Суддя 1-ої інстанції Сметаняк О.Я.
Суддя доповідач - Куракова В.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2020 року м. Маріуполь

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Куракова В.В., за участю ОСОБА_1 та його представника - адвоката Литвиненко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Мар`їнського районного суду Донецької області від 21 липня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, -

УСТАНОВИЛА:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 20.06.2020 року о 13-45 год. в м. Курахове по пр. Запорізькому, біля буд. № 12 керував автомобілем BMW - 520 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук), від проходження медичного огляду у медичному закладі та від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру Drager відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, чим скоїв адмністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На постанову суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що постанова суду першої інстанції незаконна та підлягає скасуванню. Зазначає, що він не порушував Правила дорожнього руху, а отже у поліцейських не було підстав для його зупинки; поліцейські не запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Звертає увагу, що в матеріалах справи відсутнє направлення на проведення огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я; відеозапис, що вівся поліцейськими не можна визнати допустимим доказом, оскільки він не є безперервним. Вказує, що його відмова від проходження огляду на стан сп`яніння не є підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП. Звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення складався за відсутності свідків, отже даний доказ є недопустимим. Просить постанову скасувати, провадження по справі закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його представника - адвоката Литвиненко Н.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін за таких підстав.

Згідно п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Ст. 130 КУпАП прямо встановлено адміністративну відповідальність водія за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я.

З матеріалів справи вбачається, що суддя районного суду вірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджуються:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 088556 від 20.06.2020 р. (а.с. 1);

- поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в яких вони зазначили, що 20.06.2020 року, приблизно о 13-55 год. вони були запрошені працівниками поліції в якості свідків та засвідчили те, що водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом BMW д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук, від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я з метою виявлення стану сп`яніння, а також складання тесту за допомогою алкотестеру «Драгер» відмовився в їх присутності (а.с. 2-3);

- довідкою про непритягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП протягом року (а.с. 4);

- відеозаписом подій 20.06.2020 року за участю ОСОБА_1 , зі змісту якого вбачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. (а.с. 26);

- показаннями свідка ОСОБА_2 та поліцейського ОСОБА_4 , допитаних в ході розгляду справи в суді першої інстанції.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та прийшов до обґрунтованого правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже у випадку відмови особи від проходження медичного огляду направлення не складається, тому доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Незадоволення судом першої інстанції клопотань адвоката не є підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки суд оцінює всі докази безпосередньо і в сукупності. Показання свідків, рапорти поліцейських оформлені у встановленому законом порядку, підписані власноруч, викладені послідовно та узгоджуються між собою та з іншими доказами по справі, тому підстав піддавати будь-яким сумнівам ці показання немає, а отже та обставина, що свідок ОСОБА_3 не був допитаний в судовому засіданні не тягне за собою незаконність оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що ОСОБА_1 працівники поліції не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу є необґрунтованими виходячи з наступного. Свідок ОСОБА_2 та поліцейський ОСОБА_4 , які були допитані в судовому засіданні суду першої інстанції, дали пояснення, зі змісту яких вбачається, що ОСОБА_1 пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, однак останній відмовився, як відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Дані відомості узгоджуються з іншими доказами, наявними в справі та в сукупності підтверджують події адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 . За таких обставин дані доводи є безпідставними.

Посилання апеляційної скарги відносно того, що ОСОБА_1 не порушував Правил дорожнього руху, а тому у працівників поліції були відсутні підстави його зупинки та складання матеріалів про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП є безпідставними виходячи з наступного. З пояснень свідка ОСОБА_4 вбачається, що він працівник поліції, зупинив автомобіль під керуванням ОСОБА_1 за порушення вимог ПДР. З відеозапису подій 20.06.2020 року за участю ОСОБА_1 вбачається, що під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 працівник поліції пояснив, що їх автомобіль зупинено за перевищення швидкості руху. Таким чином, доводи апеляційної скарги в даній частині є безпідставними.

Ст. 130 КУпАП містить в собі окремі склади адміністративних правопорушень, а саме: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння; 2) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності саме за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння. Таким чином, дії ОСОБА_1 , які полягали у відмові на пропозицію працівника поліції пройти у встановленому Законом порядку огляд на стан сп`яніння власне утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 088556 від 20.06.2020 року відносно ОСОБА_1 складався за безпосередньої участі свідків, що підтверджують їх підписи в самому протоколі. Таким чином, дані доводи є безпідставними.

Посилання апеляційної скарги на те, що відеозапис, який вів поліцейський, не є безперервним, а отже не може вважатися допустимим доказом є необґрунтованими виходячи за наступного. Переглядом відеозапису подій за участю ОСОБА_1 встановлено, що поліцейськими на відеозаписі зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Та обставина, що даний запис не відображає всю процедуру розгляду справи поліцейським та складання адміністративних матеріалів не робить даний доказ недопустимим, адже з його змісту можна встановити обставини справи, які підтверджуються іншими доказами в даній справі. Таким чином, дані доводи є безпідставними.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що ОСОБА_1 або його представник звертались зі скаргами на дії співробітників поліції під час оформлення останніми матеріалів про адміністративне правопорушення ані до їх безпосереднього керівництва, ані в порядку КАС України, цю обставину ОСОБА_1 та його захисник підтвердили під час апеляційного розгляду, тож доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 відповідають «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 р. № 1376, зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 р. за № 1496/27941, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженій спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р. та «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, що і було зроблено судом першої інстанції при розгляді даної справи.

В оскаржуваній постанові судом відповідно до вимог закону надано оцінку всім доказам по справі в їх сукупності, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена «поза розумним сумнівом», незгода сторони з такою оцінкою не є підставою для зміни або скасування постанови суду першої інстанції.

Суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 33 КУ¬пАП прийняв до уваги характер вчиненого правопорушення, його наслідки, обставини даної справи, а також дані про особу правопорушника, і наклав на правопорушника справедливе адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постанова суду першої інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст. 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог та скасування постанови суду першої інстанції немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Мар`їнського районного суду Донецької області від 21 липня 2020 року відносно ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Куракова