ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/5005/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2020 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коляденко П.Л., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 19.06.2020 року, о 20 год. 59 хв., будучи пасажиром автомобіля марки «Smart Fortwo Coupe», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по пр. М. Бажана, 8 у в м. Києві, в порушення вимог п. 15.13 ПДР, не впевнившись в безпечності та не переконавшись, що це не завдасть збитків іншим учасникам дорожнього руху, відчинив пасажирські двері вказаного транспортного засобу, пошкодивши при цьому автомобіль «Nissan Rogue», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався поряд, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів з матеріальними збитками.

До суду особа, що притягається до адміністративної відповідальності, будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи, згідно положень ст. ст. 268, 277-2 КУпАП, не з`явилася, про причини неявки не повідомила. Враховуючи вище зазначені правові норми, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Також, право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, за статтею 124 КУпАП, на особисту участь у розгляді її справи чи участь її адвоката, встановлене частиною першою статті 268 КУпАП, не є абсолютним. Законом визначено випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак розгляд справи за статтею 124 КУпАП не належить до цих випадків.

Крім того, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні «Смірнов проти України» (2005 р.), у силу вимог параграфу 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється у залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням параграфу 1 статті 6 даної Конвенції.

При цьому справа не є складною ні в правовому, ні у фактичному аспекті.

Крім того, клопотань про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, в тому числі із використанням власних технічних засобів, до суду не надходило.

Враховуючи викладене, з метою дотримання вимоги розумного строку відповідно до статті 6 параграфа 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вважаю за необхідне розглядати справу на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 у своїх письмових поясненнях зазначав, що він, перебуваючи в салоні автомобіля ««Smart Fortwo Coupe», на паркомісці біля закладу швидкого харчування «McDonalds», відчиняючи двері, переконався в безпечності. Разом з тим, автомобіль «Nissan Rogue», д.н.з. НОМЕР_2 , який проїжджав повз, рухаючись на виїзд із паркомісця, здійснив зіткнення з дверима автомобіля, в якому він знаходився. Вважав, що водій автомобіля «Nissan Rogue» не мав права перетинати парковочну розмітку.

Допитаний в судовому засіданні учасник пригоди - водій автомобіля «Nissan Rogue», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 підтримав пояснення, надані ним під час оформлення пригоди, та суду показав, що він рухався на виїзд із паркомісця по пр. М. Бажана, 8 у в м. Києві. Коли він проїжджав повз автомобіль «Smart Fortwo Coupe», д.н.з. НОМЕР_1 , пасажир вказаного автомобіля відкрив дверцята, внаслідок чого сталось зіткнення.

Вважаю, що вказані пояснення, надані саме ОСОБА_2 повністю узгоджуються з об`єктивними даними схеми ДТП, яка складена уповноваженою особою та підписана учасниками пригоди без будь-яких зауважень, зокрема щодо місця зіткнення транспортних засобів, а також щодо ділянки дороги в місці зіткнення та місцерозташування автомобілів, напрямку руху, характеру та локалізації механічних пошкоджень транспортних засобів. При цьому за обставин, встановлених в ході судового розгляду справи, ОСОБА_1 був об`єктивно спроможний уникнути зіткнення з автомобілем «Nissan Rogue», д.н.з. НОМЕР_2 , переконавшись в безпечності своїх дій.

Крім того, відповідно до розділу 34 ПДР якщо лінією 1.1 позначено місце стоянки, майданчик для паркування або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, цю лінію перетинати дозволяється.

З урахування викладеного вважаю, що твердження ОСОБА_1 про відсутність його вини в ДТП спростовуються сукупністю вказаних доказів, а невизнання ним своєї вини є позицією захисту, обраною з метою уникнення відповідальності.

З огляду на викладене, приходжу до висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Враховуючи особу порушника та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, приходжу до висновку, що необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягається до адміністративного відповідальності підлягає стягненню судовий збір.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 грн. 40 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40-1, 124, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 грн. 40 коп.

Роз`яснити, що в разі несплати штрафу в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення постанови правопорушнику, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанова судді пред`являється до примусового виконання протягом трьох місяців з дня набрання її законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя