Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 289/843/20
Провадження № 3-зв/935/4/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 вересня 2020 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Рибнікової М.М., за участю секретаря судових засідань Бондаренко Н.С., розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Коростишеві заяву ОСОБА_1 про відвід судді Радомишльського районного суду Житомирської області Мельника О.В. у рамках справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, -

встановив:

До Коростишівського районного суду Житомирської області з Житомирського апеляційного суду надійшла заява особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 про відвід судді Радомишьського районного суду Житомирської області Мельника О.В., що подана у рамках справи про адміністративне правопорушення №289843/20 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування вказаної заяви зазначено, що заявником попередньо заявлявся відвід судді Радомишьського районного суду Житомирської області Сіренко Н.С. від розгляду вказаної справи про адміністративне правопорушення відносно нього, якій було задоволено. Відтак, для розгляду справи визначено іншого суддю Мельника О.В., якому заявник також висловлює недовіру, яку пояснює тим, що останній знаходиться у прямому підпорядкуванні в.о.голови Радомишьського районного суду Житомирської області Сіренко Н.С., а отже заздалегідь вважає, що його права будуть грубо порушуватись, оскільки суддя Мельник О.В. буде прямо свідомо чи опосередковано неналежно оцінювати ти чи інші обставини справи. Як зазначено безпосередньо у заяві, з такими намірами судді не погоджується, вважає це обставиною, що викликає сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

У судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся через свого захисника Бойка В.В.

У судове засідання захисник Бойко В.В. не з`явився, останнім на електронну адресу направлено заяву про розгляд справи без участі заявника та захисника.

Суддя Радомишльського районного суду Житомирської області Мельник О.В. у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, правом на надання пояснень з приводу заявленого відводу не скористався.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить процесуальних норм, які передбачають можливість для учасників провадження заявити відвід судді, а також порядок розгляду заяви про відвід судді, тому суд вважає за можливе застосувати аналогію права, зокрема положення кримінального процесуального законодавства.

Відповідно до ч.3 ст.81 КПК України при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Положення ст.81 КПК України не передбачають обов`язкової участі осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні при вирішенні питання про відвід.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України (ч.1 ст.26 КПК України).

З огляду на наведене суд вважає за доцільне розглянути заяву за відсутності учасників провадження у рамках наявних процесуальних строків.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов наступного висновку.

У провадженні судді Радомишльського районного суду Житомирської області Мельника О.В. перебуває справа про адміністративне правопорушення №289/843/20 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП. Захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є адвокат Бойко В.В. У своїй заяві ОСОБА_1 зазначає про наявність обґрунтованих на його думку сумнівів щодо неупередженості судді Мельника О.В., оскільки останній є прямо підпорядкований в.о.голови Радомишльського районного суду Житомирської області ОСОБА_2 , а батько його захисника ОСОБА_3 - Бойко В.М., якого він також представляє за договором №1 про надання правової допомоги від 14.06.2020, звертався до ВРП зі скаргою на дії судді Сіренко Н.С., за результатами розгляду якої суддю притягнуто до дисциплінарної відповідальності, крім того, його захисник Бойко В.В. звернувся до ДБР 17.03.2020 на дії судді Сіренко Н.С. З огляду на наведене, у заявника склалась думка, що суддя Мельник О.В. буде прямо чи опосередковано неналежно оцінювати ти чи інші обставини справи.

Ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує існування у внутрішньому праві засобів, які надають можливість скористатися правами і свободами, закріпленими в Конвенції, незалежно від того, як вони подані в національній правовій системі. Це положення вимагає, щоб відповідний внутрішній орган вивчив зміст скарги, яка базується на Конвенції, та забезпечив необхідне виправлення порушеного права. (Рішення ЄСПЛ «Chahal v. UK, n. 145).

На національному рівні, у ч.2 ст.80 КПК України законодавчо закріплено право осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, заявляти відвід судді з підстав передбачених ст.75 КПК України.

Положеннями ст.75 КПК України визначено обставини, що виключають участь судді у кримінальному провадженні. За змістом вказаної процесуальної норми у зв`язку з виникненням певних обставин суддя може бути усунутий від участі у кримінальному провадженні, оскільки таке відсторонення виключає вплив на судовий розгляд та судове рішення об`єктивних чи суб`єктивних чинників. Так п.4 ч.1 ст.75 КПК України визначає одну з підстав для застосування відводу судді - існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Разом з тим, ст.6 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначено, що здійснюючи правосуддя суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою впливу на безсторонність суду забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Хаушильд проти Данії», рішення у справі «Газета «Україна-центр» проти України») для відсторонення судді від справи потрібні докази фактичної наявності упередженості останнього. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість головуючого судді в результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості при розгляді даної справи, з матеріалів останньої та доводів заяви про відвід не вбачається.

При цьому, суд звертає увагу, що ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей п.1 ст. 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Тому доводи, наведені заявником, не можуть сприйматись як імовірний прояв у майбутньому упередженого або зацікавленого підходу при вирішенні справи по суті, тобто не дає заявнику підстави ставити під сумнів неупередженість судді, визначеного для розгляду справи, та безпосередньо не впливає на оцінку законності майбутнього судового рішення.

Враховуючи викладене, маючи на меті безумовне забезпечення гарантованого ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод розгляду справи незалежним та безстороннім судом, суд дійшов висновку що заява про відвід судді Мельника О.В. задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.75,80,81 КПК України,

постановив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Радомишльського районного суду Житомирської області Мельника О.В., поданої у рамках справи про адміністративне правопорушення №289/843/20 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП відмовити за безпідставністю.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя М.М.Рибнікова