ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/153/20 Справа № 199/9250/19 Суддя у 1-й інстанції - Лисенко В. О. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті гривень) 00 коп. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 03.11.2019 о 17:30 годині у місті Дніпрі по вул. Передова, 6, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen Passat», н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку водій ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити. Разом з апеляційною скаргою, заявив клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку.

В обґрунтування пропущеного строку, зазначає, що він в судовому засіданні участі не приймав, а про існування оскаржуваної постанови ОСОБА_1 дізнався лише 03 січня 2020 року.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що він жодного разу не викликався до суду з приводу розгляду даної справи, про дату, час та місце її розгляду не повідомлявся, чим було порушено його права на справедливий судовий розгляд та на захист.

Зазначає, що він не має водійського посвідчення та не міг керувати в той день автомобілем.

Звертає увагу на відсутність відеозапису з нагрудних камер поліцейських, а також на численні порушення допущені у протоколі про адміністративне правопорушення, що на його думку свідчить про відсутність беззаперечно встановленої його вини у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Зазначає, що свідки в судовому засіданні не були допитані, про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань судом не попереджались. При підписанні протоколу про адміністративне правопорушення свідки також про кримінальну відповідальність не попереджались, а тому їх пояснення не мають доказового значення.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити з підстав викладених у ній.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Враховуючи позицію ОСОБА_1 , яка зводиться до того, що він в судовому засіданні участі не приймав, а про існування оскаржуваної постанови дізнався лише 03 січня 2020 року, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя суд приходить до висновку про поважність причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення та вважає за необхідне задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, яким місцевим судом була надана належна оцінка, зокрема: відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 132421 від 03.11.2019, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, відповідно до якого у водія встановлені такі ознаки сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, порушення мови; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 03.11.2019, відповідно до яких останні 03.11.2019 були запрошені в якості свідків, де у їх присутності ОСОБА_1 , який перебував з ознаками наркотичного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння та рапортом полыцейського.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин по справі не вбачається.

Сукупність вищевказаних доказів та пояснення свідків, засвідчують відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду, що є підтвердженням об`єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що виразилося у відмові особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Посилання апеляційної скарги ОСОБА_1 на те, що він жодного разу не викликався до суду з приводу розгляду даної справи, про дату, час та місце її розгляду не повідомлявся, чим було порушено його права на справедливий судовий розгляд та на захист, є хибними та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Так у відповідності до ч. 2 ст. 268 КУпАП, дана категорія справ до вичерпного переліку за якими обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не відноситься, а тому суд першої інстанції з дотриманням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, розглянув адміністративну справу.

В даному ж випадку, ОСОБА_1 було забезпечено право на апеляційний перегляд справи, що є одним з основних засад судочинства, встановлених статтею 129 Конституції України, та оскарживши постанову по справі про адміністративне правопорушення, в апеляційній скарзі виклав свої письмові пояснення, щодо інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він не міг керувати в той день автомобілем, є безпідставними, оскільки спростовуються сукупністю доказів зібраних у справі.

Посилання апеляційної скарги на відсутність в матеріалах справи відеозапису з нагрудних камер поліцейських, що ставить під сумнів винність дій ОСОБА_1 , не можуть бути прийняті до уваги, оскільки судом першої інстанції було направлено запит до поліції про надання відеозапису, однак згідно відповіді, відеозйомка подій того дня не проводилась(а.с. 11), проте наявних доказів у їх сукупності достатньо, щоб беззаперечно стверджувати про наявність в діях ОСОБА_1 вини.

Доводи ОСОБА_1 про те, що судом першої інстанції не було безпосередньо допитано свідків під час судового засідання, а тому їх письмові пояснення не можуть бути прийняті до уваги, є безпідставними, оскільки особи свідків були належним чином встановлені працівниками поліції, останні надали письмові пояснення щодо обставин правопорушення і поставили свої підписи під ними, а тому підстав піддавати їх сумніву в якості доказу у справі апеляційний суд не вбачає.

Більш того, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 пояснив, що дійсно відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки не вбачав в цьому будь-якого смислу, так як просто сидів в автомобілі.

Інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, а будь-яких інших доказів щодо відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, матеріалами справи не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2019 року - задовольнити та поновити останньому строк на оскарження вказаної постанови.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун