ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/761/20 Номер провадження 33/814/582/20Головуючий у 1-й інстанції Максименко Л. В. Доповідач ап. інст. Костенко В. Г.
Категорія: ч.1 ст.130 КпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2020 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Костенко В.Г.,

з секретарем Гнітько А.М.,

з участю порушника ОСОБА_1 ,

його захисника Черкасова М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою порушника ОСОБА_1 на постанову судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 16 липня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, одружений, працюючий слюсарем ТОВ «Вентиляторний завод «Горизонт»,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, з накладенням адміністративного стягнення - штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10200 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420, 40 грн.

Згідно з постановою судді ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 10 травня 2020 року близько 13 год. керував автомобілем АЗЛК-2140, д.н.з. НОМЕР_1 , по вулиці Набережна Грунь в м. Гадяч Полтавської області з ознаками алкогольного сп`яніння та, в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України, відмовився в присутності двох свідків від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді, а провадження по справі стосовно нього закрити на підставі п.1 ст. 247 КпАП України, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу обґрунтовує відсутністю доказів на підтвердження факту керування ним автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Стверджує, що поліцейські його не зупиняли, а алкоголь він вживав після керування транспортним засобом, який зламався.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення порушника та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, приходжу до такого.

Висновки судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на зібраних у встановленому порядку і перевірених в судовому засіданні доказах.

Доводи порушника про недоведеність факту керування ним транспортним засобом 10 травня 2020 року близько 13 год. по вулиці Набережна Грунь в м. Гадяч Полтавської області є непереконливими.

В судовому засіданні ОСОБА_1 погоджувався, що перебував у стані алкогольного сп`яніння, не заперечував свою відмову під проходження огляду на стан сп`яніння, але стверджував, що випив пива після того як його автомобіль зламався.

Проте, як правильно встановив суддя місцевого суду, заперечення ОСОБА_1 факту керування автомобілем є суперечливими, нелогічними та спростовуються об`єктивними даними відеозапису події, а тому не можуть бути доказом невинуватості ОСОБА_1 .

Більше того, відповідно до постанови серії БАА №317454 від 10 травня 2020 року, яка набрала законної сили, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КпАП України, а саме за керування того дня близько 13 год. автомобілем АЗЛК-2140, д.н.з. НОМЕР_1 , по Набережна Грунь в м. Гадяч Полтавської області, не маючи при собі посвідчення водія.

При цьому дану постанову ОСОБА_1 не оскаржував, що підтвердив в засіданні апеляційного суду.

Приписами п.2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пленум Верховного Суду України в п.27 постанови від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що відповідальність за ст.130 КпАП України несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами ст.255 КпАП України, та відповідає вимогам ст.256 цього Кодексу.

Жодних об`єктивних даних, які б свідчили про недопустимість цього протоколу як доказу матеріали справи не містять і в апеляційній скарзі не наведено.

Доводи порушника про вживання ним алкогольних напоїв після зупинки автомобіля не спростовують висновків судді про його винуватість у відмові від проходження відповідного огляду.

Враховуючи викладене, з огляду на дотримання приписів закону працівниками патрульної поліції при складанні протоколу та суддею під час розгляду справи, вважаю обґрунтованим висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та правильною кваліфікацію його дій за ч.1 ст.130 КпАП України.

Стягнення накладене у відповідності з вимогами ст.33 КпАП України, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини та майнового стану.

Також суддею місцевого суду, з урахуванням роз`яснень Верховного Суду, обґрунтовано проведено розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України, яке було вчинене до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», відповідно до цієї статті у редакції, чинній на час вчинення таких діянь.

Судове рішення належним чином мотивоване і відповідає вимогам ст.283 КпАП України. Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови судді не встановлено.

Враховуючи викладене, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 16 липня 2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду Костенко В.Г.