Дата документу 12.02.2020
ЄУ № 942/21/20
Провадження №3/942/14/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року смт. Новопсков

Луганська область

Новопсковський районний суд Луганської області у складі судді Стеценко О.С., розглянувши матеріал, який надійшов з сектору реагування патрульної поліції Новопсковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 31.05.2005 Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , якому роз`яснено його права відповідно до ст.268 КУпАП, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

07 січня 2020 року о 23 год. 30 хв. в Новопсковському районі в с. Можняківка по вул. Паркова, гр. ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 2108 н/з НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження у передбаченому законом порядку медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків: ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та ОСОБА_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Внаслідок таких дій було оскладено протокол про адміністративне правопорушення серії БР №032583 від 07.01.2020 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

ОСОБА_1 в судовому засіданні 05.02.2020 свою вину не визнав, пояснив, що він не керував транспортним засобом, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився, однак свідків цьому не було.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, покази свідка, суд виходить з такого.

Допитаний у судовому засідання свідок ОСОБА_4 пояснила, що вона та її чоловік ОСОБА_1 сиділи в автомобілі та розмовляли. Рух на транспортному засобі не здійснювали. В цей час до них під`їхали поліцейські та попрохали надати права на керування транспортним засобом. Чоловік надав поліцейським документи, а потім його запросили до поліцейського автомобілю. Працівники поліції запропонували йому пройти медичний огляд на стан сп`яніння, але він відмовився в її присутності та присутності поліцейських. Інших осіб присутніх під час цієї події не було.

З дослідженого судом протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків: ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та ОСОБА_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до їх письмових пояснень гр. ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції пройти медичний огляд на стан сп`яніння в категоричній формі відмовився, продути алкотестер «Драгер» на місці також відмовився, від підпису в протоколі та отримання його копії відмовився.

Для з`ясування фактичних обставин справи було викликано свідків.

В судові засідання призначені на 22.01.2020 та 05.02.2020 свідки не з`явилися.

05.02.2020 Новопсковським районним судом Луганської області було винесено постанову про привід вищевказаних свідків у судове засідання на 12.02.2020.

Однак забезпечення виконання постанови про привід свідків працівниками поліції не було здійснено, повторно відібрані пояснення у ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними судами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Суд зазначає, що працівниками поліції не надано належних доказів того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння саме у присутності двох свідків. Письмові пояснення свідків надані працівникам поліції не є належними доказами правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності, оскільки вказані особи у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, а тому їх покази не можуть бути беззаперечним доказом вчинення адміністративного правопорушення. Така правова позиція висловлена Верховним Судом КАС у постанові 560/751/17 від 27.06.2019.

А тому суд приходить до висновку, що в діях працівників поліції вбачається порушення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, так як присутність свідків саме під час відмови правопорушника від проходження медичного огляду не доведена.

Європейський суд з прав людини, зокрема у рішенні від 6 вересня 2005 року у справі «Гурепка проти України», заява № 61406/00, п. 55, ECHR 2005, зазначив, що з огляду на його усталену прецедентну практику, в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично мало кримінальний характер з усіма гарантіями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 6 вказаної Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя; допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення.

Крім того, відповідно до принципу 6 Рекомендації № R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами: 1) особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться в вину; 2) вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані; 3) вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї; 4) вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію; 5) адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

Таким чином суду не надано переконливих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки свідки зазначені в протоколі до судового засідання не з`явилися, здійснення приводу щодо них не забезпечено, пояснення свідка ОСОБА_4 свідчать про те, що будь-яких інших осіб, які б могли бути свідками даної події не було, її свідчення не суперечать поясненням ОСОБА_1 , тому достеменно встановити наявність вини правопорушника не вбачається можливим.

Враховуючи положення Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях і всі сумніви щодо недоведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд вважає, що працівниками сектору реагування патрульної поліції Новопсковського відділу поліції Головного управління національної поліції в Луганській області не було зібрано та надано суду достатньо доказів, з яких можна було б зробити висновок про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення, а тому провадження по даній справі слід закрити.

Керуючись ст.ст. 247,252, 283-285, 287 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у вiдношеннi ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку iз відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Луганського апеляційного суду через Новопсковський районний суд Луганської області.

Суддя: О.С. Стеценко