П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гладій С.В., за участі:

особи, яку притягнуто до адміністративної

відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника ОСОБА_1 - адвоката Дяковського О.С.,

потерпілого - ОСОБА_2 ,

представника ОСОБА_2 - захисника Маляренко Т.С.,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 грудня 2019 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом на строк шість місяців.

Згідно з постановою судді, 27 листопада 2019 року о 18 год. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Хюндай», д.н.з. НОМЕР_1 , в районі будинку № 24 по вул. В.Васильківська в м. Києві, всупереч п. 13.1 Правил дорожнього руху України, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «БМВ», д.н.з. НОМЕР_2 , що спричинило пошкодження транспортних засобів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить указану постанову змінити в частині накладеного на нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, замінивши його на штраф.

Обґрунтовуючи такі вимоги апеляційної скарги, ОСОБА_1 зазначає про те, що стягнення накладене на нього без урахування даних про його особу, що до адміністративної відповідальності, в тому числі за порушення правил дорожнього руху, він притягується вперше, автомобіль використовується у робочих цілях, у зв`язку із чим позбавлення права керування транспортними засобами поставить його сім`ю у скрутне матеріальне становище.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та в його інтересах адвоката Дяковського О.С., які підтримали доводи апеляційної скарги та просили постанову змінити в частині накладеного стягнення, застосувати до ОСОБА_1 штраф, міркування потерпілого та в його інтересах захисника Маляренко Т.С., які заперечували проти задоволення апеляційних вимог, вважаючи постанову суду першої інстанції законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, слід прийти до висновку про те, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з поясненнями ОСОБА_1 під час апеляційного перегляду справи, він не заперечував обставин того, що 27 листопада 2019 року о 18 год., керуючи автомобілем «Хюндай», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. В.Васильківська, 24, в м. Києві, в порушення п. 13.1 Правил дорожнього руху України, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «БМВ», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , а транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Інший учасник дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції підтвердив пояснення, надані ним в суді першої інстанції, зазначаючи, що 27 листопада 2019 року близько 18 год. він керував автомобілем «БМВ», д.н.з. НОМЕР_2 , та рухався в крайній лівій смузі в районі пл. Льва Толстого по вул. В.Васильківська в м. Києві, у напрямку стадіону «Олімпійський». Побачив, що з правої сторони, не дотримуючись безпечної дистанції, наблизився автомобіль «Хюндай», д.н.з. НОМЕР_1 . Він почав сигналити, однак автомобіль під керуванням ОСОБА_1 продовжив свій рух і при цьому своєю задньою частиною автомобіля пошкодив праве крило та бампер його автомобіля.

Наведені пояснення ОСОБА_2 у сукупності із даними протоколу про адміністративне правопорушення, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, - з достатньою повнотою досліджені судом першої інстанції на виконання вимог ст. 280 КУпАП.

А тому, висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за порушення ним п. 13.1 Правил дорожнього руху України, є обґрунтованими та не оспорюються самим ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції.

Що стосується виду та розміру стягнення за вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, то доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості висновку судді місцевого суду в цій частині заслуговують на увагу.

Слід зауважити, що стягнення, визначене судом, повинно бути співрозмірно вчиненому правопорушенню.

Як вбачається зі змісту судового рішення, суддя місцевого суду, врахувавши характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 та його ставлення до скоєного, вважав, що ОСОБА_1 слід піддати адміністративному стягненню у види позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки за встановлених обставин цей вид стягнення буде необхідним та достатнім для досягнення мети, установленої ст. 23 КУпАП.

Однак, при альтернативній санкції статті закону, за порушення якої ОСОБА_1 притягується до відповідальності, піддавши його найбільш суворому виду стягнення, суддя місцевого суду своїх висновків в цій частині достатньо не мотивував та залишив поза увагою положення ст. 30 КУпАП, відповідно до яких позбавлення спеціального права, наданому даному громадянинові, зокрема, права керування транспортними засобами, застосовується за грубе, повторне або систематичне порушення порядку користування цим правом.

Дійсно, за позицією в суді першої інстанції, ОСОБА_1 заперечував свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, але його відношення до скоєного не може бути безумовною підставою для накладення найбільш суворого виду стягнення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не оспорював фактичні обставини дорожньо-транспортної пригоди, вину визнав та щиро розкаявся у вчиненому.

З матеріалів справи слідує, що порушення ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху України не є грубим і не потягло за собою тяжких, в розумінні адміністративної відповідальності, наслідків та виходячи з тих пошкоджень, які зазнали транспортні засоби в дорожньо-транспортній пригоді - значних матеріальних збитків.

У справі відсутні відомості щодо притягнення ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності, тобто про повторне або систематичне порушення Правил дорожнього руху України, як і відомості про обставини, які б обтяжували його відповідальність.

Разом із цим, із додатково наданих документів убачається, що ОСОБА_1 позитивно характеризується за місцем роботи - у Представництві «БМ Лайт (ХК) Компані Лімітед», де працює з 01 серпня 2018 року помічником Голови Представництва, та його твердження про те, що обов`язки помічника передбачають необхідність використання автомобіля та виконання функцій водія - нічим не спростовані.

Отже, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, конкретних обставин справи, особи порушника, обставини, які пом`якшують його відповідальність, слід прийти до висновку про необхідність зміни виду накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення з позбавлення права керування транспортними засобами на штраф в межах санкції ст. 124 КУпАП.

На підставі викладеного, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 13 грудня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом на строк 6 (шість) місяців - змінити.

Пом`якшити вид стягнення, накладений на ОСОБА_1 , та накласти на нього стягнення за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду С.В.Гладій