Справа № 147/1225/19
Провадження № 33/801/81/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дудіков А. В.
Доповідач: Матківська М. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Матківська М. В.,

розглянувши з участю представника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Никитюка О. І.

апеляційну скаргу представника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Никитюка Олександра Івановича

на постанову Тростянецького районного суду Вінницької області від 21 грудня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

Встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 068392, складеного 01 листопада 2019 року о 23 год 56 хв, - 01 листопада 2019 року о 23 год 40 хв у м. Ладижині по вул. Процишина водій ОСОБА_1 керував автомобілем AUDI-80, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (почервоніння очей, тремтіння пальців рук, порушення мови, зіниці очей не реагують на світло); від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Тростянецького районного суду Вінницької області від 21 грудня 2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 10 200 грн. в дохід держави, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Представник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Никитюк О. І. подав апеляційну скаргу на постанову суду, в якій одночасно просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, пославшись на те, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 було вручено 10 січня 2020 року, а тому строк на апеляційне оскарження ним пропущено з поважних причин.

В апеляційній скарзі адвокат Никитюк О. І. просить постанову суду скасувати та провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що всі матеріали справи про адміністративне правопорушення стосуються ОСОБА_1 , а не ОСОБА_1 , тому суд першої інстанції безпідставно зробив висновок про те, що адміністративне правопорушення вчинив саме ОСОБА_1 , у зв`язку з чим прийняв незаконне рішення про притягнення його до відповідальності. В оскаржуваній постанові суд першої інстанції не зазначив, яке з правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, вчинив ОСОБА_1 також суд першої інстанції не звернув увагу на порушення поліцейськими порядку огляду водія на стан сп`яніння, які у разі незгоди водія на проведення такого огляду на місці зупинки транспортного засобу зобов`язані були доставити його до закладу охорони здоров`я. Крім того в порушення ст. 268 КУпАП суд першої інстанції розглянув справу у відсутності ОСОБА_1 , якого не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, оскільки на конвертах зазначено прізвище « ОСОБА_1 », а не « ОСОБА_1 ».

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Никитюк О.І. підтримав апеляційну скаргу, просить її задовольнити.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення адвоката Никитюка О. І., оглянувши відеозапис із нагрудної камери поліцейського, яким зафіксовано правопорушення ОСОБА_1 , та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови підлягає до задоволення, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно вимог статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Як свідчать матеріали справи оскаржувану постанову судом першої інстанції винесено 21 грудня 2019 року за відсутності особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

В матеріалах справи міститься супровідний лист про направлення ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови, проте цей супровідний лист не містить вихідного номеру та дати (а. с. 22). Рекомендоване повідомлення про вручення ОСОБА_1 поштового відправлення (рекомендоване поштове відправлення № 313) - копії постанови суду, що міститься в матеріалах справи на аркуші 35, свідчить про отримання ним копії постанови суду 05 січня 2020 року.

Водночас до апеляційної скарги додано копію конверту, який надійшов ОСОБА_1 із суду першої інстанції (рекомендоване поштове відправлення № 313), та роздруківку із офіційного сайту Укрпошти, у якій зазначено інформацію про те, що поштове відправлення № 313 вручено особисто 10 січня 2020 року (а. с. 32).

Також в матеріалах справи міститься заява адвоката Никитюка О. І. про ознайомлення із матеріалами справи, на якій ним зазначено про ознайомлення із матеріалами справи 10 січня 2020 року (а. с. 23)

Апеляційну скаргу на постанову суду адвокат Никитюк О. І. подав до суду через відділення поштового зв`язку 14 січня 2020 року, тобто протягом десяти днів з дня отримання ОСОБА_1 копії постанови.

Такі обставини вказують на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, а тому цей строк підлягає поновленню.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, згідно вимог статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За правилами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно роз`яснень, наданих у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Згідно з пунктом 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до частини 1 статті 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Апеляційний суд вважає правильним висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 підтверджується наявними у справі матеріалами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 068392 від 01 листопада 2019 року, із якого вбачається, що 01 листопада 2019 року о 23 год 40 хв водій ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками наркотичного сп`яніння (почервоніння очей, тремтіння пальців рук, порушення мови, зіниці очей не реагують на світло), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а. с. 2);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння від 01 листопада 2019 року, де зазначено, що ОСОБА_1 від проведення огляду відмовився у присутності двох свідків (а. с. 5);

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, яким зафіксовано правопорушення ОСОБА_1 , із якого вбачається, що працівники поліції зупинили ОСОБА_1 у зв`язку з порушенням ним Правил дорожнього руху, а саме: проїздом у зону дії знаку 3.2. «Рух механічних транспортних засобів заборонено», та помітили у водія ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, про що йому повідомили. Під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, проте він неодноразово заявляв про відмову від проходження такого огляду, в тому числі - у присутності двох свідків. Перед складенням протоколу про адміністративне правопорушення поліцейським було роз`яснено ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а також роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Після оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом та керуванням цим транспортним засобом було передано ОСОБА_6 (а. с. 8).

За правилами частин 1 і 2 статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція).

Так згідно з пунктом 2 розділу І цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейського) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 12 розділу ІІ Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я (пункт 6). Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав (пункт 7). У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8).

З наведеного слідує, що огляд водія на стан наркотичного сп`яніння може бути проведений лише у закладі охорони здоров`я, куди поліцейський направляє особу у разі наявності підстав вважати, що ця особа перебуває у стані наркотичного сп`яніння, а у разі незгоди на проведення огляду у відповідному закладі охорони здоров`я, особа вважається такою, що відмовилася на вимогу працівника міліції пройти в установленому законом порядку огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння, а тому поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення.

Зазначеним спростовуються доводи апеляційної скарги про порушення поліцейськими порядку огляду водія на стан сп`яніння, які у разі незгоди водія на проведення такого огляду зобов`язані були доставити його до закладу охорони здоров`я, на що не звернув уваги суд першої інстанції при винесенні оскаржуваної постанови.

Із відеозапису з нагрудної камери поліцейського, який переглянуто в судовому засіданні апеляційним судом, вбачається, що працівники поліції в ході оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, проте ОСОБА_1 від такого огляду відмовився, про що неодноразово заявив працівникам поліції, в тому числі - у присутності двох свідків, у присутності яких було складено протокол про адміністративне правопорушення. Чинним в Україні законодавством не передбачено права та обов`язку працівників поліції при наявності підстав вважати, що водій перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння примусово доставляти його до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння у разі, якщо водій на місці зупинки транспортного засобу відмовляється від проходження такого огляду у медичному закладі.

З`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, які узгоджуються між собою, апеляційний суд приходить до висновку про правильність та обґрунтованість висновку суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я у присутності двох свідків.

Доводи апеляційної скарги адвоката Никитюка О. І. про те, що в оскаржуваній постанові суд першої інстанції не зазначив, яке саме з правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, вчинив ОСОБА_1 , є безпідставними з огляду на те, що у мотивувальній частині постанови суду міститься посилання на пункт 2.5. Правил дорожнього руху України, яким передбачено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння, а також зазначено про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у присутності двох свідків.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно зробив висновок про вчинення адміністративного правопорушення саме ОСОБА_1 , враховуючи, що всі матеріали справи про адміністративне правопорушення стосуються ОСОБА_1 , а не ОСОБА_1 , також не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваної постанови суду.

Із матеріалів справи дійсно вбачається, що при складенні матеріалів про адміністративне правопорушення поліцейським у частині документів, в тому числі - у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 068392 від 01 листопада 2019 року, було допущено технічні описки при зазначені прізвища особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а саме: зазначено « ОСОБА_1 » замість правильного « ОСОБА_1 ».

Водночас до зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 068392 від 01 листопада 2019 року працівником поліції внесено відповідні виправлення прізвища особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, на « ОСОБА_1 ».

Пунктом 7 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1376, передбачено, що не допускається закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Матеріали справи не містять доказів того, що наявні у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 068392 від 01 листопада 2019 року виправлення, зокрема, прізвища особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, були внесені працівником поліції після того, як ОСОБА_1 підписав цей протокол. До апеляційної скарги таких доказів також не додано та такі обставини в апеляційній скарзі не зазначені.

Крім того іншими матеріалами справи про адміністративне правопорушення доведено, що адміністративне правопорушення вчинено саме ОСОБА_1 . Так у матеріалах справи міститься копія посвідчення водія НОМЕР_2 ОСОБА_1 (а. с. 6), на підставі якого 01 листопада 2019 року працівником поліції було встановлено особу ОСОБА_1 , про що зазначено у протоколі.

Зазначені обставини свідчать про те, що при складенні протоколу про адміністративне правопорушення було допущено суто технічну помилку при написанні прізвища особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, яка була виправлена працівником поліції. І така технічна помилка не може слугувати підставою для скасування постанови суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Отже протокол про адміністративне правопорушення складено у відповідності до вимог, встановлених ст. 256 КУпАП, уповноваженим на такі дії працівником поліції, у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом. Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів щодо протиправності дій працівників поліції, зокрема, на час складання протоколу, та щодо оскарження таких дій ОСОБА_1 і результатів такого оскарження.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції вимог ст. 268 КУпАП, оскільки справу розглянуто у відсутності ОСОБА_1 , якого не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, оскільки на конвертах зазначено прізвище « ОСОБА_1 », а не « ОСОБА_1 », також не заслуговують на увагу.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Як свідчать матеріали справи судові повістки про виклик в судові засідання, призначені на 04 грудня 2019 року та 21 грудня 2019 року, суд першої інстанції завчасно надсилав ОСОБА_1 за адресою місця проживання (перебування), зазначеною у протоколі про адміністративне правопорушення: АДРЕСА_1 . Така ж адреса місця проживання ОСОБА_1 зазначена у довідці про реєстрацію місця проживання особи, наданій Четвертинівською сільською радою на запит суду першої інстанції (а. с. 15). Таку ж саму адресу місця проживання ОСОБА_1 адвокат Никитюк О. І. зазначив у апеляційній скарзі.

Проте рекомендовані відправлення № 790 та № 430 повернулись до суду не врученими, із зазначенням причини повернення: «виїхав» (а. с. 13-14, 17-18).

До апеляційної скарги не додано жодного доказу на підтвердження того, що на час надходження на зазначену адресу місця проживання ОСОБА_1 судових повісток він був відсутній за місцем реєстрації (постійного проживання).

Крім того під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення працівником поліції було повідомлено ОСОБА_1 , що його розгляд адміністративної справи відбудеться 18 листопада 2019 року о 09 год 00 хв у Тростянецькому районному суді Вінницької області, що вбачається із відеозапису з нагрудної камери поліцейського та зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 068392 (а. с. 2).

Зважаючи на скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, визначені ст. 277 КУпАП, а також на визначені ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції обґрунтовано розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 , який ухилявся від одержання повісток про виклик до суду, які були направлені йому судом першої інстанції на вказану ним поліцейському адресу місця проживання. Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що такі дії ОСОБА_1 свідчать про свідоме затягування розгляду справи з метою уникнення відповідальності.

Посилання адвоката Никитюка О. І. в апеляційній скарзі на те, що на конвертах зазначено прізвище « ОСОБА_1 », а не « ОСОБА_1 », у зв`язку з чим листи не могли бути вручені дійсному адресату, є безпідставними з огляду на те, що як свідчать матеріали справи судові повістки не були вручені адресату із зазначенням причини повернення: «виїхав», а не з тієї підстави, що зазначений на конверті адресат не проживає за вказаною адресою.

За наведених обставин апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно; вина ОСОБА_1 доведена повністю, в зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначене судом адміністративне стягнення повністю відповідає вимогам статті 33 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

Постановив:

Поновити представнику особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокату Никитюку Олександру Івановичу строк на апеляційне оскарження постанови Тростянецького районного суду Вінницької області від 21 грудня 2019 року.

Апеляційну скаргу представника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Никитюка Олександра Івановича залишити без задоволення.

Постанову Тростянецького районного суду Вінницької області 21 грудня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. В. Матківська