ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 33/821/76/20Суддя у першій інстанції - Опалинська О.П.
Справа №703/4150/19 Категорія: ст. 124 КУпАП Суддя в апеляційній інстанції - Ятченко М.О.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2020 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Черкаської області Ятченко М.О., за участю адвоката Юрченка В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 16 грудня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.; стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 384,20 грн.,

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 27.09.2019 року близько 09 год.00 хв. в м. Сміла по вул. Героїв Холодноярців, керуючи автомобілем «SKODA FABIA», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу контролювати його рух, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» д.н.з. НОМЕР_2 , який стояв попереду, чим порушив вимоги п. 12.1 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ст. 124 КУпАП. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк апеляційного оскарження постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 16 грудня 2019 року, скасувати її та ухвалити нову постанову, якою провадження по справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Вказує, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, оскільки копію постанови фактично отримав 20.01.2020 року.

В обґрунтування апеляційних вимог скаржник вказує, що не визнає себе винним у вчиненні даного правопорушення, оскільки його вина не підтверджена належними та допустимими доказами, жодних порушень ПДР, що знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку з вказаною ДТП він не вчиняв, а уникнути ДТП не зміг так як виїзд іншого учасника ДТП відбувся його смугу руху в межах гальмівного шляху, що не дозволило скаржнику зупинитися до місця зіткнення.

Натомість, вказує апелянт, водій транспортного засобу Volkswagen д.н.з. НОМЕР_2 - ОСОБА_2 , здійснив порушення пунктів 10.1., 10.2., 10.3. ПДР, які знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку з ДТП та саме в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку адвоката Юрченка В.О., приходжу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Враховуючи, що копію рішення ОСОБА_1 отримав згідно розписки 20.01.2020 року (а.с.17), вважаю справедливим визнати названі скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді поважними, а також вбачаю необхідним його поновити.

По суті апеляційної скарги вважаю наступне.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.

Згідно ст.124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно п. 24 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року за № 14 слід звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Проте, як видно з матеріалів справи, наведені вимоги закону при розгляді справи в суді та винесенні суддею постанови дотримані не були.

Так, відповідно до ст.252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Суд апеляційної інстанції вбачає про неможливість встановлення винуватості ОСОБА_1 на підставі наявних у справі документів та показів учасників ДТП, оскільки вони є зацікавленими особами, їх покази протирічять один одному, і нікому з них неможна віддати перевагу. Експертиза у даній справі не призначалась, свідки вказаного правопорушення відсутні, а тому стверджувати, що саме дії водія ОСОБА_1 стали причиною ДТП не можна.

Таким чином, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції, дійшов передчасного висновку про винуватість у вказаній вище ДТП водія ОСОБА_1 .

Тому, вважаю, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення закону при розгляді адміністративного провадження відносно нього в суді першої інстанції, знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції, а відтак свідчать про незаконність винесеної постанови місцевого суду, яка за таких обставин, не може залишатись в законній силі і підлягає до скасування, а провадження про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП необхідно закрити на підставі ст.38 КУпАП за закінченням на момент розгляду справи про адміністративні правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 38, 247, 293, 294 КУпАП, суддя,

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 16 грудня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 16 грудня 2019 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі ст. 38 КУпАП за закінченням на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя М.О. Ятченко