03.07.2020 Єдиний унікальний номер 205/3732/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 липня 2020 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Скрипник К.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка мешкає у АДРЕСА_1 , за ст. 173-1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 433455 від 19.05.2020 року вбачається, що 11 квітня 2020 року о 06.20 год., ОСОБА_1 розмістила в мережі «Інтернет» недостовірну інформацію відносно проведення примусової вакцинації населення, у зв`язку з чим поширила неправдиві чутки.

ОСОБА_1 , про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення повідомлялася належним чином, проте в судове засідання не з`явилася, у зв`язку з чим на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП вважаю можливий розгляд справи у її відсутність на підставі доказів наявних в матеріалах справи.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушення інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Об`єктивна сторона зазначеного в протоколі правопорушення полягає у поширюванні неправдивих чуток, що можуть викликати паніку серед населення або порушення громадського порядку. Неправдивими чутками слід вважати будь-яке повідомлення, переважно усного характеру, про будь-кого та будь-що, що суперечить (не відповідає) дійсності (формальний склад).

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу та необережності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, на підтвердження провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченог ост. 173-1 КУпАП, надано протокол про адміністративне правопорушення, який на думку суду не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки у ньому належним чином не зазначено об`єктивну та суб`єктивну сторони адміністративного правопорушення, а саме, не вказано, яким чином особою порушено суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку, та які саме наслідки настали в результаті розміщення інформації на особисту сторінку в соціальній мережі, та чи могла інформація призвести до панічних настроїв населення чи порушити громадський порядок.

Крім того, матеріалами справи не доведено, що публікація про проведення примусової вакцинації населення на особистій сторінці особи, могла дійсно призвести до панічного настрою населення чи порушення громадського порядку. Акт огляду інформаційних матеріалів, розміщених з використанням облікового запису « ОСОБА_2 » на власній Інтернет-сторінці користувача соціальної мережі «Facebook» складений співробітником Управління Служби безпеки України в Дніпропетровській області ст. лейтенантом ОСОБА_3 03 травня 2020 року є лише суб`єктивною думкою зазначеної особи та не може бути належним та допустимим доказом можливого настання наслідків у виді панічних настроїв населення чи порушення громадського порядку, у зв`язку з зазначеним у статті.

За відсутності об`єктивних доказів у справі на підтвердження викладених в протоколі обставин, суд вважає, що в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008 року, заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Враховуючи зазначене, суддя не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, керуючись положеннями ч. 3 ст. 62 Конституції України стосовно тлумачення сумнівів щодо доведеності вини на користь обвинуваченої особи, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-1 КУпАП, у зв`язку з чим відповідно до п. 1 ст.247КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284, 287, 289, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі стосовно ОСОБА_1 за ст.173-1 КУпАП на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови

Апеляційна скарга, подаються до відповідного апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя К.О. Скрипник