Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/332/20
Провадження №: 3/332/199/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2020 р. суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Шалпегіна О.Л., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжі,

громадянки України, пенсіонера,

ІПН НОМЕР_1 , зареєстрована та проживає за адресою:

АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 14.02.2020 року о 01.29 год. ОСОБА_1 не створила належних умов виховання відносно підопічного ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого неповнолітній у нічний час знаходився на вулиці без догляду.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, суд виходить з такого.

Диспозиція частини 1 статті 184 КУпАП передбачає відповідальність особи за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Об`єктом правопорушення, передбаченого статтею 184 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх. А об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини у справах «Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04 та «Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року зазначив, що у випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Незважаючи на те, що суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП України є батьки неповнолітніх дітей або особи, які їх замінюють, особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення не було додано жодного документа на підтвердження правового статусу ОСОБА_1 стосовно неповнолітнього ОСОБА_2 .

Крім того, копії документів, додані до протоколу про адміністративне правопорушення надані суду у фотокопіях, без посвідчення у встановленому законом порядку.

З викладених вище мотивів суд вважає протокол про адміністративне правопорушення АПР18 № 244165 від 14.02.2020 року щодо ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання неповнолітнього ОСОБА_2 неналежним доказом через відсутність документів правового статусу ОСОБА_1 стосовно неповнолітнього ОСОБА_2 .

Висновки суду не можуть ґрунтуватись на припущеннях, суд не вправі самостійно збирати докази, тому провадження у справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Керуючись п. 1 ст. 247 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду.

Суддя О.Л.Шалпегіна