01.09.2020
Справа № 720/896/20
Провадження № 3/720/367/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2020 року суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області Ляху Г.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

07 червня 2020 року близько 05 години 50 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Volkswagen» державний номерний знак іноземної реєстрації НОМЕР_1 по вул. Героїв Майдану, 6 в м. Чернівці в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав та пояснив, що 07 червня 2020 він очікував свого знайомого перебуваючи у своєму транспортному засобі марки «Volkswagen» державний номерний знак іноземної реєстрації НОМЕР_1 , який був припаркований по вул. Героїв Майдану, 6 в м. Чернівці для того щоб в подальшому знайомий відігнав автомобіль на стоянку. Згодом до нього під`їхали працівники поліції та повідомили, що оскільки автомобіль перебуває на іноземній реєстрації, то він підлягає здійсненню перевірки документів під час якої поліцейські почали стверджувати, що в нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння та у зв`язку із чим запропонували пройти медичний огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера. Оскільки автомобілем не керував, то з результатами вказаного огляду не погодився, а тому просив провадження у справі закрити.

Не дивлячись на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, його вина у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння повністю доказана дослідженими доказами.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 369910 від 07 червня 2020 року вбачається, що 07 червня 2020 року близько 05 години 50 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Volkswagen» державний номерний знак іноземної реєстрації НОМЕР_1 по вул. Героїв Майдану, 6 в м. Чернівці в стані алкогольного сп`яніння.

Також, вказані обставини підтверджуються доданим до протоколу актом огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , роздруківкою з приладу «Драгер», в якому зазначені результати такого огляду у виді 2,08 проміле, а також доданими до протоколу письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були залучені працівником поліції до огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Протокол про адміністративне правопорушення та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння було складено в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також підписаний самим ОСОБА_1 ..

За змістом ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є, в тому числі показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до переглянутого в суді відеозапису з нагрудної бодікамери поліцейського з`ясовано, що 07 червня 2020 року ОСОБА_1 проходив на місці зупинки огляд на стан сп`яніння в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та використаний технічний засіб показав наявність етилового спирту у видихуваному повітрі в кількості 2.08 проміле.

Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки приладу «Драгер» № 12-01/3649 чинне до 25 липня 2020 року.

Таким чином, оцінивши у сукупності дослідженні докази, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння повністю доказана та його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В той же час, невизнання ОСОБА_1 факту керування автомобілем в стані сп`яніння, оцінюю як спосіб його захисту, з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, так як його пояснення у вказаній частині повністю спростовуються матеріалами справи.

Слід зазначити, що ОСОБА_1 при складанні відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення мав можливість викласти свої доводи, однак від надання таких пояснень відмовився. Навпаки, з відеозапису з нагрудної бодікамери поліцейського слідує, що після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 знаходився за кермом автомобіля, окрім нього в автомобілі більше нікого не було, він особисто надав документи на автомобіль та посвідчення водія працівнику поліції, при цьому він не заперечував, що саме він керував даним транспортним засобом, який належить йому, проте заперечував факт перебування в стані сп`яніння, що було підтверджено подальшим оглядом на стан сп`яніння, проведеного поліцейським за згодою ОСОБА_1 на місці зупинки автомобіля із застосування засобу вимірювальної техніки - приладу «Драгер» в присутності двох свідків.

Після проведення огляду ОСОБА_1 не заперечував його результати та підписав даний акт із вказівкою в ньому про те, що з результатами огляду згоден.

Таким чином, приходжу до висновку, що працівник поліції складаючи протокол про адміністративне правопорушення, діяв в межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений законом, а ОСОБА_1 не надав суду доказів, які б спростували обставини викладені у протоколі.

При цьому, працівником поліції до складання протоколу та огляду відповідно до ст. 266 КУпАП було залучено двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які в своїх поясненнях до протоколу підтвердили обставини викладені в ньому.

За клопотанням сторони захисту вказані свідки були викликані в судове засідання, однак не з`явилися з невідомих для суду причин.

В той же час, їх неявка в судове засідання не свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення за с. 130 ч.1 КУпАП, так як ст. 266 КУпАП вимагає проведення саме огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків, що працівником поліції було забезпечено.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Оцінивши у сукупності досліджені докази, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що вони є послідовними та доповнюють один одного, відповідають обставинам справи, а тому не викликають сумнів у їх достовірності та поза розумних сумнів доводять вину ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Слід зазначити, що з метою неупередженого та всебічного розгляду справи, судом також був викликаний до суду та опитаний свідок сторони захисту ОСОБА_4 , який пояснив, що 07 червня 2020 року саме він припаркував автомобіль марки «Volkswagen» державний номерний знак іноземної реєстрації НОМЕР_1 по вул. Героїв Майдану в м. Чернівці, після чого залишив ОСОБА_1 у автомобілі, а сам пішов до своєї дівчини.

В той же час, свідок ОСОБА_4 пояснив, що не бачив чи їхав ОСОБА_1 за кермо, після того як він залишив його в автомобілі. Транспортний засіб належить ОСОБА_1 та у останнього були при собі документи на автомобіль та посвідчення водія.

Таким чином, свідок ОСОБА_4 не спростував обставини викладені у протоколі, оскільки йому достеменно не відомо, що робив ОСОБА_1 у його відсутності, оскільки його не було на місці пригоди під час зупинки останнього.

За вказаних обставин, посилання захисника на закриття провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 вважаю безпідставним.

При накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини та особу порушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, а також його майновий стан.

Приймаючи до уваги наведене, приходжу до висновку про необхідність накладання на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу із позбавленням права керування транспортними засобами, а також стягнути з нього на користь держави судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 130 ч. 1, 221, 251, 283, 284, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

Постановив:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 гривень 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк з дня її винесення через Новоселицький районний суд до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя Ляху Г.О.