Дата документу 28.08.2020
ЄУН 937/5395/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2020 року м. Мелітополь

Суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Честнєйша Ю.О., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , заступника командира військової частини НОМЕР_1 з морально-психологічного забезпечення начальника відділення, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ,

за ч.4 ст.172-11,ч.2 ст. 172-15 КУпАП,,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення А2558 №6 від 29.07.2020, з 20 липня 2020 року до 28 липня 2020 року підполковник ОСОБА_1 був відсутній на військовій службі у пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 без поважних причин. 29 липня 2020 року підполковник ОСОБА_1 прибув на військову службу у пункт постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 . Своїми діями підполковник ОСОБА_1 порушив внутрішній розпорядок військової частини НОМЕР_1 . Таким чином, підполковник ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, з 20.07.20 до 28.07.20 був відсутній на військовій службі у пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 без поважних причин.
Дії ОСОБА_1 , відповідно до протоколу, кваліфіковані за ч.2 ст.172-15 КУпАП.
Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №7/2021 від 08.08.2020, в період часу 05 серпня 2020 року по 07 серпня 2020 року підполковник ОСОБА_1 без поважних на те причин був відсутній на військовій службі у військовій частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_3 , чим недбало поставився до виконання службових обов`язків. 07.08.2020 підполковник ОСОБА_1 самостійно повернувся до розташування військової частини та приступив до виконання покладених на нього посадових обов`язків. Таким чином, підполковник ОСОБА_1 був відсутній на військовій службі без поважних причин 2 (дві) доби.
Дії ОСОБА_1 відповідно до протоколу кваліфіковані за ч.2 ст.172-15 КУпАП як недбале ставлення до виконання службових обов`язків військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
Крім того, згідно з протоколом А2558 №8 від 21.08.2020, з 12 по 20 серпня 2020 року підполковник ОСОБА_1 був відсутній на військовій службі у пункті постійної дислокації військовій частини НОМЕР_1 без поважних причин. У п`ятницю 21 серпня 2020 року підполковник ОСОБА_1 прибув на військову службу у пункт постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 . Своїми діями підполковник ОСОБА_1 порушив внутрішній розпорядок військової частини НОМЕР_1 , внаслідок чого дії ОСОБА_1 відповідно до протоколу кваліфіковані за ч.4 ст.172-11 КУпАП.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.
Згідно з вимогами ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Таким чином, суд доходить висновку про необхідність об`єднання в одне провадження адміністративних матеріалів ЄУН 937/5395/20 (провадження №3/937/1527/20), ЄУН 937/5761/20 (провадження №3/937/1606/20) та ЄУН 937/5956/20 (3/937/1651/20) відносно ОСОБА_1 з присвоєнням єдиного унікального номеру 937/5395/20 (провадження №3/937/1527/20) та розглядати вказані справи одночасно.
Дослідивши протоколи про адміністративні правопорушення та додані до них матеріали, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне та вмотивоване рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Згідно з ч.2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Частиною 2 ст. 172-15 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
До протоколу А2558 №6 від 29.07.2020 додані наступні докази вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП: медична характеристика ОСОБА_1 , копія витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.02.2018 №40 про зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу, копія паспорта ОСОБА_1 , копія реєстраційного номера облікової картки платника податків, копія посвідчення офіцера ОСОБА_1 , копія постанови Мелітопольського міськрайонного суду №937/2221/20 від 16.04.2020 відносно ОСОБА_1 .
До протоколу №7/2021 від 08.08.2020 жодних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, окрім самого протоколу, не додано.
Таким чином, адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 не містять жодних відомостей та належних доказів того, останній дійсно з 20 липня 2020 року до 28 липня 2020 року, а також з 05 серпня 2020 року по 07 серпня 2020 року був відсутній на військовій службі у пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 без поважних причин.
До матеріалів справи не долучено жодних доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, на підтвердження обставин, викладених у фабулах протоколів про адміністративні правопорушення.
Тому не вбачається передбачених чинним законодавством підстав вважати, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.172-15 КУпАП, відповідно до якої передбачена адміністративна відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом».
Спираючись на положення ч.1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 р. заява №926/08), суд доходить висновку, що направлений до суду матеріал про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, отже, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача.
З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що посадовими особами, які склали протоколи про адміністративні правопорушення, не здобуто достатніх, належних і допустимих доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складів правопорушень, передбачених ч.2 ст.172-15 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП.
Враховуючи викладене, а також обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, вважаю за необхідне закрити провадження у даній справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП.
Щодо протоколу про адміністративне правопорушення А2558 №8 від 21.08.2020, складеного відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 172-11 КУпАП, суд виходить з наступного.
Зі змісту вказаного протоколу вбачається, що з 12 по 20 серпня 2020 року підполковник ОСОБА_1 був відсутній на військовій службі у пункті постійної дислокації військовій частини НОМЕР_1 без поважних причин. У п`ятницю 21 серпня 2020 року підполковник ОСОБА_1 прибув на військову службу у пункт постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 . Своїми діями підполковник ОСОБА_1 порушив внутрішній розпорядок військової частини НОМЕР_1 , внаслідок чого дії ОСОБА_1 відповідно до протоколу кваліфіковані за ч.4 ст.172-11 КУпАП.
Частиною 4 ст. 172-11 КУпАП передбачено відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб; самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб, вчинені в умовах особливого періоду.
Таким чином, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-11 КУпАП може бути вчинена в кількох формах.
Натомість в протоколі про адміністративне правопорушення правова кваліфікація дій особи взагалі відсутня, а лише зазначено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.172-11 КУпАП, без викладення обставин правопорушення в контексті диспозиції ч. 4 ст. 172-11 КпАП України.
Суду не надано доказів вибуття ОСОБА_1 з військової частини, самовільного залишення ним місця служби, або нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу.
Враховуючи зазначене, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у вчиненні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.
У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) Європейський суд з прав людини встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства Російської Федерації така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку Європейського суду з прав людини, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.
У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) Європейський суд з прав людини розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).
У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно із ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, зокрема, суть адміністративного правопорушення.
При цьому формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини.
Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не відображають ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, при цьому суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, викладену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, а тому провадження у справі слід закрити відповідно до п. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст. 33, 36, 41, 172-11, 172-15, 283, 284, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати адміністративні матеріали ЄУН 937/5395/20 (провадження №3/937/1527/20), ЄУН 937/5761/20 (провадження №3/937/1606/20) відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 172-15 КУпАП та ЄУН 937/5956/20 (3/937/1651/20) відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст. 172-11 КУпАП в одне провадження з присвоєнням єдиного унікального номеру 937/5395/20 (провадження №3/937/1527/20).
Провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.4 ст.172-11, ч.2 ст. 172-15 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити за відсутністю події та складу адміністративних правопорушень.
Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Ю.О. Честнєйша