Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2954/19
Провадження № 3/553/103/2020
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18.02.2020м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Новак Ю.Д., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч.7 ст. 121,ч.2 ст.130 КУпАП ,-

В С Т А Н О В И В:

14.12.2019 року, о 23 год. 32 хв. в м. Полтава по вул.Чураївни, 2А водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом MUSSTANG MT 125-8 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія в установленому законом порядку проводився в ПОНД в лікаря нарколога. Висновок позитивний №515. Правопорушення вчинене повторно, на протязі року 09.12.2019 року притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, чим порушив п. 2.9.А Правил дорожнього руху.

Цими діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 14.12.2019 року, о 23 год. 32 хв. в м. Полтава по вул. Чураївни, 2А водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом MUSSTANG MT 125-8, який був незареєстрований у встановленому законом порядку протягом 10 діб з моменту придбання. Правопорушення вчинено повторно протягом року.

Цими діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 121 ч. 7 КУпАП.

В судове засідання 18.02.2020 року ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, проте на минулому судовому засіданні 21.01.2020 року суду пояснив, що протоколи відносно себе отримував, ставив підписи в них, вину у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 130 ч.2 КУпАП не визнає повністю, так як 14.12.2019 року за кермом не їхав, коли до нього підійшли патрульні він стояв біля магазину «АТБ» що в мікрорайоні «Левада» в Полтаві. Зазначав, що був у нетверезому стані в той день. В наркодиспансер на огляд їздив. Разом з тим вину у вчиненні правопорушення за ст. 121 ч. 7 КУпАП визнав повністю та підтвердив, що дійсно керував транспортним засобом MUSSTANG MT 125-8, який був незареєстрований у встановленому законом порядку протягом 10 діб з моменту придбання.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , який проводив огляд на стан сп`яніння 15.12.2019 року ОСОБА_1 суду пояснив, що даного громадянина привезли працівники патрульної поліції в ПОНД для огляду на стан алкогольного сп`яніння. Він провів огляд даного громадянина та виніс висновок, що особа перебуває у стані алкогольного сп`яніння, підтвердив свій висновок, що дана особа, яку було доставлено працівниками патрульної поліції перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

Суд, взявши до уваги пояснення притягуємого ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 , даних ними в судовому засіданні 21.01.20 року, дослідивши матеріали адміністративної справи, докази наявні в ній та оцінивши їх в сукупності, приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За умовами ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП передбачена за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Полтави від 09.12.2019 року, яка набрала законної сили, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (далі - Правила), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч.1 ст.266 КУпАП та п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Проведення огляду особи з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється відповідно до «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858 (далі - Інструкція).

Відповідно до п.6 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: а) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); б) лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ вказаної Інструкції, за наявності ознак алкогольного сп`яніння, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції (зокрема: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), поліцейський проводить огляд за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Такий огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції (п.4 розділу ІІ Інструкції).

Європейський суд з прав людини, ухвалюючи рішення у справах «Шенк проти Швейцарії» від 12.07.1988 року, «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, «Яллог проти Німеччини» від 11.07.2006 року, «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року, зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією.

При цьому, в силу положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого, висунутого проти нього, кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.1 Конституції Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (ст.3 Конституції України).

У відповідності зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року (далі - ЄСПЛ ), не тільки Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), але й, практика ЄСПЛ застосовується судами України як джерело права, та має більшу юридичну силу ніж норми КПК України, оскільки згідно ст.19 Закону, законодавчий орган держави (орган представництва) має здійснювати експертизу та перевірку чинних законів і підзаконних актів на відповідність Конвенції та практиці ЄСПЛ.

На підставі ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Проте покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням.

Отже, ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, по третє - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський, в присутності двох свідків, складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Тобто, у разі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1-4 ст.130 КУпАП, до нього долучаються докази перебування особи у стані алкогольного сп`яніння або відмови від проходження такого огляду.

Відповідно до роз`яснень, викладених у абзаці 4 пункту 27 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 24 грудня 2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення» (із змінами, внесеними згідно з постановою Верховного Суду N 18 ( v0018700-08 ) від 19 грудня 2008 року) для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП України не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись (абзац четвертий пункту 27 із змінами, внесеними згідно з постановою Верховного Суду N 18 (v0018700-08 від 19 грудня 2008 року).

Аналізуючи докази, які знаходяться в матеріалах справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 130 ч.2 та ст. 121 ч.7 КУпАП, доведена. Також суд вважає, що поліцейський, при складанні відносно ОСОБА_1 протоколів про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 130, 121 ч.7 КУпАП, діяв у відповідності до своїх повноважень та способу, передбачених чинним законодавством, тому протоколи про адміністративне правопорушення визнаються судом допустимими доказами відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, як і інші докази, досліджені судом, зокрема, пояснення свідка ОСОБА_2 , СД-диск із відеозаписами камер поліцейських щодо перебування ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння за кермом транспортного засобу та керування транспортним засобом який не був зареєстрований у встановленому законом порядку, висновком ПОНД, постановою Ленінського райсуду м. Полтави від 09.12.2019 року відносно ОСОБА_1 притягнутого за ст. 130 ч.1 КУпАП, постановою від 17.11.2019 року відносно ОСОБА_1 за ст. 121 ч.ч.5,6 КУпАП, які набрали законної сили, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 14.12.2019 року, які об`єктивно узгоджуються між собою та іншими матеріалами справи та підтверджують факт перебування та керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до положень ч. 2 ст.130, ст. 121 ч.7 КУпАП, а також пояснення самого правопорушника ОСОБА_1 , який в судовому засіданні 21.01.20 року визнав повністю вину у вчиненні правопорушення передбаченого ч.7 ст.121 КУпАП, диспозиція якої передбачає саме повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною шостою цієї статті, а саме: керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, тобто суд оцінює невизнання вини останнім у вчиненні правопорушення передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП як таке яке протирічить поясненням самого притягуємого, фактичним обставинам справи та направлене на уникнення притягнення до відповідальності за вказане правопорушення.

Наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року №100 затверджено "Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них".

Відповідно до п. 3.3 нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна використовуватися працівниками патрульної поліції та знаходитися в режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди, перевірці документів, арешті або затримання особи, поверхневому огляді, загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї, при наданні допомоги особам, у випадках, коли усвідомлення особою факту відеофіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації.

Зміст відеозапису з нагрудних відеокамер поліцейських, наданого суду в додатку до протоколів про адміністративні правопорушення від 15.12.2019 року відносно ОСОБА_1 та дослідженого в судовому засіданні, свідчить про те, що працівниками патрульної поліції відеозапис обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення здійснювався відповідно до норм чинного законодавства. Зафіксовані даними камерами обставини підтверджують ті обставини, що ОСОБА_1 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення роз`яснювались права, передбачені чинним законодавством, дана особа керувала транспортним засобом та перебувала з явними ознаками алкогольного сп`яніння, що вподальшому було підтверджено висновком ПОНД. Підстав, які б давали можливість суду вважати, що вказані обставини є сумнівними та неправдивими відсутні, оскільки вищевказані обставини узгоджуються між собою, є послідовними та такими, що повністю відповідають матеріалам справи.

Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень передбачених ст. 130 ч.2, ст. 121 ч.7 КУпАП підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення, поясненнями свідків подій, які відбулися 14.12.2019 року за участю ОСОБА_1 та іншими доказами в їх сукупності, зокрема, і поясненнями самого притягуємого, який вину у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 121 ч.7 КУпАП визнав повністю в судовому засіданні 21.01.20 року. Дані докази об`єктивно узгоджуються між собою та не протирічать одне одному. За таких обставин висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушень передбачених ч.2 ст. 130, ст.. 121 ч.7 КпАП України належним чином обґрунтований сукупністю наявних в матеріалах справи доказів, об"єктивність яких сумнівів не викликає.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ст.121 ч.7 КУпАП визнана самою особою, яка притягається до відповідальності в судовому засіданні та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №305663 від 15.12.2019 року, та іншими матеріалами в їх сукупності.

При визначенні виду та міри адміністративного стягнення ОСОБА_1 суд враховує суспільно небезпечний характер вчинених останнім правопорушень, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, встановлено, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Крім того, згідно Закону України "Про судовий збір" з ОСОБА_1 на користь Держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст.36, 124, ст. 130, 283, 284 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушень передбачених ст. ст.130 ч.2, 121 ч.7 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 на підставі ст.121 ч.7 КУпАП - адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 255 грн. без оплатного вилученням транспортного засобу.

Накласти на ОСОБА_1 на підставі ст.130 ч.2 КУпАП - адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 20400 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

На підставі ст. 36 КУпАП остаточно на ОСОБА_1 накласти адміністративне стягнення в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення, а саме у виді штрафу на користь держави у розмірі 20400 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.

Постанову може бути оскаржено протягом 10 днів з моменту її винесення.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Ю. Д. Новак