Справа № 744/731/20
Провадження № 3-зв/739/8/20
ПОСТАНОВА

про відмову в задоволенні самовідводу

18 серпня 2020 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі судді Чепурка В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про самовідвід судді ОСОБА_1 від розгляду справи про вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області з Чернігівського апеляційного суду за підсудністю надійшла заява про самовідвід судді Семенівського районного суду Чернігівської області Гнипа Олександра Івановича від розгляду справи про вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Заява мотивована тим, що у вказаній справі в якості захисника бере участь ОСОБА_3 , який одночасно є представником колишнього помічника судді Бочкарьової Н.С. в адміністративній справі №620/537/20, що розглядається Чернігівським окружним адміністративним судом і в якій суддя Гнип О.І. бере участь в якості представника сторони Семенівського районного суду Чернігівської області. Відповідно на думку судді Гнипа О.І. вказана обставина свідчить, що його участь у розгляді справи про вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП не відповідатиме критеріям безсторонності та неупередженості згідно практики ЄСПЛ, що є підставою для його самовідводу на підставі пункту 4 частини першої статті 75 КПК України, яка підлягає застосуванню за аналогією під час вирішення питання про самовідвід у справі про вчинення адміністративного правопорушення.

У судове засідання суддя Гнип О.І. для надання пояснень не з`явився, при цьому подав письмові пояснення в яких крім підстав для самовідводу, вказаних у заяві, зазначив, що ОСОБА_4 намагалася притягнути його до кримінальної відповідальності ініціювавши безпідставне кримінальне провадження, яке було закрите за відсутністю складу кримінальних правопорушень, при цьому саме Борисенко І.П., як адвокат, оскаржував постанову про закриття зазначеного вище кримінального провадження.

Захисники Борисенко І.П. та Голик Є.В. у судове засідання також не з`явилися, хоча про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається, чинний Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить положень, які б регулювали питання про відвід чи самовідвід судді від участі в розгляді справи про вчинення адміністративних правопорушень.

Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практити Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Ковенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За змістом пункту 1 статті 6 Ковенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Білуга проти України» від 09 листопада 2006 року, рішення у справі «Ветштан проти Швейцарії» від 28 жовтня 1998 року) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Згідно статті 7 Кодексу суддівської етики суддя повинен старанно й неупереджено виконувати покладені на нього обов`язки та вживати заходів для поглиблення своїх знань та вдосконалення практичних навичок.

Відповідно до статей 10, 15 Кодексу суддівської етики суддя повинен виконувати обов`язки судді безсторонньо і неупереджено. Неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Отже, лише обґрунтовані підозри у недостатній неупередженості можуть бути підставою для заявлення суддів відводу чи для його самовідводу від розгляду справи.

Як встановлено, на розгляді судді Семенівського районного суду Чернігівської області Гнипа О.І. перебуває справа про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Захисником прав ОСОБА_2 у вказаній справі є адвокат Борисенко І.П., який одночасно є представником ОСОБА_4 у адміністративній справі №620/537/20 за позовом ОСОБА_4 до Семенівського районного суду Чернігівської області та Територіального управління Державної судової адміністрації у Чернігівській області. При цьому суддя Гнип О.І. як виконуючий обов`язки голови суду, дійсно є представником Семенівського районного суду Чернігівської області у вказаній справі. Крім того, ОСОБА_4 зверталася до правоохоронних органів із заявою про вчинення ОСОБА_1 кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 172, частиною першою статті 364, частиною другою статті 382 КК України, які за результатами проведеного досудового розслідування були закриті за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаних кримінальних правопорушень.

При цьому, як суддя Гнип О.І., так і захисник Борисенко І.П. не є сторонами у вказаній вище адміністративній справі в розумінні положення частини першої статті 46 КАС України, а лише діють в інтересах відповідних сторін справи, виконуючи свої професійні та посадові обов`язки, що саме по собі не може бути достатньою підставою для висновку про упередженість судді Гнипа О.І. під час розгляду іншої справи, а саме справи відносно ОСОБА_2 про вчинення адміністративного правопорушення.

Суд зазначає, що відповідно до наведених вище положень Кодексу судової етики суддя повинен виконувати свої обов`язки безсторонньо і неупереджено, при цьому неупереджений розгляд справ є його основним обов`язком і обставини, на які суддя Гнип О.І. посилається як на підставу заявленого самовідводу, не звільняють його від обов`язку здійснювати розгляд справи безстороннього і неупереджено.

Таким чином, як вбачається, у ході розгляду заявленого суддею Гнипом О.І. самовідводу судом не встановлено жодних обставин, які б свідчили про упередженість судді Гнипа О.І. чи викликали обґрунтовані сумніви в його безсторонності, а також вказували б на наявність у останнього перешкод для ухвалення законного та справедливого рішення у справі відносно ОСОБА_2 .

За таких обставин у задоволенні самовідводу судді Гнипа О.І. від розгляду справи про вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтею 9 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтями 7, 10, 15 Кодексом суддівської етики, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви про самовідвід судді Гнипа Олександра Івановича від розгляду справи про вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП - відмовити.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Чепурко