Справа№ 953/213/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" лютого 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі: судді - Божко В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: не відомо) проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: не відомо) проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

ОСОБА_2 23.11.2019 р. о 08-45 год., керуючи автомобілем «Ford» д.н.з. НОМЕР_1 , по автомобільній дорозі «Київ-Харків-Довжанський» 499 км +660 м в м. Харкові, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, допустив зіткнення з транспортним засобом ВАЗ д.н.з НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальну шкоду, чим порушив п. 12.3, 2.3 б Правил дорожнього руху України.
Також складено протокол про адміністративне правопорушення від 19.12.2019 р. серії ДПР 374852, відповідно до якого ОСОБА_1 23.11.2019 р. о 08-45 год., керуючи автомобілем «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_2 , по автомобільній дорозі «Київ-Харків-Довжанський» 499 км +660 м в м. Харкові, при зміні напрямку руху, не переконавшись, що це буде безпечно і не створить перешкоди для інших учасників дорожнього руху, сталось зіткнення з транспортним засобом «Ford» д.н.з. НОМЕР_1 під керування водія ОСОБА_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальну шкоду, чим порушила п. 10.1, 2.3 б Правил дорожнього руху України.
ОСОБА_2 , будучи допитаним у судовому засіданні, свою провину не визнав, та пояснив, що в ДТП він вбачає порушення ПДР України водієм автомобіля ВАЗ ОСОБА_1 . Вважає, що він не порушував вимоги п. 10.1, 2.3 б ПДР. Так, він рухався зі сторони перехрестя з вул. Леся Сердюка в напрямку Фельдман ЕкоПарк. Смуга зустрічного руху була вільна, ніхто з водіїв що рухались попереду нього, не подавали сигналу повороту ліворуч. Переконавшись у безпеці маневру, виконував маневр обгін легкового автомобіля, залишаючись на смузі зустрічного руху, він продовжив обгін 5-ти тонного автомобіля. Знаходячись в стадії маневру обгону раптово в безпосередній близькості на його смугу виїхав автомобіль ВАЗ 2101, який виконував маневр повороту ліворуч, наслідок чого сталося зіткнення в задню частину автомобіля ВАЗ. Уникнути зіткнення він не зміг.
ОСОБА_1 , будучи допитаною у судовому засіданні, свою провину не визнала, та пояснила, що в результаті ДТП вона вбачає порушення ПДР України водієм автомобіля «Ford» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 . Вважає, що вона не порушувала п. 10.1, 2.3 б ПДР. Так, керуючи автомобілем ВАЗ для повороту ліворуч завчасно показала лівий сигнал повороту, зайняла крайнє ліве положення у своїй смузі та зупинилась, пропускаючи зустрічні автомобілі. За нею стояв вантажний автомобіль та декілька легкових транспортних засобів. Пропустивши усі зустрічні автомобілі, перевіряючи, що маневр повороту ліворуч буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху, побачила у дзеркалі заднього виду автомобіль з дуже високою швидкістю руху на зустрічній смузі. Вирішивши його пропустити залишилась у крайньому лівому положенні у своїй смузі руху, натиснувши на педаль гальму, після чого відчула сильний удар в задню ліву частину автомобіля.
Суд, вислухавши пояснення учасників ДТП, свідка ОСОБА_3 , дослідивши адміністративний матеріал, встановив наступні факти.
Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.
Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту протоколу про адміністративне правопорушення. В ньому, зокрема, повинно бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, встановлені на підставі сукупності досліджених доказів, які наведені на обґрунтування наявності складу правопорушення і правильності його юридичної кваліфікації.
У відповідності до ст. 245 КУпАП, суд має повно, всебічно і об`єктивно з`ясувати обставини кожної справи, вирішуючи її в точній відповідності до вимог чинного законодавства.
Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Статтею 124 КУпАП України передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає в порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
У судовому засіданні було встановлено, що в момент зіткнення, автомобіль ВАЗ д.н.з НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1 зупинившись, стояв на дорозі для повороту ліворуч із завчасно ввімкнутим лівим сигналом повороту у крайньому лівому положенні у своїй смузі, пропускаючи зустрічні автомобілі. В цей час, автомобіль «Ford» під керуванням водія ОСОБА_2 , не впоравшись з керування, скоїв удар в задню ліву частину автомобіля ВАЗ під керуванням водія ОСОБА_1 .
Тобто дані обставини виключають адміністративну відповідальність за ст. 124 КУпАП та порушення в діях водія автомобіля ВАЗ ОСОБА_1 п. 10.1 ПДР України, згідно до якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, оскільки водій ніякого перестроювання та будь-якої зміни напрямку руху не виконувала.
Крім того, у судовому засіданні встановлено, що водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Ford», не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з управлінням та допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ під керуванням водія ОСОБА_1 .
Суд дійшов до висновку, що події даної дорожньо-транспортної пригоди відбулися в результаті порушення водієм автомобіля «Ford» - ОСОБА_2 , тобто порушення п. 12.3; 2.3 б Правил дорожнього руху України, відповідно до яких:
п. 12.3 Правил дорожнього руху України, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди яку водій об`єктивно спроможний виявити він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;
п. 2.3 б) Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатись від керування цим транспортним засобом.
Згідно п. 1.3. ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, що кореспондується з п. 1.9 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення цих Правил вони несуть відповідальність згідно з законодавством.
Факт скоєння дорожньо-транспортної пригоди водієм ОСОБА_2 підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, поясненнями учасників ДТП, протоколом огляду дорожньо-транспортної пригоди, з фото-таблицею із зображенням пошкоджень автомобілів після ДТП, довідкою щодо отримання тілесних ушкоджень у водія ОСОБА_1 , рапортом слідчого.
Крім того, в судовому засіданні допитаний в якості свідка ОСОБА_3 водій автомобіля ТАТА, який в момент ДТП знаходився на узбіччі дороги. Зазначений свідок спростував пояснення водія автомобіля «Форд» щодо виконання водієм автомобіля ВАЗ ОСОБА_1 виконання маневру повороту ліворуч. Зазначений свідок повністю підтвердив пояснення водія ВАЗ ОСОБА_1 щодо механізму ДТП та спростував пояснення водія ОСОБА_2 ..
Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, суд вважає вину водія ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доведеною повністю.
При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_2 суд враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин, передбачених ст. 34, 35 КУпАП, не встановлено.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_2 , ступінь вини, обставини справи, та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов до висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у вигляді накладення штрафу.
У відповідності зі ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та в порядку ст. 40-1 КУпАП, суд стягує з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір.
Разом з тим, матеріали справи не містять жодного доказу або належного обґрунтування об`єктивної сторони правопорушення з боку водія ОСОБА_1 .
З огляду на викладене, суд не вбачає ознак порушення п. 10.1, 2.3 б ПДР України водієм ОСОБА_1
Всі сумніви, які маються в матеріалах справи, відповідно до ст. 62 Конституції України, трактуються на її користь.
Отже, суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази, вислухавши пояснення учасників ДТП, дійшов висновку, про відсутність у діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
У відповідності до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 34, 35, 124 КУпАП, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суд, -
ОСОБА_2 визнати винним у здійсненні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП і піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) грн. на користь держави.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.
Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Харківського Апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з моменту її винесення.

Постанова набирає чинність після закінчення 10-ти денного строку на її оскарження, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

СУДДЯ