Провадження №3/760/3608/20
Справа №760/2507/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2020 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Оксюта Т.Г., розглянувши матеріали, які надійшли від Київської міської митниці ДФС про притягнення до адміністративної відповідальності громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керівника ФОП « ОСОБА_1 », паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 12.07.2011 року Шевченківським РВ ЗМУ ГУМВС України в Запоріжській обасті, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , за порушення митних правил за ч. 1 ст. 483 МК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності громадянки України ОСОБА_2 за порушення митних правил.

З протоколу №0592/12500/19 про порушення митних правил від 14.11.2019 року вбачається, що 06.02.2019 агентом з митного оформлення ФОП « ОСОБА_3 » ОСОБА_3 , на підставі договору про надання послуг митного брокера з ФОП « ОСОБА_2 » №20181225-1 від 25.12.2018 до відділу митного оформлення № 1 митного поста "Південний" (08623, Київська обл., смт. Калинівка, вул. Індустріальна, 5) Київської митниці ДФС подано ЕМД типу «ЕК10АА» на товар - «Пиломатеріали обрізні соснові не стругані, не сортовані: розмір 37х88х3950мм-37,349м3. Всього: 37,349м?. Упаковано в 12 пачок по 242шт.» Виробник: ФОП ОСОБА_2 . Країна виробництва UA.

Вагою брутто - 24500 кг., вагою нетто - 24000кг., кількістю - 37,349 м?, вартістю 4033,69 EUR. (125 402,06 грн. - згідно курсу НБУ на 06.02.2019).

Поданій ЕМД присвоєно реєстраційний №UA125250/2019/820529.

Відправником вантажу значився - ФОП « ОСОБА_2 » ( АДРЕСА_1 ), отримувачем вантажу виступала компанія «Xiamen Itg Paper Corp., LTD.» (24/F, Tower A, Itg Center, no.4688 Xianyue ROAD, Huli District, Xiamen, China).

До митного оформлення та контролю представником ФОП « ОСОБА_3 » надано зовнішньоекономічний контракт від 23.07.2018 № 2307/18, укладений з ««Life Wood BG LTD.» (9000, Bulgaria, Varna, Preslav str. 23), доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 20.12.2018 №2012/18 та від 06.02.19 № Спец.16, інвойс від 06.02.2019 № 16-2307, CMR від 06.02.2019 № б/н, пакувальний лист № 16 від 06.02.2019, акт завантаження № 16 від 06.02.2019, сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій від 06.02.2019 № ЗП.392244 (далі - сертифікат).

Відповідно до відомостей, зазначених у сертифікаті виданому Запорізьким обласним управлінням лісового та мисливського господарства (69104, м.Запоріжжя, вул. Чумаченка, 15 «В»), лісокористувачем - продавцем є Білогірське СЛКП «Орлан» (30200, Хмельницька обл., Білогірський р-н, смт. Білогір?я, вул. Пушкіна 51, код за ).

Київською митницею ДФС направлено лист від 12.08.2019 № 10278/5/10-70-20-47 до Запорізького обласного управління лісового та мисливського господарства, з метою отримання документів, що стали підставою для видачі сертифіката від 06.02.2019 № ЗП.392244.

16.08.2019 на вищевказаний лист Київською митницею було отримано відповідь, якою надано копії документів, що стали підставою для видачі сертифіката від 06.02.2019 № ЗП.392244 громадянці ОСОБА_2 .

Відповідно до отриманих документів, ФОП « ОСОБА_2 » 06.02.2019 звернулася до Запорізького обласного управління лісового та мисливського господарства для отримання сертифікату. Підставою для видачі сертифікату являлись товаро - транспортні накладні (далі - ТТН) від 13.11.2018 № 1362 та від 30.11.2018 № 1407.

Відповідно до ТТН від 13.11.2018 № 1362 та від 30.11.2018 № 1407 Білогірське СЛКП «Орлан» здійснило продаж продукції «пиловник сосна» ТЗОВ «Ольга Транс Сервіс» в кількості 35,56 м? та 35,55 м? відповідно.

Київською митницею ДФС, було направлено лист до Білогірське СЛКП «Орлан» від 20.08.2019 № 10656/5/10-70-20-47 щодо підтвердження дійсності ТТН від 13.11.2018 № 1362 та від 30.11.2018 № 1407, в яких СЛКП «Орлан» зазначається підприємством - вантажовідправником.

20.08.2019 Київською митницею отримано лист - відповідь від Білогірське СЛКП «Орлан» №71 (вх. від 20.08.2019 №18121/47), в якому зазначено, що Білогірським СЛКП «Орлан» не видавалось ТТН від 13.11.2018 № 1362 та від 30.11.2018 № 1407.

Встановлені обставини свідчать про те, що з метою здійснення митного оформлення в режимі «експорт» товару «Пиломатеріали обрізні соснові, не сортовані…» за митною декларацією від 06.02.2019 №UA125250/2019/820529, а в подальшому з метою переміщення через митний кордон України Київській митниці ДФС надано документи, одержані незаконним шляхом.

Відповідно до інформації, наявної в податкових базах даних та обліковій картці особи, яка здійснює операції з товарами обліковий № UA6, на час митного оформлення товару «пиломатеріали обрізні соснові не стругані, не сортовані…» за МД від 06.02.2019 № UA125250/2019/820529, на посаді керівника підприємства ФОП « ОСОБА_2 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) перебувала громадянка України ОСОБА_2 .

Таким чином, на думку митного органу, керівником ФОП « ОСОБА_2 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) ОСОБА_2 , вчинено дії, спрямовані на переміщення товару «Пиломатеріали обрізні соснові не стругані, не сортовані…», загальною вартістю 4033,69 EUR. (125 402,06 грн. - згідно курсу НБУ на 06.02.2019), через митний кордон України з поданням митниці, як підстави для переміщення документів одержаних незаконним шляхом, а саме сертифікату про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій від 06.02.2019 № ЗП.392244, який отриманий на підставі недійсних товаро - транспортних накладних від 13.11.2018 № 1362 та від 30.11.2018 № 1407.

Зазначені дії громадянки України ОСОБА_1 , керівника ФОП « ОСОБА_2 », мають ознаки порушення митних правил, передбачених частиною 1 ст. 483 МК України.

Представник Київської митниці Держмитслужби у судовому засіданні пояснив, що гр. України ОСОБА_2 порушила митні правила, у зв`язку з чим щодо неї складено протокол про порушення митних правил №0592/10000/19 за ч. 1 ст. 483 МК України.

Представник Копилець Ю.Ю. в судовому просив закрити справу за відсутністю складу адміністративного правопорушення, у зв`язку з тим, що матеріали справи не містять даних про те, які б вказували на наявність у діях ОСОБА_2 суб`єктивної та об`єктивної сторони складу адміністративного порушення, передбачених ч. 1 сг. 483 МК України.

Відповідно до матеріалів справи, усі дії, пов`язані із митними процедурами необхідними для переміщення товарів через митний кордон вчиняла особа ФОП « ОСОБА_3 », спеціально уповноважена на роботу із митницею.

Зазначивши у протоколі про порушення митних правил про те, що ОСОБА_2 вчинила дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, митницею не зазначено, які конкретно дії вчинила ОСОБА_2 що утворювали б об`єктивну сторону порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Факт перебування ОСОБА_2 на посаді керівника підприємства не дає підстав для притягнення її до відповідальності за ч.1 ст. 483 МК України, оскільки особа підлягає відповідальності за вчинення діяння (дії чи бездіяльності), які утворюють склад відповідного порушення митних правил, а не у зв`язку із перебуванням на тій чи іншій посаді.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, розглянувши отримані матеріали, вбачається наступне.

Однією із засад судочинства, визначених ст. 129 Конституції України є забезпечення доведеності вини. Презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини є також однією із засад кримінального провадження, передбаченою ст. 17 КПК України.

Європейським судом з прав людини вироблена стала правова позиція щодо порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, у рішенні Суду «Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень.

Такими критеріями є: «критерій національного права», який визначає те, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; «критерій кола адресатів», відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; «критерій мети та тяжкості наслідків» за змістом якого, вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання. Зазначені положення знайшли в подальшому своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ зокрема: «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Лучанінова проти України» та інших.

Аналіз диспозиції та санкції ч.1 ст. 483 МК України дає підстави стверджувати, що це правопорушення відповідає критерію кола адресатів та критерію мети та тяжкості наслідків.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Наведене вказує на те, що зазначене вище правопорушення повинне розглядатись за процедурою кримінального судочинства із застосуванням його основних положень, таких як: конкретність пред`явленого обвинувачення, забезпечення доведеності вини, право на захист, належність та допустимість доказів, обґрунтованість судового рішення.

За змістом ч. ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Адміністративним правопорушенням визнається винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Аналіз положень ст. 458 МК України і ст.9 КУпАП у поєднанні із положеннями ст. 280 КУпАП дає підстави стверджувати, що під час провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає доведенню наявність у діях особи як об`єктивної, так і суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення поставленого особі у вину.

Зазначених вимог закону у ході складання протоколу у справі про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ч. 1 ет. 483 МК України дотримано не було.

Об`єктивна сторона порушення митних правил, передбаченого ч.І ст. 483 МК України, в обсязі обвинувачення, поставленого у вину ОСОБА_2 проявляється у переміщенні або діях, спрямованих па переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів.

Між тим, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_2 вчинила будь-які дії, що утворюють об`єктивну сторону цього порушення митних правил. Відповідно до матеріалів справи, усі дії, пов`язані із митними процедурами необхідними для переміщення товарів через митний кордон вчиняла особа ФОП « ОСОБА_3 », спеціально уповноважена на роботу із митницею.

Зазначивши у протоколі про порушення митних правил про те, що ОСОБА_2 вчинила дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, митницею не зазначено, які конкретно дії вчинила ОСОБА_2 що утворювали б об`єктивну сторону порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Факт перебування ОСОБА_2 на посаді керівника підприємства не дає підстав для притягнення її до відповідальності за ч.1 ст. 483 МК України, оскільки особа підлягає відповідальності за вчинення діяння (дії чи бездіяльності), які утворюють склад відповідного порушення митних правил, а не у зв`язку із перебуванням на тій чи іншій посаді.

Як зазначалось вище будь-яких діянь, що утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення у ході розгляду даної справи не встановлено. Наведене у своїй сукупності вказує на недоведеність в діях ОСОБА_2 , об`єктивної сторони зазначеного порушення митних правил. Суб`єктивна сторона порушення митних правил, передбаченого ст. 483 МК України характеризується прямим умислом.

За змістом ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх (прямий умисел) або свідомо допускала настання цих наслідків (непрямий умисел).

Зміст диспозиції ч. 1 ст. 483 МК України у поєднанні із ст. 10 КУпАП дає підстави стверджувати те, що у даній справі підлягає доведенню те, що ОСОБА_2 , переміщував або вчиняв дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, під час переміщення товарів через митний кордон України усвідомлював протиправність своїх дій, передбачав настання наслідків у виді порушення встановленого МК України та іншими Законами України порядку переміщення товарів через митний кордон України і бажав настання цих наслідків.

Отже, митним органом при розгляді справи не доведена наявність у діях ОСОБА_2 суб`єктивної сторони порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Також, при розгляді справи не доведений факт усвідомлення ОСОБА_2 ,, протиправності своїх дій при переміщенні товарів через митний кордон України.

Доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_2 знала про фіктивність ТТН матеріали справи не містять.

У ОСОБА_2 наявний укладений договір з ТОВ «Ольга Транс Сервіс», саме це підприємство надавало їй ТТН, які нею надавались для отримання сертифікатів. У ході діяльності ця сторона повністю виконувала взяті на себе зобов`язання.

Таким чином вказані обставини вказують на відсутність у діях ОСОБА_2 суб`єктивної сторони порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Отже, у діях ОСОБА_2 відсутній умисел, як обов`язкова ознака суб`єктивної сторони складу інкримінованого їй правопорушення, на переміщення через митний кордон України товару з приховуванням від митного контролю шляхом подання документів, що містять неправдиві відомості, а відтак в її діях відсутні ознаки об`єктивної сторони порушення митних правил за ч.1 ст.483 МК України

За положеннями п.3 ч.1 ст.8 Митного кодексу України, державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу, в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, виходячи з вищенаведеного суд приходить до висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_2 що за ст. 247 КУпАП є підставою до закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 366, 374, 458, 483, 489 МК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження відносно громадянина України ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через районний суд, шляхом подання скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя