Справа №: 486/1130/20 Провадження № 3/486/617/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2020 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - Савіна О. І.

при секретарі - Коршак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Южноукраїнського відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дмитрієв Курської області Росії, РНОКПП: НОМЕР_1 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 14.07.2020 року близько 21.30 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання, в квартирі АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство в сім`ї відносно своєї матері ОСОБА_2 , а саме, висловлювався нецензурною лайкою, на зауваження не реагував.

У відповідності до п.3) ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Згідно п.14) ч.1 ст. 1 зазначеного Закону, психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Постановою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 07.10.2019 року, ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП та піддавався адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як, вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень передбачених частиною першою цієї статті.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про місце та час розгляду справи сповіщений вчасно та належним чином, шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням. При цьому, ОСОБА_1 достеменно було відомо, що справа про адміністративне правопорушення відносно нього розглядатиметься в Южноукраїнському міському суді, про що є відмітка в протоколі про адміністративне правопорушення та який містить особистий підпис ОСОБА_1 (а.с. 1). Клопотань про відкладення справи від нього не надходило, тому суд вважає ОСОБА_1 належним чином повідомленим, що є підставою для розгляду справи у його відсутність. З урахуванням наведеного та на виконання вимог ст. 277 Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо строків розгляду справ про адміністративні правопорушення, враховуючи, що судом були здійснені всі передбачені законом способи для забезпечення явки особи, що притягається до адміністративної відповідальності в судове засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 , як передбачено ч.1 ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення підтверджується також письмовими матеріалами справи, а саме, змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 639868 від 14.07.2020 року, який, згідно положень статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є доказом у справі про адміністративне правопорушення та письмовими поясненнями від 14.07.2020 року самого ОСОБА_1 , який зазначив, що дійсно, прийшовши додому в стані алкогольного сп`яніння, вчинив сварку з матір`ю та батьком, виражався нецензурною лайкою, та потерпілої ОСОБА_2 і свідка ОСОБА_3 , які вказали, що перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння їх син виражався нецензурною лайкою, на зауваження не реагував (а.с. 1, 2, 3, 4).

Згідно вимог ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення, згідно положень ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, враховуються характер правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Дослідивши письмові матеріали справи, враховуючи обставини та характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , який не працює, не вперше притягається до адміністративної відповідальності за аналогічне правопрушення, суд вважає доцільним накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт на строк визначений санкцією ч.2 ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення. На думку суду таке адміністративне стягнення буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових адміністративних правопорушень.

У відповідності до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з ОСОБА_1 на користь держави підлягають стягненню витрати пов`язані зі сплатою судового збору.

Керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у вигляді 40 (сорока) годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м.Київ/ 22030106; ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA 0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір розміром 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп..

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає виконанню протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови, перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя Южноукраїнського міського суду Олександр Іванович Савін