Справа №578/1599/19 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Косар А. І.
Номер провадження 33/816/116/20 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 578/1599/19 за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Краснопільського районного суду Сумської області від 10.01.2020, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець

АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

В поданій спільній апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову судді та закрити провадження за відсутністю складу правопорушення, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення, матеріалах справи та постанові судді невірно зазначено його прізвище ОСОБА_3 замість ОСОБА_3 . Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення не убачається, що особа, яка притягається до відповідальності є водієм, який саме огляд він мав пройти, у поліції був відсутній газоаналізатор та відповідні документи і не був складений акт огляду на стан сп`яніння, його огляд на стан сп`яніння в медичному закладі не проводився, не були допитані свідки. Також матеріали справи не містять даних про повноваження поліцейських складати протокол про адміністративне правопорушення, а він підписав не заповнений бланк протоколу вважаючи, що він буде складений за паркування у невстановленому місці.

Постановою судді Краснопільського районного суду Сумської області від 10.01.2020 ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 10200 грн з позбавленням права керування т/з строком 1 рік. Стягнуто на користь держави 420,40 грн судового збору.

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_3 11.10.2019 о 19:30 на вул. Кутузова, 6 в смт. Краснопілля керував т/з «Волга 3110» д. н. з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Будучи у відповідності до вимог ст. 268, 277-2 і 294 КУпАП своєчасно сповіщеним у встановленому законом порядку про дату і місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_3 в судове засідання 11.02.2020 не з`явився і будь-якого клопотання про відкладення апеляційного розгляду від нього на час розгляду справи не надходило, апеляційна скарга містить клопотання про розгляд справи без його участі, вважаю за можливе здійснити розгляд даної справи у його відсутності.

Перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 146862 від 11.10.2019, суддя суду першої інстанції цілком правильно дійшла висновку, що ОСОБА_3 керував т/з із ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано і об`єктивно підтверджується доказами, а саме:

- записом подій з відеореєстраторів поліцейських, згідно яких після зупинки т/з «Волга» з місця водія вийшов ОСОБА_3 , який не заперечував факту керування та наявності у нього ознак алкогольного сп`яніння, але відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки т/з, так і в закладі охорони здоров`я, спочатку під час спілкування з поліцейськими, а потім вже і в присутності двох свідків;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 11.10.2019, згідно яких у їх присутності водій ОСОБА_3 ухилився від проходження огляду на стан сп`яніння;

- витягом з бази даних про те, що 17.04.2001 ОСОБА_3 ( ОСОБА_3 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 видане посвідчення водія НОМЕР_2 ;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, згідно якого в присутності свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 водій відмовився проходити огляд на стан сп`яніння;

- направленням на огляд водія т/з з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- показаннями допитаного в суді першої інстанції поліцейського Бесараба К. О . про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений згідно вимог чинного законодавства, а особу ОСОБА_3 встановлено згідно бази даних системи «Інформаційний портал НП України».

Досліджуючи під час розгляду письмові пояснення свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на предмет їх достовірності і допустимості, апеляційний суд вважає за можливе використати їх як докази вини ОСОБА_3 , оскільки ці письмові пояснення містять фактичну інформацію, на основі якої встановлюється певний юридичний факт і їх зміст об`єктивно узгоджується та співпадає з іншими безпосередньо дослідженими доказами в справі, враховуючи, що ці свідки, будучи повідомленими в установленому законом порядку про час і місце розгляду справи не спростували перед судом у будь-який спосіб викладені ними у письмових поясненнях обставини, що не протирічить принципам, які застосовуються у випадках, коли свідки обвинувачення не з`являються у судове засідання і надані ними раніше показання визнаються допустимими як докази, які узагальнені та уточнені ЄСПЛ у справі «Аль-Хавайя й Тахері проти Сполученого Королівства» (Al-Khawaja and Tahery v. the United Kingdom), заяви № 26766/05 і № 22228/06, ECHR 2011), згідно яких необхідно проводити три етапний аналіз відповідності положенням п. 1 і п.п. «d» п. 3 ст. 6 Конвенції того провадження, у якому показання свідка, який не був присутнім та допитаним у судовому засіданні, були визнані допустимими як доказ, оскільки у справі мали місце достатні урівноважуючі фактори, які забезпечили належну і чітку оцінку достовірності таких доказів, та надійні процесуальні гарантії, що компенсували недоліки, з якими зіткнулася сторона через допустимість неперевірених доказів, а також забезпечена загальна справедливість судового розгляду.

Зокрема, письмові пояснення свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не є єдиними або ж вирішальними доказами для притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за вчинення правопорушення, ці пояснення не є більш значущими, ніж інші безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази, які є достатньо вагомими для визнання особи винною, і лише об`єктивно та органічно доповнюють останні у їх сукупності.

Доказами є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, що встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП), які суддя оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, не вбачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам. При цьому наведені докази жодним чином не спростовуються іншими доказами.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність прізвища особи, що притягується до адміністративної відповідальності, особі ОСОБА_3 не впливають на законність висновків суду щодо доведеності його вини у вчиненні правопорушення. При цьому водій т/з «Волга 3110» представився поліцейським як « ОСОБА_3 » і його особу встановлено при складенні протоколу згідно бази даних системи «Інформаційний портал НП України», а зазначаючи своє прізвище у власноруч написаній заяві від 13.11.2019 він же сам зазначив своє прізвище як « ОСОБА_3 ». Також згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян у ньому зареєстровано актовий запис про народження 17.10.1979 року саме « ОСОБА_3 .

Суд апеляційної інстанції враховує, що відповідно п. 2 (а) ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» посвідчення водія не тільки посвідчує особу, а й надає особі спеціальний статус - право керувати визначеними т/з, а оскільки санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає стягнення у виді позбавлення особи спеціального статусу, то суддя суду першої інстанції вірно прийняла рішення відносно особи як « ОСОБА_3 ».

Доводи апеляційної скарги про те, що огляд водія на визначення стану сп`яніння на місці зупинки чи в медичному закладі не проводився та можливу відсутність у поліцейських газоаналізатора чи документів до нього жодним чином не спростовують факту направлення ОСОБА_3 для проходження такого огляду та його відмови від проходження огляду, оскільки останній керував т/з, повідомив працівникам поліції про попереднє вживання горілки не менш як 300-400 г та неодноразово категорично відмовлявся від проходження будь-якого огляду на стан сп`яніння, у тому числі і в присутності свідків.

Твердження про прострочення строку калібрування технічного засобу, відсутність у поліцейських повноважень складати протокол та підпис незаповненого бланку протоколу прямо протирічать доказам у справі, оскільки згідно свідоцтва про повірку законодавчо регульованого ЗВТ від 01.08.2019 № 12-01/3834, чинного до 01.08.2020, газоаналізатор Alcotest 6820 № ARКМ-00635 відповідає вимогам методики повірки МПУ 066/05-2013 (а. с. 33), згідно листа обліку роботи ГРПП № 1 Краснопільського ВП на маршруті патрулювання та посадової інструкції інспектора сектора реагування ПП № 3 Краснопільського відділення поліції Охтирського ВП ГУНП в Сумській області (а. с. 30-32) ОСОБА_11 у складі ГРПП № 1 11.10.2019 здійснював патрулювання вулиць смт. Краснопілля та зобов`язаний проводити заходи із нагляду за дорожнім рухом і забезпечувати збір матеріалів за фактами вчинення правопорушень для прийняття протягом зміни рішення про їх закінчення або передачі, а ОСОБА_3 взагалі відмовився підписувати протокол про адміністративне правопорушення.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що в протоколі не зазначено про керування т/з саме ОСОБА_3 , оскільки згідно вимог ст. 256 КУпАП зазначено відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Таким чином, апеляційний суд приходить до переконання, що досліджені докази у своїй сукупності і взаємозв`язку є достатніми для доведення вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, внаслідок чого доводи апеляційної скарги у цій частині є необґрунтованими і задоволенню не підлягають. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279 і 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином вмотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Краснопільського районного суду Сумської області від 10.01.2020 відносно ОСОБА_3 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю постанову - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуРунов В. Ю.