ПОСТАНОВА

іменем України

31 серпня 2020 рокуСправа №451/1039/20
Провадження № 3/451/698/20

Суддя Радехівського районного суду Львівської області Семенишин О.З., розглянувши матеріали, які надійшли з Радехівського ВП ЧВП ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, працюючого водієм в ТОВ `` Радехівське АТП 14629``, з середньою спеціальною освітою, одруженого, не інвалід, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності притягався по ст. 133 1 ч.3 КУпАП,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП,-

в с т а н о в и л а :

Із протоколу, серії ВАБ №257583 від 08.07.2020 року, вбачається, що ОСОБА_1 , 08.07.2020 року, о 13 годині 05 хвилин, на автодорозі Радехів Нивиці, керуючи автобусом ПАЗ 32054 д.н.з. НОМЕР_2 , здійснюю регулярні пасажирські перевезення по внутрішньо районному сполученні, перевозив тридцять чоловік, що на чотири більше, ніж кількість місць для сидіння, що передбачено технічною характеристикою даного транспортного засобу, чим порушив п.п.7 п.3 Постанови КМУ № 392 від 20.05.2020 року.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явився вини своєї не визнав та суду пояснив, що під час здійснення пасажирського перевезення 8.07.2020 року о 13 годині 05 хвилин в салоні автобуса знаходилась кількість пасажирів рівна кількості місць для сидіння, а саме 23 особи. Підтримав в судовому засіданні заяву, подану ним до суду 10 липня 2020 року, просив її задовольнити.

На підтвердження винності ОСОБА_1 суду подано зокрема: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №257583 від 08.07.2020 року; фототаблицю; письмові пояснення ОСОБА_1 від 08.07.2020 року; копію витягу АРМОР від 08.07.2020 року.

Норма ч.1 ст.44-3 КУпАП є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативних актів. Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

Згідно з п.1 Постанови КМУ №392 від 20.05.2020 року (в редакції від 22.06.2020 року) з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 22 травня 2020 р. до 31 липня 2020 р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні установлено карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Так, п.п. 7 п.3 Постанови КМУ №392 від 20.05.2020 року (в редакції від 22.06.2020 року) встановлено, що на період дії карантину забороняється здійснення регулярних та нерегулярних пасажирських перевезень автомобільним транспортом, зокрема пасажирських перевезень на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більше ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст.44-3 КУпАП, як порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 44-3 КУпАП України об`єктивною стороною правопорушення, за вчинення якого ОСОБА_1 просять притягнути до адміністративної відповідальності, є порушення порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених п.п. 7 п.3 Постанови КМУ №392 від 20.05.2020 року, зокрема здійснення регулярних пасажирських перевезень автомобільним транспортом у внутрішньо обласному сполученні в кількості більше ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ч.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Склад правопорушення наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Із доданої до протоколу фото таблиці вбачається, що всі пасажири знаходяться на сидячих місцях.

Крім цього, із протоколу про адміністративне про адміністративне правопорушення, серії ВАБ №257583 від 08.07.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 перевозив тридцять чоловік, що на чотири більше, ніж кількість місць для сидіння, тобто, згідно протоколу про адміністративне правопорушення кількість місць для сидіння 26. В судовому засіданні ОСОБА_1 вказав, що кількість місць для сидіння в автобусі становить 23 місця, що співвідноситься з загальновідомими даними про технічні характеристики даної моделі.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення в сукупності з іншими матеріалами справ про адміністративне правопорушення не містить фактичних даних, на підставі яких можна б було встановити наявність у діях ОСОБА_1 , правопорушення передбаченого ст.44-3 КУпАП, а тому даний протокол, у сукупності з іншими матеріалами, не може бути визнаний належним та допустимим доказом у справі, тому суддя вважає, що в його діях відсутній склад зазначеного адміністративного правопорушення.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 9, 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ст. 44-3 КУпАП, закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Радехівський районний суд.

СуддяСеменишин О. З.