Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
--------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
20.08.2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2020 року Новоархангельський районний суд Кіровоградської області

в складі головуючого судді - Запорожець О.М.

при секретарі: Лясковській О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід судді Краснопольської Л.П. від розгляду справи про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До Новоархангельського районного суду Кіровоградської області надійшла заява від ОСОБА_2 про відвід судді Партоліної І.П. від розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Зокрема, ОСОБА_1 в заяві зазначив, що 17 березня 2020 року набрав юридичної сили Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникнення і поширення коронавірусної хвороби (СОVID-19).

Даним Законом внесено зміни до багатьох законодавчих актів України, серед яких: Кодекс України про адміністративні правопорушення ст. 44-3, Кримінальний кодекс України ст. 325 «Порушення санітарних правил і норм щодо запобігання інфекційним захворюванням та масовим отруєнням», та ін.

25 березня, на засіданні Кабінету Міністрів України прийнято зміни до постанови КМУ № 211 «Про запобігання поширення на території України коронавірусу Соvід-19», яким введено режим надзвичайної ситуації на території усієї України ще на 30 днів скрізь продовжили карантин до 31 липня 2020 року.

16.06.2020 року та 23.06.2020 року він просив суд по справі № 394/267/20 надіслати на його електрону адресу матеріали справи № 394/267/20 дистанційним засобом зв`язку з дотриманням вимог процесуального законодавства, як це практикується іншими суддями на відміну від судді ОСОБА_3 , що є порушенням його прав та інтересів всупереч норм положень КУпАП та матеріального права України.

На даний час він ксерокопії матеріалів справи № 394/267/20 від судді ОСОБА_3 не отримував.

04.07.2020 року він отримав конвертом копію протоколу серія ОБ № 058731 від 11.04.2020 року відносно нього складений начальником СРПП №3 Новоархангельського ВП капітаном поліції Сідлецьким Р.О. за ст. 126 КУпАП, а щодо частини зазначеної статті то через безліч виправлень не зрозуміло, яка чи 1 чи 2 чи 3 в графі протоколу «за що передбачена відповідальність», що є грубим і неприпустимим порушенням вимог передбачених ст. 251, ч. 1 ст. 256 КУпАП, розділу 2 п. 7 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції, яка затверджена Наказом Міністерством внутрішніх справ України від 06.11.2015 року №1376 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 01.12.2015 року за №1496/27941, у якій зазначено про те, що не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Окрім цього вказав на те, що в графі протоколу «чим порушив вимоги» відсутня норма права щодо порушення ним ПДР».

Також в графі протоколу «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» протоколу (а.с.1), відсутня інформація про те, що він був учасником руху 11.04.2020 року о 18.00 год. смт Новоархангельськ вул. Слави автомобіля ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , що також є грубим і неприпустимим порушенням вимог передбачених ст. 251, ч. 1 ст. 256 КУпАП, інструкції №1376.

На підставі викладеного просив суд: надіслати йому ксерокопії матеріалів справи №394/267/20 на його електрону адресу з дотриманням вимог процесуального законодавства; перенести розгляд справи №394/267/20 з 07.07.2020 року з 10.30 год. на інший день, бажано після 31.07.2020 року про що повідомити його завчасно належним чином судовою повсткою; викликати до суду по справі №394/267/20 у якості свідків ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 , та ОСОБА_5 , АДРЕСА_2 , яких допитати по справі.

В задоволенні зазначених вимог клопотань суддею Краснопольською Л.П. йому було безпідставно відмовлено, що є порушеннями суддею Краснопольською Л.П. норм, положень КУпАП, його прав та інтересів по справі та п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», ч. 1 ст. 268, ч. 2 ст. 272, ст. 251 КУпАП.

Тому, він заявляє судді Краснопольській Л.П. відвід по даній адміністративній справі, який просить задовольнити в повному обсязі.

Так, як у нього є сумнів у неупередженості судді Краснопольської Л.П. та не об`єктивності в ході розгляду даної справи № 394/267/20 всупереч положень, норм та статей матеріального та процесуального права України (КУпАП) на користь лише органу поліції де працює поліцейський.

У кодексі України про адміністративне правопорушення відсутня норма, яка б

передбачала відвід (самовідвід) судді, проте зазначена норма регламентована положенням

чинного КПК України. Тому просив застосовувати аналогію закону. Просив відвести суддю Краснопольську Л.П. від розгляду справи № 394/267/20. Справу про адміністративне правопорушення № 394/267/20 стосовно нього за ч. 3 ст.126 КУпАП передати до канцелярії Новоархангельського районного суду Кіровоградської області для її повторного автоматичного перерозподілу.

Дану заяву підтримує в повному обсязі.

Заявник, будучи неодноразово належним чином повідомлений про розгляд заяви в судове засідання, не з`явився про причини неявки суд не повідомив, доповнень до заяви не подав.

Суддя Краснопольська Л.П. пояснень з приводу заявленого їй відводу не надавала.

З метою оперативного розгляду заяви про відвід судді та подальшого розгляду справи про адміністративне правопорушення суд ухвалив проводити розгляд заяви про відвід судді у відсутності заявника.

Дослідивши заяву та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 21.04.2020 року на суддю ОСОБА_3 розподілено справу про адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП стосовно ОСОБА_1 .

Суд при розгляді заяви про відвід суді від розгляду справи про адміністративне правопорушення зважує на наступне.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією №2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 - суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного

рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. А саме, у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається. Раніше при розгляді цього самого предмета спору суддя

виступав як адвокат чи долучався до справи, як важливий свідок. Суддя чи члени його родини матеріально зацікавлені в рішенні у відповідній справі. Суддя не може бути відсторонений від участі у розгляді справи в тому випадку, коли жодний інший суд не може бути призначений для розгляду даної справи або через терміновий характер справи, коли зволікання в її вирішенні може призвести до серйозної судової помилки.

Згідно ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

В розумінні ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ч. 2 ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Чинний КУпАП не містить спеціальних норм, які б передбачали для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і, відповідно, не передбачає порядку розгляду заяви про відвід.

Зазначені обставини свідчать про наявність прогалин в національному законодавстві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і, зокрема, врегулювання права на відвід та порядку розгляду заяви про відвід по справам про адміністративні правопорушення.

Разом з тим, право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22 грудня 1993 року міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» в спірних питаннях, або які не врегульовані національним законодавством, суди застосовують міжнародні договори, згоду на обов`язковість, яких надано Верховною Радою України.

Крім того, Рада суддів України пунктом 4 рішення № 34 від 08 червня 2017 року роз`яснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Норми Кримінального процесуального кодексу України передбачають підстави за яких може бути заявлено відвід судді, який бере участь у кримінальному провадженні. А тому в даному випадку слід застосовувати аналогію та застосувати норми КПК України при розгляді заяви ОСОБА_1 , про відвід судді у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

У ст. 75 КПК України визначений виключний перелік обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, а саме: слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Згідно ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 р. у справі «Білуха проти України», від 28.10.1998 р. «Ветштайн проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43).

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Так в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лауко проти Словаччини» Європейський суд наголосив, що будь-який служитель ОСОБА_6 , щодо якого є підстави сумніватися в неупередженості, повинен усунутися від розгляду справи. Адже заявник не може в повній мірі скористатись своїми правами для свого захисту, що може наслідком підірвати справедливість судового розгляду.

В постанові від 06.02.2019 року № 761/37267/16-ц Верховний Суд України послався на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» та зазначив, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

При розгляді заяви про відвід судді не встановлено обставини, які можуть об`єктивно вказувати на можливу упередженість судді, незгода особи з процесуальними діями судді не може бути підставою для відводу в адміністративній справі.

Вирішуючи заявлений відвід суд з урахуванням вищезазначеного, вважає, що наведені в заяві обставини не можуть переконливо вказувати на ту обставину, що суддя Краснопольська Л.П. прямо чи побічно заінтересована у результаті розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також вказувати наявність будь-яких дій, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

За таких обставин суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про відвід судді Краснопольської Л.П. у справі про адміністративне правопорушення стосовного ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Приймаючи до уваги викладене та керуючись ст. ст. 8, 9 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Бангалорськими принципами поведінки суддів від 19 травня 2006 року схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 N 2006/23, ст. ст. 48, 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. ст. 1, 7, 245, 246, 252, 283, ст.ст. 75, 80, 81 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Краснопольської Людмили Петрівни по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126 КУпАП - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Копію ухвали, не пізніше наступного дня після ухвалення, надіслати заявнику.

Суддя: