 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 164 КУпАП наступає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. Під визначенням господарської діяльності, розуміється будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальних формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Суб`єктами господарювання визнаються зареєстровані в установленому законодавством порядку юридичні особи незалежно від їх організаційно-правових форм та форм власності (крім органів державної влади та органів місцевого самоврядування), а також фізичні особи підприємці, які провадять господарську діяльність.

Відповідно до статті 3 ГКУ господарська діяльність - це діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно з пунктом 14.11.36 статті 14 ПК України, господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацію товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремленні підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за відповідними договорами.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» передбачено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Отже, необхідною ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, а саме вчинення три і більше разів.

В матеріалах справи на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, наявні докази в яких зафіксовано факт реалізації ним 05 січня 2020 року одноразово 20 літрів дизельного палива. Будь-яких інших доказів, в тому числі, щодо систематичності та оплатності продажу ним пального матеріали справи не містять.

Таким чином, разове вчинення зазначених у протоколі дій не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП.

Також порушником в судовому засіданні надано дві довідки Дубечненської сільської ради Старовижівського району Волинської області, які підтверджують показання ОСОБА_1 , що він не проживає та не зареєстрований за адресою вчинення інкримінованого правопорушення, що ставить під сумнів правильність визначення суб`єкта правопорушення.

Крім того, стаття 256 КУпАП передбачає, що в протоколі про адміністративне правопорушення окрім того зазначається і нормативний акт, який передбачає відповідальність за правопорушення. Оскільки норма частини 1 статті 164 КУпАП є бланкетною, тому необхідним є встановлення та зазначення в протоколі, норми яких саме законів порушила особа, діючи всупереч встановленому порядку зайняття господарською діяльністю, однак у вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення такі відомості відсутні.

Крім того об`єктивна сторона правопорушення не сформульована належним чином, не зазначено усіх обставин вчинення адміністративного правопорушення, яким чином ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність, кому саме здійснював продаж пального тощо.

Статтею 62 Конституції України визначено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з відсутністю належних та допустимих доказів, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, тому провадження у справі необхідно закрити.

Керуючись статтями 7, 9, 164, 221, 247, 252, 266, 2801, 284, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Старовижівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О. В. Назарук