Справа № 752/2879/20
Провадження №: 3/752/2171/20
П О С Т А Н О В А
Іменем України
11 лютого 2020 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Дмитрук Н.Ю., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, працюючого оператором групи автоматизації інформаційно-телекомунікаційного вузла у військовій частині НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч.4 ст.17211 КУпАП, -

встановив:
Військовослужбовцю ОСОБА_1 інкримінується самовільне залишення в умовах особливого періоду місця служби з 09 год. 00 хв. 05.02.2020 р. до 07.02.2020 р..

В судовому засіданні ОСОБА_1 факт самовільного залишення місця служби у визначений в протоколі період та час визнав.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно із ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування. Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014, затвердженого Законом України від 17.03.2014 № 1126-VII Про затвердження Указу Президента України Про часткову мобілізацію, оголошено про проведення часткової мобілізації.

Згідно з рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України, уведеним у дію Указом Президента України від 14.04,2014 № 405/2014, у Донецькій та Луганській областях проводилася антитерористична операція.

Відповідно до Указу Президента України від 14.01.2015 № 15/2015 Про часткову мобілізацію, затвердженого Законом України № 113-УІІІ від 15.01.2015, з метою підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань України на рівні, що гарантує адекватне реагування на загрози національній безпеці держави, оголошено та зобов`язано провести протягом 2015 року часткову мобілізацію у три черги протягом 210 діб.

Згідно рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30.04.2018 Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях, введеного у дію Указом Президента України від 30.04.2018 116/2018, та наказом Верховного Головнокомандувача Збройних Сил України Про початок операції Об`єднаних сил із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії Російської Федерації на території Донецької та Луганської областей з 30.04.2018 у Донецькій та Луганській областях проводиться операція об`єднаних сил.

Законом України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію не визначено чіткого порядку припинення особливого періоду. Водночас у зазначеному Законі України передбачено такий захід, як демобілізація - комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України і які спрямовані на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу.

Згідно із статтею 11 зазначеного вище Закону рішення про демобілізацію, із внесенням його на затвердження Верховною Радою України, приймає Президент України. На цей час відповідних рішень Президентом України не приймалося.

Зазначене свідчить про те, що з 18.03.2014 р. і до цього часу Збройні Сили України функціонують в умовах особливого періоду.

Факт самовільного залишення ОСОБА_1 території місця служби, під час дії особливого періоду, підтверджується даними, що знаходяться в матеріалах справи, а також поясненнями самого ОСОБА_1 наданими безпосередньо у суді.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що досліджені докази повністю узгоджуються між собою. Їх аналіз дає суду підстави прийти до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.17211 КУпАП, за ознаками самовільного залишення місця служби військовозобов`язаним під час дії особливого періоду.

Суд вважає за доцільне піддати правопорушника такому виду стягнення, як штраф, така міра відповідальності відповідає вчиненому правопорушенню, і є такою, що відповідає меті адміністративного стягнення, встановленого ст. 23 КУпАП.
На підставі ст. 401 КУпАП, стягнути з ОСОБА_2 судовій збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст.ст. 17211 ч. 4, 283-285 КУпАП, суд -

постановив:
ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 17211 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень
Стягнути з ОСОБА_1 судовій збір в 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. на користь держави.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя