Провадження №: 3/752/7524/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

20 серпня 2020 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши матеріали об`єднаних адміністративних справ про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 ,який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,-

встановив:

ОСОБА_1 , як особа, яка була піддана стягненню за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, за ознаками вчинення домашнього насильства, повторно протягом року, а саме 20.08.2020 р. о 02 год. 37 хв., перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив конфлікт з колишньою дружиною ОСОБА_2 , в ході якого висловлювався нецензурною лайкою на її адресу.

ОСОБА_1 суду пояснив, що дійсно у визначений в протоколі день і час у нього був конфлікт з ОСОБА_2 , оскільки вона забрала у їх спільного сина придбаний ним телефон. Під час конфлікту він перебував у стані алкогольного сп`яніння. Також зазначив, що остання зраджує йому з його рідним братом. Тому образи висловлені на її адресу були повністю обґрунтованими. Також зазначив, що він розбив вікно у кімнаті брата, оскільки вона там ховалась від нього.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Пунктом 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Частиною 2 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність повторне як за вчинення домашнього насильства фізичного і психологічного характеру так і за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих дій, підтверджується даними рапорту оперативного чергового Голосіївського УП ГУНП у м. Києві від 20.08.2020 р., письмовими поясненнями постраждалої ОСОБА_2 , поясненнями самого ОСОБА_1 .

Також судом встановлено, що постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 14.01.2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні домашнього насильства відносно сина і накладено стягнення у виді громадських робіт. Постанова набрала законної сили. Покарання призначене судом ОСОБА_1 не відбув. В провадженні суду перебуває подання про заміну даного покарання іншим.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає доведеним скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП, за ознаками вчинення домашнього насильства психологічного відносно колишньої дружини ОСОБА_2 , що вчинене повторно протягом року після притягнення до відповідальності.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст.35 КУпАП України, суд визнає вчинення правопорушень в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи, вищевикладене, суд вважає за доцільне застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту.

Суд вважає, що така міра відповідальності відповідає вчиненим правопорушенням і є такою, що відповідає меті адміністративного стягнення, встановленого ст. 23 КУпАП.

Окрім того, згідно ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 420,40грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст.ст. 9, 301, 33-35, 40-1, ч. 2 ст. 173-2, ст.ст. 276-280, 283-285 КУпАП, суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні правопорушень, передбачених ч.2 ст. 173-2 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у виді адміністративного арешту строком на 5 (п`ять) діб з відбуванням у місцях, що визначаються органами Національної поліції.

Строк відбування призначеного покарання у виді адміністративного арешту рахувати з моменту затримання ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.В. Єсауленко