Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/2483/19
Провадження № 3/689/20/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

про накладення адміністративного стягнення

18 лютого 2020 року смт. Ярмолинці

Суддя Ярмолинецького районного суду Хмельницької області Мазурчак В.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Димер Вишгородського району Київської області, РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,

за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 14 грудня 2019 року о 21 год. 45 хв. керував автомобілем Volkswagen Passat B5 д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Шевченка, 1 в смт. Ярмолинці в стані алкогольного сп`яніння.

Своїм діями ОСОБА_1 порушив підпункт а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за №1306. Відповідно до цієї норми водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення за такими ознаками диспозиції цієї статті: керування транспортними засобами особою в стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 відмовився висловитись з приводу наявності чи відсутності своєї вини, зазначив, що скористається даним правом по завершенню судового розгляду з дослідження усіх доказів. При цьому пояснив, що він підписав протокол про адміністративне правопорушення та свої пояснення «з переляку» (а.с. 4, 6).

В судове засідання 17 лютого 2019 року ОСОБА_1 не з`явився, що не перешкоджає розгляду справи. Адвокат Теліцин А.М. клопотав відкласти розгляд справи, оскільки його довіритель ОСОБА_1 бажає особисто дати пояснення суду. Судом відмовлено у задоволенні даного клопотання з огляду на те, що у справі призначалось ряд засідань (23 грудня та 28 грудня 2019 року, 15 січня, 27 січня, 09 та 17 лютого 2020 року), протягом яких ОСОБА_1 за бажання міг дати пояснення і об`єктивних перепон для цього не було. Крім того, особа не була позбавлена права та реальної можливості подати письмові пояснення через канцелярію суду. Причину неявки до суду 17 лютого 2020 року у зв`язку з професійним навчанням суд не вважає поважною. Клопотання про відкладення за даних обставин та із заявленою метою є зловживанням правом.

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що такими належними та допустимими доказами доведено вину ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення.

Обставини адміністративного правопорушення підтверджуються квитанцією алкотестера та протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №390612 від 14 грудня 2019 року, в якому серед іншого встановлено факт перебування в стані алкогольного сп`яніння (0,42 проміле). Протокол містить підпис ОСОБА_2 без зауважень та з вказівкою про те, що його пояснення додаються. Відповідно до протоколу огляд зі згоди водія проводився на місці зупинки автомобіля в присутності двох свідків на приладі Драгер алкотест ARCD-0519. Проба 586. Результат 0,42 проміле (а.с.4).

Відповідно до пункту 7 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Провина підтверджується поясненнями ОСОБА_1 від 14 грудня 2019 року, відповідно до яких 14 грудня 2019 року зранку він випив одну пляшку 0,5 л. алкогольного пива. Близько 21:45 год. 14.12.2019 року їхав на своєму автомобілі Volkswagen passat 1,9 д.н.з. НОМЕР_2 і біля Укрпошти в смт. Ярмолинці зупинили працівники поліції, які відчули від нього запах алкоголю, і він пройшов на їхньому приладі «Драгер алкотест» тест і після продуття на циферблаті побачив 0,42 проміле алкоголю. Свою вину визнає в тім, що дійсно керував автомобілем із станом легкого алкогольного сп`яніння. (а.с.6).

Суд відхиляє доводи ОСОБА_1 про те, що він підписав протокол про адміністративне правопорушення та свої пояснення з переляку як явно недостовірні. Жоден із двох свідків, допитаних судом, не зазначив, що ОСОБА_1 був переляканий, зазнав психологічного тиску від працівників поліції тощо. Такі пояснення учасника бойових дій є неправдивими. Безумовно суд не виключає легше хвилювання ОСОБА_1 при спілкуванні з представниками поліції. В той же час немає доказів та підстав для підозри, що ОСОБА_1 міг обмовити себе.

Свідок ОСОБА_3 пояснив у судовому засіданні 27 січня 2020 року що він і ОСОБА_1 є друзями вже 5 років, 14 грудня 2019 року були разом у бані, з якої повертались в автомобілі під керуванням ОСОБА_1 , після чого їх біля музичної школи зупинили працівники поліції о 22-23:00 год. На прохання поліції він погодився бути свідком. При цьому поліцейський зупинив ще одного свідка. Він, ОСОБА_3 , за щось розписувався на місці, але не може сказати за що саме. Оглянувши письмові пояснення ОСОБА_3 на а.с. 8, пояснив, що це його підписи. Зазначив, що на місці події цей документ він не читав. Пояснив, що він від ОСОБА_1 запаху алкоголю не чув, при ньому той не вживав. Процедури продування алкотестера та власне даного прибору він не бачив тому, що в цей час сидів в автомобілі. Коли поліцейські писали документи, то сказали, що ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння. Відзначив, що бачив квитанцію, з якої записували результат. Він як свідок підписав протокол у машині ОСОБА_4 писалось проміле, тому він зрозумів, що підписував. При цьому він не знає про що складено протокол. Стверджує, що на протоколі на а.с. 4 не його підпис. У подальшому при повторному огляді зазначив, що на а.с. 8 (пояснення ОСОБА_3 ) перший підпис не його, а другий його, подібний.

Оцінюючи показання свідка ОСОБА_3 окремо та у сукупності з показаннями свідка ОСОБА_4 , наявними письмовими матеріалами справи, поясненнями працівника поліції ОСОБА_5 , суд вважає, що вони з точки зору ефективності доказування провини ОСОБА_1 не є ідеальними. Однак, доводять обставини скоєного, узгоджуються з іншими доказами. При цьому суд вважає ці показання неповними, дещо фрагментарними з огляду на очевидний конфлікт статусу свідка та багаторічної дружби свідка із правопорушником. В той же час ОСОБА_3 підтверджує, що при перевірці на стан сп`яніння був присутній інший свідок, якого зупинили на місці події; ОСОБА_1 дійсно керував автомобілем до зупинки поліцією; йому пред`являли для огляду квитанцію алкотестера з вказівкою на проміле; він як свідок підписав протокол, зміст якого зрозумів з контексту розвитку подій на місці зупинки; один з двох підписів на письмових поясненнях ОСОБА_3 від 14 грудня 2019 року на а.с. 8 точно належить йому, де зазначено, що після продуття ОСОБА_1 прибору «Drager-Alkotest 6810» на дисплеї висвітились цифри 0,42 проміле.

Провина ОСОБА_1 доводиться поясненнями свідка ОСОБА_4 , який пояснив у судовому засіданні, що орієнтовно 23-24:00 год., точний час він не назве, його біля лісгоспу зупинили працівники поліції, запропонували бути свідком оформлення правопорушення, роз`яснили права. З автомобіля, якого зупинили для перевірки, був очевидний запах алкоголю. ОСОБА_1 виходив, похитувався і знову сідав в автомобіль. ОСОБА_1 дув у драгер, він як свідок не пам`ятає скільки саме показав прибор, але точно більше 0.2 проміле. Йому пред`являли чек драгера для огляду. Там було орієнтовно в 2 рази більше норми. Також на місці події був свідок ОСОБА_3 На а.с.5 (акт огляду на стан сп`яніння) та а.с. 7 (письмові пояснення ОСОБА_4 від 14.12.2019 р) впізнає свій підпис. Заслухавши дані документи, зазначив, що вони відповідають дійсності. ОСОБА_1 на місці події результат огляду не оспорював, клопотань ніяких не заявляв. Дані пояснення суд оцінює як достовірні та об`єктивні. Вони підтверджують вину ОСОБА_1 та узгоджуються з іншими доказами.

Відеоматеріали з місця події не містять обставин перевірки на стан сп`яніння. Однак, в системному зв`язку з показаннями свідка ОСОБА_4 , в тому числі за результатами огляду ним відеозапису з місця події, достовірно підтверджують, що саме цю особу зупиняли, саме автомобіль Volkswagen Passat B5 червоного кольору свідок ОСОБА_4 бачив на місці події. ОСОБА_4 підтвердив, що впізнає ОСОБА_6 на відео за голосом та формою одягу (а.с.9).

Крім цього, вина підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 14 грудня 2019 року та письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 14 грудня 2019 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Даний акт не містить дати, але свідок ОСОБА_4 у залі суду підтвердив підписання даного документа безпосередньо на місці події (а.с.5, 7, 8).

Суд відхиляє доводи захисника Теліцина А.М. про те, що ОСОБА_6 не роз`яснено права за статтею 268 КУпАП на місці події. Це спростовується його підписом у протоколі про адміністративне правопорушення. Доводи захисника щодо невиконання працівниками поліції статтей 265-1 та 266 КУпАП (не було вилучено посвідчення водія та не було його відсторонено від керування) не мають значення, оскільки перебувають за межами предмету доказування. Вони стосуються виконання цих норм працівниками поліції та не впливають на доведеність обставин скоєного адміністративного правопорушення. Інші зазначені захисником обставини (щодо відсутності повного запису нагрудної відеокамери відповідно до Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 р №100) не спростовують означених вище доказів, на основі яких судом встановлено склад адміністративного правопорушення.

З огляду на аналіз наданих доказів окремо, у їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає, що в діях ОСОБА_6 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

При визначенні виду адміністративного стягнення, суд приймає до уваги обставини, за яких було вчинено правопорушення, вважає за необхідне накласти на нього стягнення у межах санкції відповідної статті.

Крім того, згідно вимог Закону України "Про судовий збір", підлягає до стягнення з правопорушника на користь держави судовий збір у сумі 384 грн. 20 коп., тобто у розмірі на дату надходження матеріалів до суду у 2019 році.

Пункт 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» не поширюється на ОСОБА_6 , оскільки відповідно до цієї норми від сплати судового збору під час розгляду справ в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. У даному випадку ОСОБА_6 притягається до адміністративної відповідальності, а не захищає свої права у спосіб пред`явлення позову.

Керуючись частиною першої статті 130, статтями 283 та 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга подається до Хмельницького апеляційного суду через Ярмолинецький районний суд Хмельницької області.

Суддя В. Мазурчак