ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/1979/20 Суддя суду 1 інстанції: Черняк В.Г.
Провадження № 33/818/548/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2020 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Савенко М.Є., розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 31.03.2020, -

в с т а н о в и в:

Згідно цієї постанови

ОСОБА_1 , 1969 року народження, -

- визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-31 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір у розмірі 420, 40 грн.

Як зазначено в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 , відповідно до наказу начальника східного територіального управління Національної гвардії України від 11.02.2019 року № 35, будучи військовослужбовцем, проходячи службу на посаді начальника відділузв`язку начальник зв`язкуштабу Східноготериторіального управлінняНГУ, при виконанні службових обов,язків, неумисно допустив невиконання законних вимог посадових осіб Управління Держспецзв`язку в Харківській області щодо усунення порушень законодавства про технічний захист інформації, вимога щодо захисту якої встановлена Законом зокрема офіційна службова інформація Східного територіального управління НГУ та Головного Управління НГУ, що належить до державних інформаційних ресурсів, з метою обміну якою у службовому приміщенні №145 центру документального зв`язку вузла зв`язку експлуатується автоматизована система,яка підключена до інформаційно-телекомунікаційної системи НГУ,без створення та застосування комплексної системи захисту інформації з підтвердженою відповідністю, що є порушенням вимог ст. 8Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах», та п.п. 4.16 «Правил забезпечення захисту інформації в інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно телекомунікаційних системах», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2006 року № 373, та створює реальну загрозу порушення цілісності й доступності інформації, що підлягає захисту. Не виконані пункти 4, 5 рекомендацій «Акту комплексної перевірки стану технічного захисту державних інформаційних ресурсів та інформації», вимога щодо захисту якої встановлена законом в СТУ НГУ від 26.10.2018 року № 485т.

Не погодившись з постановою районного суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову районного суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Звільнити його від сплати судового збору.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що постанова є незаконною та необґрунтованою у зв`язку з відсутністю належних доказів, які б підвереджували склад адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги до апеляційного суду не з`явився, що в силу вимог ст.294 КУпАП не є перепоною для апеляційного розгляду.

Вивчивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані не в повному обсязі.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, районний суд послався на те, що факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення ХА № 133 від 03.03.2020; витягом з наказу начальника Східного територіального управління Національної гвардії України від 11.02.2019 № 35; функціональними обов`язками начальника зв`язку начальника служби зв`язку;Актом комплексної перевірки стану технічного захисту державних інформаційних ресурсів та інформації, вимога щодо захисту якої встановлена законом в СТУ НГУ від 26.10.2018 № 385т; План усунення недоліків, виявлених перевіркою стану технічного захисту державних інформаційних ресурсів та інформації, вимога щодо захисту якої встановлена законом ДСК; Акту контрольної перевірки стану технічного захисту державних інформаційних ресурсів та інформації, вимога щодо захисту якої встановлена законом в СТУ НГУ від 18.02.2020 №4 ДСК.

Проте, в матеріалах справи відсутні: Акт комплексної перевірки стану технічного захисту державних інформаційних ресурсів та інформації, вимога щодо захисту якої встановлена законом в СТУ НГУ від 26.10.2018 № 385т; План усунення недоліків, виявлених перевіркою стану технічного захисту державних інформаційних ресурсів та інформації, вимога щодо захисту якої встановлена законом ДСК; Акт контрольної перевірки стану технічного захисту державних інформаційних ресурсів та інформації, вимога щодо захисту якої встановлена законом в СТУ НГУ від 18.02.2020 №4 ДСК.

Диспозиція ч.1 ст.188-31 КУпАП передбачає відповідальність за невиконання законних вимог посадових осіб органів Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України щодо усунення порушень законодавства про криптографічний та технічний захист державних інформаційних ресурсів, або інформації з обмеженим доступом, вимога щодо захисту якої встановлена законом, та законодавства у сфері надання послуг електронного цифрового підпису, а також створення інших перешкод для виконання покладених на них обов`язків.

Відповідно до витягу з Наказу начальника СТУ НГУ № 35 від 11.02.2019 ОСОБА_1 з 11.02.2019 приступив до виконання обов`язків за посадою начальника відділу зв`язку начальника зв`язку штабу Східного територіального управління (ВОС №1201002), призначеного на цю посаду наказом командувача НГУ від 08.02.2019 №18 о/с.

Тому в даному випадку не можливо вмінювати ОСОБА_1 порушення ним плану усунення недоліків виявлених перевіркою стану технічного захисту державних інформаційних ресурсів та інформації, вимога щодо захисту якої встановлена законом ДСК., оскільки на той час він не приступав до виконання обв`язків за посадою начальника відділу зв`язку начальника зв`язку штабу Східного територіального управління.

Згідно вимог ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ХА №133 від 03.03.2020 місцем вчинення адміністративного правопорушення зазначено м. Харків, вул. Ак. Проскури, 1а, що територіально відноситься до Київського району м. Харкова.

Тому, посилання апелянта на порушення правил територіальної підсудності при направленні протоколу про адміністративне правопорушення до суду заслуговує на увагу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 384 грн. 20 коп., які підлягають стягненню з правопорушника.

Проте ОСОБА_1 є військовослужбовцем.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків..

Тому апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про те, що в цьому конкретному випадку можливо притягнути до відповідальності за ч.1 ст.188-31 КУпАП ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи викладене, постанова судді суду першої інстанції підлягає безумовному скасуванню.

Обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення визначені статтею 247 КУпАП. Відповідно до п.7 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Дана норма є імперативною і по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи за вчинення адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд також враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Отже, наявність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

У зв`язку з закриттям по даній справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП питання щодо доведеності вини осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності не вирішується, з урахуванням положень рішення ЄСПЛ у справі «Грабчук проти України» від 26.09.2006 року, у якому зазначено, що у разу закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.

З урахуванням того, що на даний час закінчився визначений ст.38 КУпАП строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, апеляційний суд після скасування постанови суду першої інстанції також позбавлений процесуальної можливості досліджувати нові докази та вирішувати питання про винуватість або невинуватість ОСОБА_1 , а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП.

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 31.03.2020 щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.188-31 КУпАП скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку з закінченням строків передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду М.Є. Савенко