Єдиний унікальний номер 229/2197/20
Номер провадження 33/804/444/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2020 року м. Бахмут

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Стародуб О.Г., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Дружківського міського суду Донецької області від 31 липня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначене адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови, 07 травня 2020 року о 10 годині 30 хвилин у м. Дружківка на перехресті вул. Б Хмельницького та вул. Горького ОСОБА_1 керував транспортним засобом Yiben YB 500T -1549см3, н/з НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі з доповненнями ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді та постановити нову, якою провадження по справі закрити. Зазначає, що суд ігнорував його клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та розгляд справи було проведено без його участі. Зазначає, що на даний час КУпАП не містить складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від ОСОБА_1 надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

Перевіривши матеріали справи, вважаю що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що суддя першої інстанції правильно дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Факт скоєння адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №546533; письмовими поясненнями ОСОБА_1 в протоколі, з яких вбачається, що він відмовляється від проходження медичного огляду; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду; диском із відеозаписом від 07 травня 2020 року, на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду.

Апеляційний суд не може погодитись з твердженням апелянта, що він не був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 неодноразово викликався в судове засідання для розгляду справи повістками та телефонограмами.

При цьому, з`ясовуючи поінформованість особи про час та місце розгляду справи, суд також повинен зважати на поведінку особи, яка притягується до відповідальності. Ухилення від одержання повідомлення або інші недобросовісні дії, які свідчать про намагання уникнути участі в засіданні, не можуть бути підставою для скасування постанови.

Наведена позиція узгоджується з висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеними у постанові від 30 січня 2020 року (справа №482/9/17).

Згідно ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, Європейській суд з прав людини в своєму рішенні по справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, відсутність апелянта під час розгляду справи в суді першої інстанції зумовлена саме його пасивною поведінкою та бажанням затягнути розгляд адміністративної справи з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Доводи апелянта щодо відсутності реакції суду на клопотання про ознайомлення з матеріалами справи також є безпідставними, оскільки ОСОБА_4 тільки звертався з зазначеним клопотанням, проте не прийшов до суду для ознайомлення з матеріалами справи.

Також є безпідставними доводи апелянта, що в постанові судді зазначено, що він знаходився з ознаками алкогольного сп`яніння, а відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки це є опискою.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи ОСОБА_1 в частині того, що на даний час КУпАП не містить складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Так, 01 липня 2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018 року, яким Кримінальний кодекс України доповнено новою статтею 286-1 «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Стаття 130 КУпАП викладена в новій редакції «Керування суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції».

Відповідно п. 6 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Статтею 8 КУпАП встановлено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Аналізуючи наведені норми права, суд апеляційної інстанції підсумовує, що в даному випадку відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не скасовано та не пом`якшено, а навпаки, посилено, а враховуючи, що на час вчинення ОСОБА_1 , тобто 07 травня 2020 року, ч. 1 ст. 130 КУпАП діяла в редакції «керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», підстав для закриття провадження у справі стосовно ОСОБА_1 не вбачається.

Крім того, слід звернути увагу, що на теперішній час діє Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 720-IX від 17 червня 2020 року, який набув чинності з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, а саме 01 липня 2020 року.

Відповідно до вказаного закону № 720-IX від 17 червня 2020 року, внесено зміни у розділ I Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень"№ 2617-VIII від 22.11.2018 року, і на теперішній час стаття 130 КУпАП діє в тій редакції, що діяла до 01 липня 2020 року.

Вид і розмір адміністративного стягнення суддею визначені відповідно до вимог ст. 33 КУпАП.

Таким чином, підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування постанови судді відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Дружківського міського суду Донецької області від 31 липня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначене адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя