ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2020 Провадження №3/425/84/20

Справа № 425/59/20 місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі головуючого судді Коваленка Дениса Сергійовича, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ),

в с т а н о в и в :

До Рубіжанського міського суду Луганської області, 09 січня 2020 року надійшов протокол серії АА №241913 від 19 грудня 2019 року про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , за частиною 2 статті 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі за текстом - КУпАП), з матеріалами.

Постановою Рубіжанського міського суду Луганської області від 10 січня 2020 року, у справі про адміністративне правопорушення на підставі вказаного протоколу з матеріалами, було призначено відкрите судове засідання на 23 січня 2020 року на 09 годину 30 хвилин.

Аргументи держави Україна, в особі старшого лейтенанта поліції Рубіжанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області Черепівського Артема Анатолійовича, який склав протокол, полягали у тому, що 05 грудня 2019 року ОСОБА_2 не вжила заходів по утриманню собаки, породи «вівчарка», у зв`язку із чим майну ОСОБА_3 у вигляді двох курей, була завдана шкода, через їх придушення собакою. А за це передбачена адміністративна відповідальність частиною 2 статті 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позиція ОСОБА_2 полягала у тому, що хоча дійсно у неї є пес, породи «вівчарка», вона особисто не бачила щоби він яким-небудь чином пошкодив курей ОСОБА_3 . На її городі, 05 грудня 2019 року, курей не було, але вона дійсно у той день, приблизно біля 18 години відпустила собаку з повідка та він бігав по її двору без намордника, оскільки вона проживає одна, а так безпечніше. Разом з цим вона відзначала, що її вини у пошкодженні двох курей немає, оскільки кури повинні бути у такий час у сараї, а огорожа території ОСОБА_3 дуже погана і кури могли зайти на її територію самі. І взагалі, ОСОБА_3 не є її безпосередньою сусідкою, а через діру у її власному подвір`ї допустила вигул курей на території сусідської земельної ділянки.

А потерпіла ОСОБА_3 , як свідок, дала суду наступні покази: 05 грудня 2019 року, приблизно о 18 годині, вона прийшла з роботи і побачила на власному городі за адресою: АДРЕСА_1 вулиця Шкільна 43/2, розірваних на смерть двох курей, а на території двору ОСОБА_1 бігає її собака, породи «вівчарка», який побачивши мене одразу прибіг у її двір та лаяв на неї. Вона викликала поліцію, які оглянули цих двох курей, зважили їх, але запропонували вирішити питання з ОСОБА_1 без суду. На наступний день, по дзвінку сусідів, вона прийшла додому у день, оскільки той же собака у її дворі, бігав за курами, а сусіди його відганяли, а пізніше покусав кролів, що були у клітках. Через, що вона написала письмову заяву у поліцію з проханням притягти її до відповідальності.

Разом з цим, ОСОБА_3 підтвердила, що ОСОБА_1 вибачилась перед нею та після цього собака ОСОБА_1 вже не був помічений у її дворі. А що стосується земельної ділянки сусідів, які безпосередньо межують з земельною ділянкою ОСОБА_1 , то її кури там гуляють, оскільки власники цієї земельної ділянки дали на це свій дозвіл.

А суд, на основі всебічного, повного та об`єктивного дослідження і оцінки кожного зібраного особою, яка склала протокол доказу, а також у його сукупності з іншими доказами, встановив наступні обставини:

05 грудня 2019 року, за місцем свого проживання ( АДРЕСА_1 ) ОСОБА_1 , приблизно о 18 годині, допустила вигул своєї собаки, породи «вівчарка», на власному подвір`ї, без намордника та повідка, внаслідок чого її собака безперешкодно, користуючись погано огородженою межею земельної ділянки ОСОБА_1 із межею земельної ділянки її безпосередніх сусідів, та межею ОСОБА_3 потрапив на подвір`я останньої ( АДРЕСА_2 Рубіжне Луганської області, вулиця Шкільна, 43/2), де позбавив життя двох її курей (а.с.1,2,3-4,29 протокол про адміністративне правопорушення, заява про порушення правил вигулу собак, пояснення ОСОБА_3 , пояснення ОСОБА_1 , копія опису меж земельної ділянки ОСОБА_1 , показання ОСОБА_3 , як свідка).

Поліцейські, які прибули на місце події за викликом і на підставі повідомлення ОСОБА_4 , оглянули двох курей на місці та зважили їх, як один кілограм (а.с.2 копія відомостей з бази даних поліції, показання свідка ОСОБА_3 та а.с.5 довідка про вартість кілограму живої курки), але порадили врегулювати питання без суду.

06 грудня 2019 року, прийшовши додому по дзвінку сусідів, ОСОБА_3 побачила на своїй земельній ділянці, як «вівчарка» ОСОБА_1 бігає за її курами, а сусіди намагаються його відігнати (показання ОСОБА_3 , як свідка). Через, що вона написала письмову заяву у поліцію, дала пояснення та просила притягти ОСОБА_1 до відповідальності (а.с.3,4 заява та пояснення ОСОБА_3 ).

Але після цього, ОСОБА_1 вибачилась перед ОСОБА_3 і її собаку, у своєму дворі, ОСОБА_3 більше не бачила (пояснення ОСОБА_1 та показання ОСОБА_3 ).

Разом з цим, 19 грудня 2019 року, старший лейтенант поліції Рубіжанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області Черепівський Артем Анатолійович, склав протокол про адміністративне правопорушення (серії АА№214913) відносно ОСОБА_1 , вважаючи, що вона вчинила правопорушення, передбачене частиною 2 статті 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.1 протокол про адміністративне правопорушення).

Також, лейтенант поліції отримав відомості про середню риночну вартість одного кілограму живої домашньої курки на дочірному підприємстві «Рубіжанський ринок Луганської обласної спілки споживчих товариств», що становить 85 гривень (а.с.5-6 запит поліцейського та відповідь директора ринку).

09 січня 2020 року, протокол разом з усіма зібраними доказами, надійшов до Рубіжанського міського суду Луганської області (а.с.8 супровідний лист).

Будь-яких вимог про відшкодування завданої шкоди у цій справі, ОСОБА_3 не заявляла (а.с.1-29).

І суд, на підставі цих обставин, оцінюючи те, чи було вчинено ОСОБА_2 адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 154 КУпАП, застосовуючи наступні норми матеріального права, дійшов до таких висновків:

Положення пункту 22 частини 1 статті 92 Конституції України гарантують, що виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них.

При цьому суд враховує, що законодавство України про адміністративні правопорушення складається з Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі за текстом - КУпАП) та інших законів України (стаття 2 КУпАП).

Так, положеннями частини 2 статті 154, у їх поєднанні із частиною 1 цієї ж статті КУпАП, серед іншого передбачено, що вигул собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи у не відведених для цього місцях, що спричинили заподіяння шкоди майну людей є адміністративним правопорушенням.

Наведені положення кореспондуються із положеннями частини 1 статті 1, частини 7 статті 9 та частини 1 статті 22 Закону України «Про захист тварин від жорсткого поводження» від 21 лютого 2006 року №3447-IV, за якими, домашніх тварин (до яких відносяться собаки) у вільному вигулі дозволяється утримувати на ізольованій, добре огородженій території (на прив`язі або без неї); але для здійснення вигулу тварини поза місцем її постійного утримання, особа, яка утримує домашню тварину, зобов`язана забезпечити наявність намордника, повідка, що необхідні для здійснення вигулу домашньої тварини поза місцем такого утримання.

При цьому суд враховує, що згідно з частиною 8 статті 9 та частиною 1 статті 35 цього ж закону, фізичні особи, які утримують домашніх тварин, зобов`язані не допускати порушень прав і законних інтересів інших фізичних і юридичних осіб та не створювати загрози безпеці людей, а також інших тварин; а за порушення вимог цього закону, такі особи несуть у тому числі й адміністративну відповідальність.

Як вже було встановлено судом, ОСОБА_2 утримує в себе домашню тварину у вигляді собаки, породи «вівчарка», але як свідчать події, що відбулись 05 грудня 2019 року, на не добре огородженій території, яка для собаки не є ізольованою, оскільки її собака зміг потрапити через огорожу, як до земельної ділянки її безпосередніх сусідів, так і до подвір`я (земельної ділянки) ОСОБА_3 , яка межує безпосередньо із сусідами ОСОБА_1

І як раз внаслідок того, що ОСОБА_2 , як утримувач цієї собаки допустила бездіяльність, а саме: не вжила заходів по її належному утриманню, тобто не створила для неї добре огороджену та ізольовану територію, 05 грудня 2019 року ОСОБА_2 допустила вигул своєї собаки без повідка та намордника на території подвір`я сусідки: ОСОБА_5 , яке до того ж спричинило заподіяння шкоди її майну у вигляді двох курей.

А за таких обставин,які підтверджуються зібраними особою, яка склала протокол, доказами, поза всяким розумним сумнівом підтверджується, що 05 грудня 2019 року, ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 154 КУпАП, і саме вона винна у його вчиненні, за що підлягає адміністративній відповідальності.

Суд узяв до уваги аргументи ОСОБА_1 про те, що огорожу повинні були полагодити та убезпечити від собаки, як її безпосередні сусіди, так і ОСОБА_3 , але суд не може погодитись з такими аргументами, оскільки власником собаки є саме ОСОБА_1 , а закон вимагає саме від неї, як власника тварини, створити для неї добре огороджену та ізольовану територію. Чого вона не зробила, а також допустила вигул своєї собаки без повідка та намордника.

Тож, погано огороджена територія її безпосередніх сусідів чи територія домоволодіння ОСОБА_3 не може бути сприйнята судом як обставина, що виправдовує чи звільняє від відповідальності ОСОБА_1 .

Інші обставин, які б виключали адміністративну відповідальність, а також обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_2 , судом не встановлено. А тому, вона підлягає адміністративній відповідальності, на загальних підставах.

В силу положень статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим кодексом та іншими законами України; при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

За своїм характером, вчинене ОСОБА_6 адміністративне правопорушення, з огляду на його об`єкт, є серйозним.

Суду не надано доказів того, що вона має у суспільстві погане соціальне обличчя, що вона вчиняла у минулому протиправну поведінку. Суд має докази її віку, статі, місця роботи та місця її проживання, а відомості про її притягнення до адміністративної відповідальності за таке ж або подібне правопорушення відсутні, що суд і враховує. При цьому суд бере до уваги те, що за поясненнями ОСОБА_6 , сумніватись у яких суд не бачить підстав, з доходів, вона має тільки пенсію, розмір якої складає 1754 гривні і не працює.

Разом з цим суд враховує, що потерпіла ОСОБА_3 під час надання показань підтвердила, що ОСОБА_1 вибачилась перед нею, і після того, собака ОСОБА_1 на території земельної ділянки ОСОБА_3 помічений не був.

Адміністративне стягнення, передбачене санкцією частини 2 статті 154 КУпАП являє собою штраф від 3 до 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на підставі пункту 5 підрозділу 1 Розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України складає від 51 до 85 гривень, з конфіскацією тварини.

Відповідно до положень частини 1 статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності, метою застосування якої є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, врахувавши встановлені і вказані вище судом обставини для вирішення питання про накладення на ОСОБА_6 стягнення, передбаченого частиною 2 статті 154 КУпАП, суд вважає, що накладення на неї штрафу у мінімальному розмірі, тобто 51 гривня, буде достатньою мірою відповідальності за вчинене нею адміністративне правопорушення.

При цьому суд враховує, що при наданні суду показань потерпіла засвідчила, що ОСОБА_1 вибачилась перед нею до того, коли справу було передано в суд, а її собака більше не був помічений у дворі ОСОБА_3 також суд бере до уваги те, що правопорушення було вчинено ОСОБА_6 уперше і вона вже вжила заходів, завдяки яким її собака не гуляє за межами її земельної ділянки, а тому підстав конфіскувати собаку ОСОБА_1 , як покарання, у цій справі, немає. На думку суду, це було би явно не справедливим покаранням через його не співмірність.

Разом з цим, відповідно до положень статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

А згідно з частиною 5 статті 4 Закону України „Про судовий збір, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на підставі частини 1 цієї ж статі та положень статті 7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2020 рік складає 420 гривень 40 копійок.

Таким чином, оскільки суд накладає адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , то з неї підлягає стягненню судовий збір у розмірі 420 гривень. При цьому суд врахував, що підстав для застосування статті 8 Закону України «Про судовий збір», не має.

Отже, керуючись статтями 1,2,7,8,9,10,17-24,26,27,33-38,40-1,154,221,245-253,254-255,268,271,276,279,280,283-285,287,294,298-300,304,305,306 КУпАП, суд,

в и р і ш и в:

Визнати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Рубіжанським МВ УМВС України в Луганській області 10 вересня 1997 року, місце проживання: АДРЕСА_1 ) винуватою у вчиненні нею 05 грудня 2020 року адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 51 (п`ятдесят одна) гривня.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Рубіжанським МВ УМВС України в Луганській області 10 вересня 1997 року, місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок, на користь Держави Україна (стягувач: Державна судова адміністрація України, місце знаходження: 01601, місто Київ, вулиця Липська, будинок 18/5; ідентифікаційний код: 26255795; реквізити для зарахування коштів: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UА0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанову може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом 10 (десяти) днів, з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. А у разі подання апеляційної скарги у вказаний строк, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення.

Копію постанови направити ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Судовий збір має бути сплачений ОСОБА_1 на наступний робочий день, після набрання цією постановою законної сили.

Постанова може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання нею законної сили, з урахуванням строків для сплати ОСОБА_1 судового збору.

Для недопущення звернення цієї постанови до примусового виконання, ОСОБА_1 слід надати до апарату Рубіжанського міського суду Луганської області документи, що підтвердять сплату нею судового збору у розмірі, за реквізитами та у строки, що передбачені цією постановою.

Після набрання цією постановою законної сили, у випадку несплати судового збору у вказані в цій постанові строки, направити копію цієї постанови до органу державної виконавчої служби за місцем проживання ОСОБА_1 , її роботи або за місцезнаходженням її майна.

Суддя Д.С.Коваленко