Справа № 462/1775/20 Головуючий у 1 інстанції: Гедз Б.М.
Провадження № 33/811/892/20 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2020 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Нички Юрія Вадимовича, розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 10 червня 2020 року,

встановив:

постановою Залізничного районного суду м. Львова від 10 червня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та обрано йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 420,40 грн. судового збору.

Згідно постанови ОСОБА_1 11.03.2020 року о 12.55 год. на вул. Кондукторська, 65 у м. Львові керував автомобілем марки «КІА», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатом тесту № 2559 (2.66‰). Огляд проведено зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Drager» АRВL-0777, на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків. Крім того, ОСОБА_1 11.03.2020 року о 12.55 год. на вул. Кондукторська, 65 у м. Львові керував автомобілем марки «КІА», номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем марки «SКODA», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який по інерційному руху здійснив зіткнення з автомобілем марки «SКODA», номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , які зупинилися попереду, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п. 2.9а, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати дану постанову та винести нову, якою на підставі ч.1 ст. 21 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та передати адміністративні матеріали щодо нього на розгляд трудовому колективу ПАТ «Телерадіокомпанія Люкс» для застосування заходів громадського впливу, а справу закрити.

В обґрунтування покликається на те, що дана постанова підлягає скасуванню з огляду на неправильне застосування норм матеріального права та неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. Вказує, що висновки суду першої інстанції викладені у постанові не відповідають та суперечать обставинам, які були встановлені у ході судового розгляду, зокрема ОСОБА_1 вину визнав повністю, підтвердив обставини щодо здійснення правопорушень, щиро розкаюється у вчиненому, пообіцяв не допускати в подальшому порушень, що свідчить про наявність обставини, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення. Крім того, ОСОБА_1 шкоду власникам пошкоджених автомобілів повністю відшкодував, що підтверджується розписками потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , у яких вони зазначили, що претензій до ОСОБА_1 не мають. Також, в матеріалах справи наявне клопотання генерального директора ПАТ «Телерадіокомпанія Люкс» ОСОБА_5 про закриття провадження у даній справі та передачу матеріалів справи на розгляд трудового колективу для застосування заходів громадського впливу, згідно якого ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності та проявляє себе як особа ініціативна, дисциплінована, відповідальна, користується авторитетом серед колег.

Заслухавши думку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Нички Ю.В, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги суд вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується дослідженими судом доказами, зокрема крім визнання вини ОСОБА_1 , протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 428321 та серії ДПР18 №428322 від 11.03.2020, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 11.03.2020, в якій зафіксована дорожня обстановка, місце розташування та перелік видимих пошкоджень транспортних засобів, письмовими поясненнями ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, показами приладу «Drager Alkotest-6820» АRВL-0777, тест №2559 від 11.03.2020, згідно якого результат тесту ОСОБА_1 (2.66‰), поясненнями ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та відеозаписом події з нагрудного реєстратора працівника поліції, який долучено до матеріалів.

Доводи апелянта про незаконність судового рішення, неповноту та необ`єктивність судового розгляду, істотні порушення судом вимог КУпАП, ст. 19 Конституції України та процесуальних прав особи, яка притягається до відповідальності, неврахування судом вимог ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.

Також, відповідно до ст.21 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

За змістом зазначеної норми закону звільнення від адміністративної відповідальності, в даному випадку, є правом, а не обов`язком суду з урахуванням, зокрема, обставин, зазначених у ст.33 КпАП України.

Водночас, згідно зі ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За загальним визначенням транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а тому на водія покладається величезна відповідальність не тільки за своє життя, а й за життя пішоходів та цілісність майна інших громадян.

Таким чином, діями ОСОБА_1 порушені Правила дорожнього руху України та вчинені ним порушення мають підвищену суспільну небезпеку, адже створювали загрозу життю, здоров`ю та майну самого порушника та інших осіб, оточуючим об`єктам державного, колективного або приватного майна.

Щодо доводів апелянта про те, що попереджувальних цілей щодо ОСОБА_1 можливо досягти без застосування адміністративного стягнення, то враховуючи характер вчиненого правопорушення та особу правопорушника, апеляційний суд не вбачає підстав для застосування положень ст. 21 КУпАП і звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 124, ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення з передачею матеріалів на розгляд громадської організації.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції ст. 124, ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При розгляді справи судом першої інстанції не було допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, а отже підстав для скасування або зміни постанови судді не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Залізничного районного суду м. Львова від 10 червня 2020 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Маліновська-Микич