ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження: 33/821/425/20 Справа: №705/2161/20 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Годік Л.С. Доповідач в апеляційній інстанції Ятченко М.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2020 р. м.Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду Ятченко М.О., за участю представника ОСОБА_1 - адвоката Бачук Е.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бачук Е.С. на постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10 липня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого

за адресою:

АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік; стягнуто з нього на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн.,

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 , 21.05.2020 о 22 год. 30 хв. по вул. Шевченка, 5 в с. Старі Бабани Уманського району, керував автомобілем ЗАЗ-110206, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість ходи, мови. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків,чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції представник ОСОБА_1 адвокат Бачук Е.С. подала апеляційну скаргу, в якій просила поновити строк апеляційного оскарження постанови Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10.07.2020, скасувати її, прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, оскільки ОСОБА_1 не був присутнім під час розгляду справи, так як належним чином не був повідомлений про час і дату розгляду справи. Копію постанови представником ОСОБА_1 отримано 23.07.2020. Тому вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

По суті апеляційних вимог вказує, що постанова суду першої інстанції не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи, оскільки поза увагою суду залишилися численні порушення з боку працівників поліції, які не діяли в межах своїх повноважень під час складання протоколу та під час зупинки транспортного засобу.

Матеріалами справи та поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , рапортом інспектора взводу патрульної поліції в м. Умань УПП в Черкаській області ДПП лейтенанта поліції Вітер О. - у суді першої інстанції не доведено, що ОСОБА_1 безпосередньо керував транспортним засобом у наркотичному стані. Адвокат зазначає, що працівники поліції навмисно склали на особу протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без будь-яких прямих та належних доказів, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння. Транспортний засіб був зупинений без жодних законних підстав і працівниками поліції не доведений факт правомірної зупинки автомобіля, що є обов`язковою умовою зупинення транспортного засобу.

Вивчивши матеріали провадження, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку представника ОСОБА_1 - адвоката Бачук Е.С., яка підтримала апеляційну скаргу, приходжу до висновку, що апеляційна скарга адвоката Бачук Е.С. в інтересах ОСОБА_1 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_1 не був присутнім під час розгляду справи. Копію постанови представником ОСОБА_1 отримано лише 23.07.2020 /а.с.21/. Тому вважаю справедливим визнати названі апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді поважними, а також вбачаю необхідним його поновити.

По суті апеляційної скарги вважаю наступне.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.

Вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримано у повному обсязі і висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин наведених у постанові, підтверджується зібраними у справі доказами. Висновки, які викладені в постанові суду відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події, що підтвердилось й в суді апеляційної інстанції.

При винесенні постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №344008 підставою огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 стало те, що поліцейський виявив у нього ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість ходи, мови.

Відповідно до п. 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. З пояснень свідка ОСОБА_2 вбачається, що водій ОСОБА_1 у його присутності відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в КЗ «УРЛ» та на прилад «Драгер». Свідок ОСОБА_3 надав пояснення, які є аналогічними поясненням свідка ОСОБА_2 (а.с. 2). У суду не було обґрунтованих підстав ставити покази цих свідків під сумнів, оскільки ці особи не є зацікавленими у результаті розгляду справи.

Доводи апелянта, викладені нею в апеляційній скарзі про те, що оскаржувана постанова місцевого суду не відповідає фактичним обставинам справи, а також винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права, спростовуються зібраними у справі доказами, яким дана належна юридична оцінка, і які в своїй сукупності та своєму взаємозв`язку повністю підтверджують вину ОСОБА_1 ..

Крім цього, протокол про адміністративне правопорушення у відповідних графах містить підписи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що вказує на те, що обвинувачений розумів його зміст та не заперечував факт власної відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вбачає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Стосовно доводів апелянта про те, що постанова була ухвалена судом першої інстанції за відсутності ОСОБА_1 , оскільки його було неналежно повідомлено про судове засідання, тосуд апеляційної інстанції бере до уваги ці доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не був присутнім в судовому засіданні суду першої інстанції, що відображено й у змісті самої оскаржуваної постанови. Однак, враховуючи, що в суді апеляційної інстанції йому були надані всі можливості для представлення своєї позиції перед судом, й правильність рішення суду першої інстанції була підтверджена, суд апеляційної інстанції не вбачає доцільним скасовувати вірне за своєю суттю рішення місцевого суду лише з формальних міркувань.

Будь-які інші доводи апелянта, викладені нею в апеляційній скарзі, сприймаються судом як спроба уникнути відповідальності ОСОБА_1 , оскільки доказів, які б об`єктивно могли спростувати причетність ОСОБА_1 до вказаного правопорушення та його винуватість, суду не надано.

Виходячи з цього, дії ОСОБА_1 судом першої інстанції кваліфіковані вірно. Стосовно виду і розміру стягнення суддя апеляційного суду вбачає, що суд першої інстанції належно і обґрунтовано застосував до обвинуваченого стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами згідно з санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП в редакції Закону України від 07.07.2016 р. № 1446-VIII.

Тому суд вважає, що факт відмови обвинуваченого від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння був зафіксований у законний спосіб, рішення суду першої інстанції є справедливим, й суд не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Поновити представнику ОСОБА_1 - адвокату Бачук Е.С. строк на апеляційне оскарження постанови Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10 липня 2020 року.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бачук Е.С., залишити без задоволення.

Постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10.07.2020 року відносно ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя М.О. Ятченко