ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/234/20 Справа № 212/9796/19 Суддя у 1-й інстанції - Ваврушак Н. М. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 січня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює «Кривбасбудпром» монтажником, зареєстрований та мешкає за адресою АДРЕСА_1 , -

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою визнано винуватим ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 340 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 420 гривень 20 копійок.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, водій ОСОБА_1 , 09 листопада 2019 року о 09.50 годині, керуючи транспортним засобом, марки «ВАЗ 2102», номерний знак « НОМЕР_1 », в Покровському районі м. Кривого Рогу, на перехресті рівнозначних доріг вулиця Електрозаводська та транспортної розв`язки Об`їзної дороги, в районі електроопори № 219 не надав дорогу та допустив зіткнення з автомобілем, марки «NISSAN TIIDA», номерний знак « НОМЕР_2 » під керуванням водія ОСОБА_2 , який в цей час рухався праворуч за напрямком його руху при цьому своєчасно не застосував міри до зменшення швидкості. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Водій ОСОБА_1 порушив п. п. 10.1, 12.3, 16.12 Правил дорожнього руху України, та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що суд першої інстанції безпідставно визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні ДТП, оскільки з матеріалів справи вбачається, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Звертає увагу на те, що по вул. Електрозаводській, по якій рухався автомобіль ВАЗ під керуванням ОСОБА_1 , встановлено знак 2.3 "Головна дорога", а тому він не порушував ПДР, оскільки не був зобов`язаний пропускати транспорт, який виїзджав на головну дорогу. Згідно відповіді на адвокатський запит, наданої директором Департаменту розвитку інфраструктури міста Криворізької міської ради, на дорозі вулиці Електрозаводська в районі транспортної розв`язки з об`їзною дорогою встановлений дорожній знак 2.3 "Головна дорога", а на даній ділянці дороги зі сторони з`їзду з об`їзної дороги встановлено дорожні знаки, зокрема, 2.1 "Дати дорогу".

Вказує, що, посилаючись на письмові матеріали справи, а саме на протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 369223 від 13.11.2019 року (а.с.1), судом зазначено про дії водія автомобіля Ніссан: "який в цей час виїздив на перехрестя справа, та користувався перевагою в проїзді перехрестя", однак вказаний протокол цієї інформації не містить, натомість в протоколі щодо дій водія Ніссан вказано: "рухався праворуч за напрямком його (водія автомобіля ВАЗ) руху". Вважає, що між наведеними фразами є протиріччя, а саме те, що водій ОСОБА_2 фактично здійснив поворот праворуч та виїхав за межі перехрестя, а не «виїздив на перехрестя справа».

Зазначає, що судом при винесені постанови проігноровано правила дорожнього руху, які порушив водій ОСОБА_2 , котрий виконав правий поворот та виїхав з транспортної розв`язки об`їзної дороги на дорогу вул. Електрозаводська, та перебуваючи за межами перехрестя в напрямку с. Коломойцево, в крайньому правому положенні, зупинився, пропустив попутний транспорт, та не впевнився в безпечному виконанні маневру почав виконувати поворот наліво, чим порушив п.п. 10.1, 10.5 ПДР, що і є причиною виникнення наслідків у вигляді пошкодження транспортних засобів.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити з підстав викладених у ній.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції виконані не були.

Як зазначено у постанові судді, винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується дослідженими письмовими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 369223 від 13.11.2019р., відповідно до якого, 09 листопада 2019р. о 09.50 годині, ОСОБА_1 керуючи автомобілем «ВАЗ 2102» номерний знак « НОМЕР_1 » на перехресті рівнозначних доріг вул. Електрозаводська на транспортній розв`язці об`їзної дороги в м.Кривий Ріг, не надав дорогу та допустив зіткнення з автомобілем «НІССАН ТАІДА» номерний знак « НОМЕР_3 » під керуванням ОСОБА_2 - який в цей час виїздив на перехрестя справа, та користувався перевагою в проїзді перехрестя, своєчасно не застосував міри до зменшення швидкості, та допустив зіткнення. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, (а. с. 1); - схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 09.11.2019р. (а.с.2); фото таблицею (а.с.3); письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 (а. с.6); - письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_1 (а.с. 5); відеозаписом з відеорегістратора долученого до справи ОСОБА_1 (а.с.4).

З таким висновком суду повністю погодитись не можна.

Так, згідно пояснень ОСОБА_1 , він керував транспортним засобом, марки «ВАЗ 2102», зі сторони вул. Електрозаводська в напрямку молокозаводу, перед перехрестям у нього був знак «головна дорога», тому він діяв відповідно до вказаного знаку, а авто «NISSAN TIIDA», пропускав зустрічну машину потім почав різко рухатись, вдарив його авто в переднє праве крило та двері посередині авто. ОСОБА_1 застосовував маневр відвороту, але йому не вдалось уникнути зіткнення. Він вважає, що саме з вини водія ОСОБА_2 сталася дорожньо-транспортна пригода, оскільки він не надав перевагу в русі.

Вказані пояснення водія ОСОБА_1 повністю узгоджуються з обставинами, які вбачаються з наявного в матеріалах справи відеозапису.

Більш того, на дорозі вулиці Електрозаводська в районі транспортної розв`язки з об`їзною дорогою встановлений дорожній знак 2.3 "Головна дорога", а на даній ділянці дороги зі сторони з`їзду з об`їзної дороги встановлено дорожні знаки, зокрема, 2.1 "Дати дорогу", що випливає з відповіді директора Департаменту розвитку інфраструктури міста Криворізької міської ради наданої на адвокатський запит.

На вказані обставини справи, суд першої інстанції уваги не звернув та будь-якої оцінки відповіді директора Департаменту розвитку інфраструктури міста Криворізької міської ради наданої на адвокатський запит не надав.

Апеляційний суд також зазначає, що посилаючись на письмові матеріали справи, а саме на протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 369223 від 13.11.2019 року (а.с.1), судом зазначено про дії водія автомобіля Ніссан: "який в цей час виїздив на перехрестя справа, та користувався перевагою в проїзді перехрестя", однак вказаний протокол цієї інформації не містить, натомість в протоколі щодо дій водія Ніссан вказано: "рухався праворуч за напрямком його (водія автомобіля ВАЗ) руху", таким чином між наведеними фразами є протиріччя, що утворюють порушення різних пунктів ПДР України.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 369223 від 13.11.2019 року, зазначено, що ОСОБА_1 порушив п.п. 10.1, 12.3, 16.12 ПДР України.

Відповідно до п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно п. 12.3 ПДР України, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Відповідно до п. 16.12 ПДР України, на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 "не надав дорогу та допустив зіткнення з автомобілем, марки «NISSAN TIIDA», номерний знак « НОМЕР_2 » під керуванням водія ОСОБА_2 , який в цей час рухався праворуч за напрямком його руху при цьому своєчасно не застосував міри до зменшення швидкості", тобто в описаних поліцейським в протоколі діях водія ОСОБА_1 фактично міститься порушення п. 12.3 ПДР України, а порушень п.п. 10.1 та 16.12 в протоколі не описано, що є порушенням вимог п. 9 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376, згідно якого, в протоколі зазначаються зокрема, суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Натомість в оскаржуваній постанові, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ-2102» на перехресті рівнозначних доріг вул. Електрозаводська на транспортній розв`язці Об`їзної дороги в м. Кривий Ріг, не надав дорогу та допустив зіткнення з автомобілем «НІССАН ТАІДА» номерний знак « НОМЕР_2 » під керуванням ОСОБА_2 - який в цей час виїздив на перехрестя справа, та користувався перевагою в проїзді перехрестя, чим фактично по іншому описав дії водія ОСОБА_1 та встановив в його діях порушення інших пунктів ПДР України, ніж це було зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому обов`язок щодо збирання доказів, відповідно до ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, тобто в даному випадку на поліцейських та не є прерогативою суду.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що в діях водія ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п. 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ПДР України.

Враховуючи, що провадження здійснюється лише в рамках фактичних обставин викладених в даному протоколі відносно водія ОСОБА_1 та встановлення в його діях порушень Правил дорожнього руху України, апеляційний суд не вправі надавати оцінку діям водія автомобіля «NISSAN TIIDA» та виконання ним Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є: будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, при цьому обов`язок щодо збирання таких доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд приходить до висновку, що в матеріалах адміністративної справи відсутня достатня кількість доказів, які б у своїй сукупності повністю підтверджували наявність вини водія ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Враховуючи, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється судом в рамках пред`явленого обвинувачення, в даному випадку в межах фактичних обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , апеляційний суд приходить до висновку, що зібрані по даній справі докази не підтверджують існування обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Отже, в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а відтак і відсутність в його діянні складу даного адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним постанову суду скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення в діях останнього тим самим задовольнивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 .

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 січня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - скасувати.

Прийняти нову постанову суду апеляційної інстанції, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП - закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун