П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 серпня 2020 року м. Черкаси

Суддя Черкаського районного суду Черкаської області Миколаєнко Т.А., за участі секретарів судових засідань Костроміної Л.В., Щербак-Стерниш Д.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від управління стратегічних розслідувань в Черкаській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України відносно гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Дубіївка Черкаського району Черкаської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої техніком технологом відділу консервації, у минулому начальник команди воєнізованої охорони військової частини НОМЕР_1 , про притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,-

в с т а н о в и л а :

Гр. ОСОБА_1 , будучи 30 травня 2018 року звільненою з посади начальника команди воєнізованої охорони військової частини НОМЕР_1 , являючись згідно з підпунктом «г» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, всупереч вимогам частини другої статті 45 вказаного Закону, несвоєчасно, без поважних причин подала до Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а саме: фактично подала е-декларацію «після звільнення» 24 травня 2019 року, хоча законом визначено строк до 00 годин 00 хвилин 01 квітня 2019 року, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Перед початком судового розгляду справи гр. ОСОБА_1 було роз`яснено права відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, а також положення ст. 63 Конституції України.

У судовому засіданні гр. ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, визнала та пояснила, що не знала про необхідність подання вказаної декларації. Про свій обов`язок дізналася лише з повідомлення, надісланого їй на поштову адресу у травні 2019 року. Наступного дня після отримання вказаного повідомлення подала декларацію «після звільнення». Від кого надійшло повідомлення про необхідність подання декларації: НАЗК чи органу поліції, не пам`ятає, зазначає, що воно не збереглося, а тому надати його суду не має змоги. Зауважує, що умислу на неподання декларації не мала. Вказує, що з моменту вчинення нею вказаного правопорушення, на її думку, пройшло уже більше двох років. Просить суд врахувати її складне матеріальне становище.

Прокурор Лук`янець А.В. у судовому засіданні, що відбулося 17 серпня 2020 року, підтримав обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, зазначивши про наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та просив накласти на неї мінімальне адміністративне стягнення в межах санкції цієї статті - штраф у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Прокурор Потапенко С.В. у судовому засіданні, проведеному 31 серпня 2020 року, погодився з адміністративним стягненням, запропонованим прокурором Лук`янцем А.В.

Вислухавши пояснення гр. ОСОБА_1 , заслухавши думку прокурора, вивчивши матеріали справи, вважаю, що в діях гр. ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, виходячи з наступних підстав.

Так, судом установлено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 246 від 25 листопада 2013 року, гр. ОСОБА_1 призначено на посаду начальника команди воєнізованої охорони військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 117 від 30 травня 2018 року її звільненою з указаної посади з 30 травня 2018 року.

За приписами частини 9 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII військовослужбовцями є особи, які проходять військову службу.

За змістом частини дванадцятої статті 6 вказаного Закону військові посадові особи - це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством.

Суд зауважує, що норми Закону України "Про запобігання корупції" поширюються лише на військових посадових осіб, тобто тих військовослужбовців, які займають штатні посади, пов`язані з адміністративно-господарськими чи організаційно-розпорядчими функціями.

У пункті 1 роз`яснення Національного агентства з питань запобігання корупції від 03 серпня 2020 року № 8 «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, військовослужбовцями та іншими окремими категоріями суб`єктів декларування» зазначено, що адміністративно-господарські функції (обов`язки) це обов`язки з управління або розпорядження державним, комунальним майном (установлення порядку його зберігання, переробки, реалізації забезпечення контролю за цими операціями тощо). Такі повноваження в тому чи іншому обсязі є у начальників планово-господарських, постачальницьких, фінансових відділів і служб, завідувачів складів, їх заступників, керівників відділів підприємств, відомчих ревізорів та контролерів тощо.

Організаційно-розпорядчі функції (обов`язки) це обов`язки з керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форм власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, комунальних підприємств, установ або організацій, їхні заступники, керівники структурних підрозділів, їхні заступники, особи, які керують ділянками робіт.

Аналогічні за змістом роз`яснення наведено у пункті 14 розділу ІІ роз`яснення Національного агентства з питань запобігання корупції від 13 лютого 2020 року № 1 «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю».

Отже, суб`єктами декларування є військовослужбовці, які:

- обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків;

- спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством.

Відповідно до наказу Міністерства оборони України № 560 від 25 жовтня 2016 року «Про затвердження Положення про воєнізовану охорону об`єктів Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту, Інструкції з організації та несення вартової служби воєнізованою охороною на об`єктах Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту», зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 16 листопада 2016 року за № 1490/29620, начальник загону (команди, групи) ВОХОР відповідає, серед іншого, за: - організацію та несення служби особовим складом загону (команди, групи); його спеціальну підготовку, морально-психологічний стан та трудову дисципліну; додержання вимог безпеки під час несення служби; - стан і зберігання зброї, боєприпасів та іншого майна загону (команди, групи). Начальник загону (команди, групи) ВОХОР зобов`язаний, в тому числі: - керувати особовим складом загону (команди, групи) ВОХОР, стежити за точним виконанням особовим складом вимог табеля, постів та інструкцій з питань організації і здійснення охорони та пропускного режиму і не менш як три рази на тиждень (з них один раз уночі) раптово перевіряти несення служби вартою; - організовувати та постійно здійснювати контроль за несенням служби особовим складом ВОХОР; - особисто здійснювати контроль за зміною варт і отриманням (здаванням) зброї особовим складом ВОХОР; - не менше одного разу на місяць перевіряти наявність і стан зброї та боєприпасів загону (команди, групи) ВОХОР і запасу бойових патронів у варті, про що робити записи у книзі огляду, перевірки наявності, стану зберігання зброї та боєприпасів і в книзі обліку запасу бойових патронів, забезпечувати надійність їх зберігання та боєздатність, стежити за справністю технічних засобів охорони і засобів пожежної сигналізації, а також правильністю їх експлуатації.

Відтак, суд вважає доведеним той факт, що посада начальника команди воєнізованої охорони військової частини пов`язана з адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями, а тому гр. ОСОБА_1 згідно з підпунктом «г» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією.

Абзацом другим частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» (у редакції, що діяла на час вчинення адміністративного правопорушення), передбачено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

У пункті 1 розділу І роз`яснення Національного агентства з питань запобігання корупції від 13 лютого 2020 року № 1 «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю» вказано, що декларація після звільнення декларація, яка подається відповідно до абзацу другого частини другої статті 45 Закону з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» та «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація.

Згідно з вимогами пункту 1 частини 1 статті 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи:

- органів внутрішніх справ (Національної поліції) (172-4 - 172-9 (за винятком правопорушень, вчинених службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище);

- Національного агентства з питань запобігання корупції (статті 172-4 - 172-9 (в частині правопорушень, вчинених службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище).

Зважаючи на те, що припинення гр. ОСОБА_1 діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави, відбулося 30 травня 2018 року, вона мала у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня 2019 року подати «декларацію після звільнення», яка б охоплювала звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня 2018 року включно).

При цьому, з даних інформаційно-телекомунікаційної системи Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розміщених на сайті: public.nazk.gov.ua, вбачається, що таку декларацію нею подано 24 травня 2019 року.

ОСОБА_2 ознакою правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є несвоєчасне подання декларації без поважних причин. Тобто, за наявності останніх відповідальність виключається.

Згідно з пунктом 2 роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» № 223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 року під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

Вважаю, що поважні причини несвоєчасності подання гр. ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції декларації після звільнення відсутні, оскільки гр. ОСОБА_1 була попереджена про обмеження, передбачені Законом України «Про запобігання корупції», та обізнана щодо алгоритму подання електронних декларацій, враховуючи її попередній досвід їх подання.

Крім того, зауважую, що твердження гр. ОСОБА_1 про неподання декларації у зв`язку з необізнаністю в законодавстві, не можна взяти до уваги, оскільки статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що правопорушення, пов`язане з корупцією - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони й обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. З цього Закону.

Отже, вказані обставини не є підставою для закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу такого правопорушення.

Разом з тим, відповідно до частини четвертої статті 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

При цьому, у самому протоколі про адміністративне правопорушення № 161/2020 від 28 липня 2020 року зазначено, що днем виявлення вчиненого правопорушення слід вважати дату складення протоколу про адміністративне правопорушення 28 липня 2020 року, так як на момент складання протоколу були зібрані усі необхідні докази, що в сукупності свідчать про всі ознаки правопорушення та існувала можливість вручити вказаний протокол особі, виконавши дії, визначені частинами 2 - 4 статті 256 КУпАП.

Суд не може погодитись з такими твердженнями, з огляду на наступне.

Так, у матеріалах справи міститься рапорт старшого оперуповноваженого УСР в Черкаській області ДСР НП України майора поліції Шевкуна С. від 30 квітня 2020 року (а.с. 12-13), з якого вбачається, що останнім у ході роботи з матеріалами відносно гр. ОСОБА_1 щодо можливого порушення вимог ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, встановлено факт подання нею декларації «після звільнення» о 16 годині 12 хвилин 24 травня 2019 року.

З наведеного слідує висновок, що не пізніше 30 квітня 2020 року управлінню стратегічних розслідувань в Черкаській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України вже було достовірно відомо про вчинення гр. ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Подібного висновку дійшов і прокурор Лук`янець А.В., зазначивши у судовому засіданні, що на час направлення запиту до військової частини відносно гр. ОСОБА_1 , тобто до 06 травня 2020 року, працівникам поліції уже було відомо про факт несвоєчасного подання останньою декларації «після звільнення».

Датою вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є гранична дата, до закінчення якої необхідно подати декларацію.

Як уже зазначалося, зважаючи на те, що припинення гр. ОСОБА_1 діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави, відбулося 30 травня 2018 року, вона мала у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня 2019 року подати «декларацію після звільнення», яка б охоплювала звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня 2018 року включно).

Відтак, на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строки накладення адміністративного стягнення не минули.

За вказаних обставин, суд дійшов до висновку, що вина гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, у судовому засіданні доведена:

- даними протоколу № 161/2020 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, від 28 липня 2020 року;

- рапортом старшого оперуповноваженого УСР в Черкаській області ДСР НП України майора поліції Шевкуна С. від 30 квітня 2020 року;

- відомостями, отриманими з офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції «nazk.gov.ua»;

- послідовністю дій користувача « Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які вчинила ОСОБА_1 ;

- особовою карткою працівника ОСОБА_1 ;

- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 246 від 25 листопада 2013 року;

- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 117 від 30 травня 2018 року;

- службовою характеристикою гр. ОСОБА_1 від 29.05.2018 року;

- посадовими обов`язками начальника команди воєнізованої охорони військової частини НОМЕР_1 ;

- листом Управління інформаційно-аналітичних систем та захисту інформації;

- поясненнями гр. ОСОБА_1 у судовому засіданні.

В той же час суд враховує, що гр. ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, виключно позитивно характеризується за місцем колишньої роботи військовою частиною НОМЕР_1 , наявність обставини, що пом`якшують відповідальність винної, а саме щирого каяття, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність гр. ОСОБА_1 , незначний строк затримки подачі декларації та відсутність наміру уникнути фінансового моніторингу доходів. Зазначені обставини, на думку суду, суттєво знижують суспільну шкоду вчиненого гр. ОСОБА_1 правопорушення, яке не становить великої суспільної небезпеки, а тому, зважаючи на те, що тяжких наслідків від скоєного правопорушення не настало, суд дійшов висновку, що вчинене нею правопорушення можливо вважати малозначним. Відтак, суд вважає доцільним застосувати положення ст. 22 КУпАП та звільнити гр. ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого нею адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Суд зауважує, що зазначена норма закону не містить будь-якого переліку умов або обставин, наявність яких дозволила б судити про малозначність правопорушення, а також застережень щодо неможливості її застосування до окремих складів адміністративних правопорушень.

За змістом ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження.

Відтак, провадження у справі слід закрити.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір стягується лише в разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, тому в даному випадку судовий збір стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 35, ст. 172-6, ст. 283-285 КУпАП, суддя, -

у х в а л и л а :

Звільнити гр. ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана до судової палати у кримінальних справах Черкаського апеляційного суду через Черкаський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Т. А. Миколаєнко