Справа № 201/746/20
Провадження № 3/201/650/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ст. 122-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 26 листопада 2019 року о 22 годині 10 хвилин, керуючи автомобілем «Тойота», д/н НОМЕР_1 , в районі буд. № 2-г по вул. Ливарна в м. Дніпрі, став учасником дорожньо-транспортної пригоди з автомобілем «КІА», д/н НОМЕР_2 , після чого залишив місце пригоди та не повідомив поліцію. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 був неодноразово належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, однак до суду не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи за його відсутності, оскільки це буде відповідати вимозі розгляду справи судом в розумні строки, що є складовою права на справедливий судовий розгляд для усіх учасників процесу. Крім того, слід зазначити, що Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Отже, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Водій ОСОБА_2 у судовому засіданні підтвердив фактичні обставини справи, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та пояснив, що в день пригоди залишив свій автомобіль «КІА» на власному місці для паркування. Пізніше, знаходячись вдома, йому зателефонував консьєрж ОСОБА_3 , яка повідомила, що на його автомобіль було здійснено наїзд їх сусідом ОСОБА_1 , при цьому останній не залишився на місці пригоди та пішов додому, а тому ним було викликано патрульну поліцію, службовими особами якої було складено даний протокол.

Дослідивши під час судового розгляду матеріали справи про адміністративне правопорушення, а також надані сторонами докази, суд робить висновок про винуватість правопорушника ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Так, винність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підтверджується: рапортом інспектора патрульної поліції, яким зафіксовано виїзд на місце дорожньо-транспортної пригоди; схемою місця дорожньо-транспортної події від 26 листопада 2019 року, на якій з одного боку зображена ділянка дороги, де відбулась подія зіткнення, напрямки руху та розташування транспортних засобів після цього, також з зворотнього боку даної схеми зазначено перелік видимих пошкоджень вищезазначених транспортних засобів, механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення; фотографіями з місця ДТП, які доповнюють повну картину дорожніх умов та обстановки на даній ділянці дороги; фотографіями автомобіля «Тойота» з механічними пошкодженнями, які повністю зіставляються з механізмом події даного зіткнення та пошкодженнями на іншому автомобілі «КІА»; поясненнями водія-учасника дорожньо-транспортної події ОСОБА_2 , а також письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 , відповідно до яких ОСОБА_1 дійсно порушив правила дорожнього руху, які призвели до дорожньо-транспортної події з автомобілем «КІА», після чого останній залишив місце даної пригоди за зазначених обставин.

Таким чином, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про доведеність вини правопорушника в залишенні водієм транспортного засобу на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП

При визначені виду і розміру стягнення враховую характер вчиненого правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність.

З урахуванням викладеного вважаю за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, стягнути з правопорушника судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284, 299 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та накласти на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі двохсот п`ятдесяти п`яти гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі чотирьохсот двадцяти гривень сорока копійок.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.

Постанова набрала чинності:

Суддя: В.М. Гончаренко