Постанова

Іменем України

07 вересня 2020 року

Смт Краснопілля

Справа № 578/683/20

Провадження № 3/578/220/20

Справа № 578/684/20

Провадження № 3/578/221/20

Суддя Краснопільського районного суду Сумської області Косар А.І., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника Дем`яненко Н.П., розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду адміністративні справи у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, за статтею 124, частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення /надалі за текстом також - КУпАП/, права передбачені статтею 268 КУпАП, роз`яснені,

Установив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 146919 водій ОСОБА_1 13 червня 2020 року о 15.00 год. на вул. Слов`янській в смт Краснопілля Краснопільського району Сумської області керував автомобілем марки «SCODA OCTAVIA TOUR номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у лікаря нарколога за адресою: смт Велика Писарівка, вул. Коцюбинського, 5, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною першою статті 130 КУпАП. Від керування транспортним засобом відсторонений.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 146918 водій ОСОБА_1 13 червня 2020 року о 15.00 год. на вул. Слов`янській в смт Краснопілля Краснопільського району Сумської області керував автомобілем марки «SCODA OCTAVIA TOUR номерний знак НОМЕР_1 та не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на паркан, в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена статтею 124 КУпАП.

Тимчасово вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 08.11.2001.

На підставі викладеного, в силу статті 36 КУпАП вважаю за необхідне об`єднати вище вказані справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130, статтею 124 КУпАП в одне провадження і присвоїти об`єднаним справам № 3/578/220/20).

ОСОБА_1 на судовому засіданні підтвердив, що 13.06.2020 о 15.00 год. на вул. Слов`янській в смт Краснопілля Краснопільського району Сумської області керував автомобілем марки «SCODA OCTAVIA TOUR номерний знак НОМЕР_1 та скоїв наїзд на паркан домоволодіння номер тринадцять. На місце ДТП було викликано швидку медичну допомогу, та медичні працівники його оглянули і надали необхідну невідкладну медичну допомогу. Був у тверезому стані, про що повідомив поліцейського при опитуванні. Під час пропонування йому пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер які у нього були ознаки алкогольного сп`яніння поліцейський не озвучив, прізвища свідків не називав, права визначені законом йому не роз`яснював. Підтвердив, що погодився пройти освідування у наркодиспансері, але його чомусь привезли до лікаря у смт Велика Писарівка, його освідування проводилося за допомогою сумнівного приладу, він не погоджувався з результатом освідування, просив провести інше дослідження, але йому відмовили, і не відібрано кров на аналіз. При складанні протоколів про адміністративні правопорушення відносно нього поліцейські допустили ряд процесуальних порушень. Так, ДТП скоєно біля домоволодіння номер тринадцять, в результаті чого пошкоджено майно у вигляді паркана. У протоколі ж зазначена лише вулиця події, про завдані власнику домоволодіння збитки інформація відсутня. Крім того, Протокол про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП складався у салоні поліцейського авто після виходу з лікарні у смт Велика Писарівка, а за змістом Протоколу про адміністративне правопорушення документ складався за адресою: смт Краснопілля, вул. Мезенівська, 8, за якою розташовано Краснопільське відділення поліції. Уважав, що його вина є недоведеною, просив справу закрити.

Захисник Дем`яненко Н.П. на судовому засіданні висловила процесуальну думку про закриття провадження відносно ОСОБА_1 , оскільки при складанні протоколів про адміністративне правопорушення відносно нього за статтею 124, частиною першою статті 130 КУпАП поліцейським були порушені вимоги до їх складання. Зазначила, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Так, у протоколах не зазначено конкретне місце події, а лише вулиця та населений пункт; фактичні наслідки наїзду на паркан, відсутня інформація про потерпілих та свідків. Запис з відеокамери поліцейського підтверджує, що поліцейський порушив порядок освідування особи на стан алкогольного сп`яніння, не роз`яснив особі ОСОБА_1 його права та обов`язки, визначені КУпАП, статтю 63 Конституції України, не назвав прізвища свідків які були присутні при освідуванні, не вказав на явні ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 . Є недостовірною інформація щодо місця складання протоколу про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП. Повноваження лікаря ЦРЛ на освідування є не підтвердженими. У який спосіб водій ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортного засобу матеріали справи не містять.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справ про адміністративні правопорушення, приходжу до наступного.

Відповідно до пункту 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII поліція згідно з покладеними на неї завданнями, серед іншого, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

У зв`язку з набранням чинності вказаного Закону було підписано новий наказ Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 9 листопада 2015 року № 1452/735.

Окрім наведених вище Закону та Інструкції № 1452/735 питання огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння також врегульовується: Кодексом України про адміністративні правопорушення; законами України «Про дорожній рух» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними»; постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

За частиною п`ятою статті 266 КУпАП проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог частини шостої статті 266 КУпАП огляд особи на стан сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним, тобто законодавець чітко встановив вимоги до порядку проведення огляду на стан сп`яніння, як на місці, так і в закладах охорони здоров`я, що зобов`язує співробітників поліції дотримуватись вказаного порядку, адже за ст. 19 конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із пунктом 12.1Правил дорожнього руху, що затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306 зі змінами (надалі за текстом також - Правила), під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пунктом 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, а також передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у вказаному стані, у хворобливому стані, у стані стомлення або під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

При цьому слід зауважити, що огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов спеціальну підготовку (тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Свої особливості має встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи закладами охорони здоров`я. Так, зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.

Положеннями статті 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з диспозицією статті 124 КУпАП та п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року за № 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті особа підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП у разі вчинення порушення нею як учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Тобто зазначений перелік є вичерпним і не включає пошкодження автомобіля особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Адміністративна відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, у випадку скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Як обов`язок пройти огляд так і відповідальність за відмову в проходженні останнього настають виключно в разі дотримання порядку такого огляду.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини перша-третя статті 7 КУпАП).

Відповідно до вимог ст ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Судом встановлено, що протоколи про адміністративні правопорушення відносно водія ОСОБА_1 вказаним вимогам закону не відповідають і не можуть бути підставою для притягнення останнього до відповідальності.

Так, у протоколах про адміністративні правопорушення містяться виконані типографським способом відмітки про роз`яснення особі, відносно якої складається протокол, прав та обов`язків, передбачених статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП. Між тим ОСОБА_1 заперечує виконання працівником поліції вимог закону щодо роз`яснення йому його прав коли звернувся до нього з вимогою пройти в установленому порядку медичний огляд.

З записів бодікамер поліцейських убачається таке.

13.06.2020 о 15.00 год. дорожньо - транспортна пригода мала місце біля домоволодіння номер тринадцять по вулиці Слов`янській у смт Краснопілля, в результаті наїзду на паркан відбулося його пошкодження, а також пошкодження транспортного засобу водія.

Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський не роз`яснив ОСОБА_1 його права та обов`язки, не інформував про порядок застосування спеціального технічного засобу, не назвав ознаки алкогольного сп`яніння, що стали підставою вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані сп`яніння, не назвав прізвища свідків, які були залучені з метою проведення огляду на стан сп`яніння водія на місці.

Протокол про адміністративне правопорушення ОБ № 146919 складався у салоні транспортного засобу.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі також - Конвенція).

Так, частина перша статті 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Згідно з частиною другою статті 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». Згідно з положеннями частини третьої статті 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення частини першої статті 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Враховуючи викладене, судом встановлено, що у протоколах про адміністративне правопорушення відсутнє місце вчинення правопорушення; ОСОБА_1 належним чином не роз`яснено його права та обов`язки; відсутнє направлення на огляд до закладу охорони здоров`я водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом препаратів; Протокол про адміністративне правопорушення ОБ № 146919 складений не в смт Краснопілля, вул. Мезенівська, 8, а в іншому місці.

Крім того, пояснення ОСОБА_1 не спростовуються письмовими матеріали справи.

У даному випадку протоколи про адміністративне правопорушення (серія ОБ № 146918 та серія ОБ № 146919) не можуть слугувати належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, визначеного статтею 124, частиною першою статті 130 КУпАП.

Отже, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, проведений поліцейським в порушення вимог частини п`ятої статті 266 КУпАП і вважається недійсним.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Держава має організувати свою правову систему таким чином, щоб їх правоохоронні органи могли дотримуватись зобов`язань щодо уникнення порушень прав і свобод людини, принципу верховенства права, ураховуючи практику Європейського суду з прав людини.

Враховуючи зазначені обставини, суддя вважає вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності, в спосіб, що визначений законодавством, не доведеною.

Згідно п. 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності, з урахуванням того, що всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124 та частиною першою статті 130 КУпАП , в зв`язку з чим вважаю за можливе до цих правовідносин застосувати статтю 247 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що справа підлягає закриттю, судовий збір з ОСОБА_1 не стягується.

Тимчасово вилучене у ОСОБА_1 посвідчення водія НОМЕР_2 від 08.11.2001, після набрання рішенням законної сили, підлягає поверненню.

Керуючись статтями 247, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

Постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124 та частиною першою статті 130 КУпАП на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

Тимчасово вилучене у ОСОБА_1 посвідчення водія НОМЕР_2 від 08.11.2001, після набрання рішенням законної сили, повернути.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Краснопільський районний суд Сумської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом /посадовою особою/ правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А. І. Косар