Справа № 308/4315/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
28.08.2020 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., розглянувши апеляційну скаргу, яку подала захисниця ОСОБА_1 адвокатка Ковальчук О.В.,
В С Т А Н О В И В :
постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 липня 2020 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 420,40 грн.
Згідно постанови, 29 квітня 2020 року, о 22 год. 25 хв., у м. Ужгород, по вул. С. Мартина, 8, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився у встановленому законодавством порядку в присутності двох свідків. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги передбачені п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі адвокатка Ковальчук О.В. вказує на те, що постанова судді є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню. Зазначає, що відеозапис з нагрудної камери працівника поліції є не безперервним та постійно переривається, і його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі. Стверджує, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені в повній мірі відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме у графі «особу встановлено» відсутні дані документу, що посвідчує особу. Також вказує на те, що в протоколі відсутній підпис ОСОБА_1 у графі «підпис особи, ознайомленої з місцем, часом розгляду справи та якій роз`яснено її права та обов`язки». Просить постанову скасувати, а провадження в справі закрити у зв`язку із відсутністю події і складу в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності ОСОБА_1 та його захисниці адвокатки Ковальчук О.В., неявка яких з урахуванням положень ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає її розгляду. При цьому, враховується, що: ОСОБА_1 та адвокатка Ковальчук О.В. належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи; даних про поважність причин їх неявки до апеляційного суду та заяви про відкладення розгляду справи на інший термін від них не надходило.
Апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та перевірених апеляційним судом доказів, яким дана правильна оцінка в постанові.
Так, протоколом про адміністративне правопорушення підтверджено, що 29 квітня 2020 року, о 22 год. 25 хв., у м. Ужгород, по вул. С. Мартина, 8, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився у встановленому законодавством порядку в присутності двох свідків. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги передбачені п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а. с. 1).
З наявних у матеріалах справи письмових пояснень громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вбачається, що 29.04.2020 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були присутні в якості свідків при складанні протоколу щодо ОСОБА_1 , і в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я (а. с. 3 - 4).
Із протоколу про адміністративне затримання вбачається, що 29 квітня 2020 року, о 21 год. 50 хв., у м. Ужгород, по вул. С. Мартина, 8, був затриманий ОСОБА_1 , і доставлений до чергової частини Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області у зв`язку з вчиненим ним адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 130 КУпАП для встановлення його особи та складання протоколу. Про затримання ОСОБА_1 повідомлено його брата ОСОБА_4 (а. с. 5).
Із рапорту поліцейського взводу 1 роти 3 батальйону КУПП в Закарпатській області Гапака В. вбачається, що 29 квітня 2020 року, о 21 год. 50 хв., у м. Ужгород, по вул. С. Мартина, 8, був затриманий ОСОБА_1 , і доставлений до чергової частини Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області у зв`язку з вчиненим ним адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 130 КУпАП. Щодо ОСОБА_1 складено відповідний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а транспортний засіб залишено на місці зупинки по вул. Тлехаса, 16 в м. Ужгород (а. с. 6).
Із постанови про накладення адміністративного стягнення вбачається, що 29 квітня 2020 року, о 21 год. 31 хв., у м. Ужгород, по вул. Тлехаса, 16, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , перетнув суцільну лінію д. з. 1.1 ПДР, не пред`явив на вимогу поліцейського посвідчення водія відповідної категорії, а також поліс страхування цивільної відповідальності, чим порушив вимоги передбачені п. п. 8.5.1 та 2.4 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 126 та ч. 1 ст. 122 КУпАП, за що на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень (а. с. 7).
Із довідки інспектора адміністративної практики УПП в Закарпатській області вбачається, що 21.11.2018 ОСОБА_1 отримував посвідчення водія відповідної категорії на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 , (категорія В, 1, В) (а. с. 7).
Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, і зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.5 ПДР та його винуватість у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що інспектор взводу 1 роти 3 батальйону КУПП в Закарпатській області Гапак В. був упереджений при проведенні перевірки та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що в нього були підстави для обмови ОСОБА_1 та фальсифікації протоколу, і що він зацікавлений у результатах розгляду справи у підтвердження таких даних у матеріалах справи відсутні які-небудь докази, і таких до апеляційної скарги не додано.
Тому, апеляційний суд приходить до висновку про те, що інспектор Гапак В. при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.
Крім того, під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено й даних про те, що в громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були залучені в якості свідків відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння, були підстави для обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, зокрема, у відмові від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я, такі дані в матеріалах справи також відсутні й до апеляційної скарги таких також не додано.
Доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис з нагрудної камери працівника поліції є не безперервним та постійно переривається, і його не можна вважати належним та допустимим доказом у справі, - апеляційний суд вважає такими, що не спростовують факту порушення ОСОБА_1 вимог передбачених п. 2.5 ПДР, та відповідно, і висновок суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, оскільки його вина підтверджується наявними в матеріалах справи та вищенаведеними доказами, якими достовірно підтверджується факт відмови ОСОБА_1 у присутності двох свідків від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я.
З вищевказаних підстав відхиляються і доводи апеляційної скарги про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені в повній мірі відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме у графі «особу встановлено» відсутні дані документа, що посвідчує особу, що в протоколі відсутній підпис ОСОБА_1 у графі «підпис особи, ознайомленої з місцем, часом розгляду справи та якій роз`яснено її права та обов`язки».
Тому, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги, які не знайшли свого підтвердження спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.
З урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винним у порушенні вимог, передбачених пунктом 2.5 ПДР та, відповідно, у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення; що адміністративне стягнення на нього накладено в межах санкції вищевказаної статті, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.
На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.
При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу не заявлялось, а також те, що ОСОБА_1 , маючи достатньо часу та можливості не звертався із відповідними заявами до посадових осіб правоохоронних органів про те, що відеозапис з нагрудної камери працівника поліції є не безперервним та постійно переривається і може бути сфальшованим, про вчинення дій, які можуть бути розцінені як кримінально-карні, що не з`явившись на розгляд справи, будучи належним чином повідомленим про час та місце її розгляду, ОСОБА_1 позбавив себе можливості заявити в ході апеляційного розгляду клопотання, у тому числі й про виклик свідків, та надати які-небудь докази у підтвердження обґрунтованості доводів апеляційної скарги, чим позбавив себе можливості реалізувати своє право на захист.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу, яку подала захисниця ОСОБА_1 адвокат Ковальчук О.В., залишити без задоволення.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 липня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан