Номер провадження: 33/813/1013/20
Номер справи місцевого суду: 522/7008/20
Головуючий у першій інстанції Попревич В.М.
Доповідач Толкаченко О. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2020 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Толкаченко О.О., за участю: секретаря судового засідання Маслова Р.Ю., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні його апеляційну скаргу на постанову Приморського районного суду м.Одеси від 09 червня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

зазначеною постановою

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працює, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнутий судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.

Відповідно до оскаржуваної постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 20 квітня 2020 року, приблизно о 20 годині 05 хвилин, керував автомобілем марки Ford Focus, р.н. НОМЕР_1 , за адресою вул. Колонтаївська, 50 у м. Одесі, в стані алкогольного сп`яніння, відповідно до висновку щодо медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимог п.2.9.а) Правил дорожнього руху чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП..

Не погодившись із зазначеною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити йому строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати та закрити провадження, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 зазначив, що розгляд справи відбувся без його участі, а копію оскаржуваної постанови він отримав 20 липня 2020 року під час ознайомлення з матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

ОСОБА_1 зазначив, що він направляв до суду заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку з перебуванням його на амбулаторному лікуванні, однак суд грубо порушив його права, передбачені ст.268 КУпАП, розглянувши справу без його участі. При цьому про дату, час та місце розгляду справи він належним чином не повідомлявся.

ОСОБА_1 вважає висновки суду про доведеність його вини є передчасними, оскільки спиртні напої він вживав після складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, ОСОБА_1 зазначив про неправомірність дій працівників поліції, оскільки останні, побачивши, що він після оформлення протоколу про адміністративне правопорушення почав вживати алкогольні напої, запропонували йому пройти освідування на стан сп`яніння в медичній установі.

Заслухавши суддю-доповідача, особу, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Частиною 7 ст.294 КпАП України передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст.245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, у відповідності до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

З матеріалів справи вбачається, що при її розгляді суд першої інстанції, дотримався вимог статей 245, 252 КУпАП, повно та об`єктивно розглянув справу і прийняв обґрунтоване рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №335326, складеним за фактом порушення водієм ОСОБА_1 п.2.9а Правил дорожнього руху України, а саме в зв`язку з тим, що останній 20 квітня 2020 року, приблизно о 20 годині 05 хвилин, керував автомобілем марки Ford Focus, р.н. НОМЕР_1 , за адресою вул. Колонтаївська, 50 у м.Одесі, в стані алкогольного сп`яніння відповідно до висновку щодо медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння №000389 (а.с.1).

Зазначений протокол був власноруч підписаний ОСОБА_1 . При цьому, будь-яких зауважень або заперечень щодо обставин, викладених у протоколі ОСОБА_1 не навів, чим фактично погодився з тим, що він вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП при обставинах, викладених у протоколі.

Під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_1 не навів обґрунтованих доводів про те, що співробітниками поліції були порушені норми закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. В свою чергу, апеляційний суд вважає те, що в цілому вказаний протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а тому визнає його допустимим доказом.

Крім того, винуватість ОСОБА_1 підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20 квітня 2020 року №000389. Згідно вказаного висновку ОСОБА_1 під час медичного огляду перебував у стані алкогольного сп`яніння. При цьому висновок був підписаний ОСОБА_1 без будь-яких зауважень або заперечень.

Під час апеляційного перегляду ОСОБА_1 пояснив, що вживав алкогольні напої після ДТП вже безпосередньо перед проходженням медичного огляду.

В судовому засіданні був досліджений відеозапис з нагрудного реєстратора інспектора патрульної поліції, який приймав участь в оформленні розглядаємого правопорушення. На вказаному відеозапису зафіксовано, як ОСОБА_1 поясняв працівникам поліції, що 20 квітня 2020 року він алкоголь не вживав, останній раз вживав алкогольні напої ввечері минулого дня.

Крім того, на відеозапису зафіксовано, що ОСОБА_1 під час складання протоколу за ст.124 КУпАП працівниками поліції було запропоновано пройти медичний огляд в закладі охорони здоров`я, а тому його твердження про те, що він вживав алкоголь перед медичним оглядом є абсурдними.

Апеляційний суд зазначає, що вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю підпадає під ознаки більш тяжкого адміністративно правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, за яке передбачено адміністративне стягнення у виді штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційного суду та в апеляційній скарзі не навів будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження доводів того, що працівники патрульної поліції під час складання адміністративних матеріалів відносно нього діяли неправомірно або порушили вимоги «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»

Апеляційний суд визнає докази, які були повторно дослідженні в ході апеляційного розгляду справи достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою з урахуванням всіх обставин справи, допустимими, оскільки вони отримані та досліджені в законний спосіб, належними, оскільки вони стосуються подій, що сталися 20 квітня 2020 року та інкримінуються водію ОСОБА_1 , а з огляду на їх системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП є правильним та належним чином вмотивованим.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст.33 КУпАП передбачено, що при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_1 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог статей 23, 33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова судді районного суду, в свою чергу, є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.

Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Антонова А.Ю. - залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 09 червня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.О. Толкаченко