Справа №639/3699/20
Провадження №3/639/1344/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2020 року м. Харків

Суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Курило В.О., за участю: секретаря судового засідання Караванського В.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Літвінової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові адміністративний матеріал, який надійшов із Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

23 травня 2020 року приблизно о 16 год 18 хвилин за адресою: м. Харків, вул. Мар`їнська, 2-Б, водій ОСОБА_1 , діючи повторно протягом року, керував транспортним засобом ВАЗ 2101, номерний знак НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння (опіати, канабіноїди), що підтверджується висновком КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» №933 від 30.05.2020 року.

Таким чином, водій ОСОБА_1 , діючи повторно протягом року, порушив вимоги пункту 2.9 «а» ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав у повному обсязі.

Під час судового засідання ОСОБА_1 надав пояснення, що 23.05.2020 року він автомобілем ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , не керував, за кермом був його знайомий, який і є власником цього автомобіля. Коли до їх транспортного засобу під`їжджав автомобіль патрульної поліції, його товариш злякався, вибіг із автомобіля та втік з цього місця, оскільки він знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Його пояснення про те, що він не керував транспортним засобом, поліцейські до уваги не приймали. Відеозаписи, на яких було б зафіксовано рух автомобіля під його керуванням, йому не надали та такі відеозаписи в матеріалах справи відсутні. Раніше стосовно ОСОБА_1 цей же поліцейський вже складав протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому він вважає, що поліцейський діяв упереджено. Поліцейські не пропонували йому пройти медичний огляд на місці зупинки транспортного засобу та не залучили свідків. Процесуальні права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, йому не роз`яснювали. Крім цього, працівники поліції належним чином не встановили його особу, оскільки оригінал паспорта громадянина України у нього був відсутній, а його особу встановили лише по фотографіям паспорта, які він їм показав на телефоні в месенджері «Viber».

Також ОСОБА_1 пояснив, що на вимогу поліцейських він погодився пройти медичний огляд в закладі охорони здоров`я, оскільки перед цим ніяких наркотичних засобів чи інших заборонених речовин він не вживав та був впевнений, що не перебуває в стані наркотичного сп`яніння.

З висновком про результати медичного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 у встановленому законом порядку не ознайомили, із проведеним оглядом він не згоден та вважає висновок недопустимим доказом по справі про адміністративне правопорушення.

Під час судового засідання захисник адвокат Літвінова А.С. просила суд закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, з таких підстав:

1)зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення час - 16 год 22 хв не може бути часом вчинення правопорушення, оскільки з відеозаписів встановлено, що о 16 год 19 хв працівники поліції вже спілкувались із ОСОБА_1 та він не міг керувати транспортним засобом;

2)в порушення ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення було складено пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення;

3)направлення на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння стосовно ОСОБА_1 не складалось, медичний огляд проведено з порушенням ст. 266 КУпАП, а тому висновок є недопустимим доказом по справі про адміністративне правопорушення;

4)матеріали справи не містять беззаперечних доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а тому останній не може бути притягнутим до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення та зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до таких висновків.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності, а саме:

- змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №273372 від 08.06.2020 року, в якому встановлено порушення водієм ОСОБА_1 вимог пункту 2.9 «а» ПДР України;

- копією акту медичного огляду від 23.05.2020 року №933 на стан сп`яніння ОСОБА_1 та результатами токсикологічного дослідження від 25.05.2020 №277;

- висновком КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №933 від 30.05.2020 року, яким підтверджується, що при проведенні медичного огляду 23.05.2020 року о 17 год 30 хв встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння (опіати, канабіноїди).

Відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції підтверджується, що 23.05.2020 року о 16:19 годині при спілкуванні з працівниками поліції ОСОБА_1 не оспорював факт керування транспортним засобом. Він надав пояснення, що здійснював заправку автомобіля газом на АЗС, після чого розвернувся та мав намір їхати на автомобілі додому.

Крім цього, ОСОБА_1 фактично керував автомобілем при наявність рішення про позбавлення права керування транспортними засобами, за що відносно нього поліцейським було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Із досліджених відеозаписів встановлено, що під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 нічого не зазначав про те, що автомобілем керував його знайомий та підтверджував той факт, що саме він керував цим автомобілем. Безпосередньо ОСОБА_1 передав працівникам поліції реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Під час спілкування поліцейський зазначив, що у ОСОБА_1 наявні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, після чого ОСОБА_1 погодився пройти медичний огляд в КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» з метою визначення стану наркотичного сп`яніння.

Таким чином, пояснення ОСОБА_1 про те, що він не був водієм та не керував автомобілем оцінюються судом критично.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з вимогами Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ України, МВС України від 09.11.2015 р. № 1452/735, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до пункту 6 розділу І зазначеної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно з п. 12 Розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Таким чином, проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння можливе лише в закладах охорони здоров`я, що прямо визначено вимогам зазначеної Інструкції.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, протокол складений в установленому законом порядку, з дотриманням вимог ст.ст. 256, 266 КУпАП, та положень «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» від 07.11.2015 року №1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за №1408/27853 (з внесеними змінами).

Помилка у протоколі в частині зазначення часу вчинення адміністративного правопорушення не є підставою для закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, оскільки із дослідженого відеозапису встановлено, що фактично автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції 23.05.2020 року приблизно о 16 год 18 хв.

Суддя не приймає до уваги доводи захисника про те, що протокол складено в порушення ч. 2 ст. 254 КУпАП у строк більше 24 годин, так як зазначені обставини не свідчать про відсутність події та складу адміністративного правопорушення.

При цьому, огляд водія ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння було проведено в лікарем-наркологом КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» з дотриманням статті 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 р., та з дотриманням вимог Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 р.

Будь-яких порушень порядку проведення огляду особи на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я чи оформлення результатів такого огляду, під час розгляду справи не встановлено.

Таким чином, висновок КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» №933 від 30.05.2020 року щодо результатів медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння стосовно ОСОБА_1 є належним та допустимим доказом по справі про адміністративне правопорушення.

Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 05.03.2020 року по справі №639/769/20 ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою, яка перебуває в стані наркотичного сп`яніння, вчинене повторно протягом року.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом, будучи раніше притягнутим до адміністративної відповідальності, не виконує обмеження встановлені рішенням суду, розуміючи суспільну небезпеку та протиправність свого діяння, умисно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

При розгляді справи суд враховує, що ОСОБА_1 на шлях виправлення не став, рішення суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами не виконує, нехтує вимогами закону, свідомо їх порушує, вчинив адміністративне правопорушення, яке являється грубим порушенням правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю та здоров`ю, враховуючи тяжкість ймовірних наслідків.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховуються характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, майновий стан, ступінь вини, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, що є достатньою мірою відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

Згідно вимог ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (з 1 січня 2020 року 2102 грн.), що складає 420,40 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 245, 251, 252, 268, 280, 283, 284, 285, 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 1200 (однієї тисячі двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень 20 коп.).

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя В.О. Курило