№ 3/756/5277/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2020 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Дев`ятко В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

03 серпня 2020 року о 19 год. 10 хв. в м. Києві по пр. С. Бендери, 29А водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «RENAULT DUSTER», д.н.з. НОМЕР_1 при перестроюванні не переконався, що це буде безпечним та не надав дорогу автомобілю марки «DAF 95ХF380» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, що завдало матеріальних збитків. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п.п. 10.1, 10.3 ПДР України та вчинив правопорушення , що передбачене ст. 124 КпАП України.

В судовому засіданні водій ОСОБА_1 свою провину у вчиненні інкримінованого йому адміністративному правопорушенні не визнав. Пояснив, що він мав намір змінии напрямок руху через звуження полоси руху, а транспортний засіб, що рухався від нього ліворуч не надав йому перевагу в русі.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КпАП України суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вимогами ст. 252 КпАП України передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Не зважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, суд дослідивши зібрані по справі докази, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 142812, в якому зазначені обставини ДТП, що мало місце 03 серпня 2020 року у м. Києві по вул. пр.-т. С.Бендери, за участю водія ОСОБА_1 , який керував автомобілем марки «RENAULT DUSTER», д.н.з. НОМЕР_1 при зміні напрямку руху, перестроюванні не переконався, що це буде безпечним та не надав перевагу автомобілю марки «DAF 95ХF380» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися; схему місця ДТП з якої видно, що зіткнення транспортних засобів відбулось на полосі руху транспортного засобу «DAF 95ХF380». Згідно письмових пояснень, які підтвердив ОСОБА_1 в судовому засіданні, він рухався по пр. С.Бендери у другій полосі. При перестроюванні в лівий ряд у третю полосу руху, водій транспортного засобу «DAF 95ХF380», який рухався в цій полосі не надав йому перевагу. З письмових пояснень іншого учасника ДТП водія «DAF 95ХF380» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 видно, що він рухався по пр. С.Бендери в м. Києві в напрямку метро Почайна в третьому ряду та відчув удар у праву частину свого автомобіля.

Відповідно до п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Як слідує з п. 10.3 ПДР України у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Таким чином, враховуючи механізм ДТП, характер отриманих транспортними засобами механічних ушкоджень, суд приходить до висновку, що виникнення ДТП є прямим наслідком допущення водієм ОСОБА_1 порушень п.п. 10.1, 10.3 ПДР України, які знаходяться в причинному зв`язку з наслідками, що настали, оскільки останній, перед зміною напрямку руху, перестроюванням на полосу руху іншого транспортного не переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод та не надав перевагу автомобілю. Що рухався у попутному напрямку по тій смузі, на яку мав намір перестроїтися ОСОБА_1 .

З огляду на викладене суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України за ознаками: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Обираючи вид і міру адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого адміністративного правопорушення, ступінь завданої шкоди, особу ОСОБА_1 , який провину не визнав, є пенсіонером, з огляду на відсутність обставин, які б обтяжували відповідальність, суд вважає за необхідне застосувати відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно ст. 40-1 КпАП України, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 27, 33, 40-1, 124, 245, 268, 280, 283, п. 1 ч. 1 ст. 284 КпАП України, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір, суд

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. 00 коп. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя В.В. Дев`ятко