Провадження № 33/4820/142/20
Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач Бондар В. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі: головуючої-судді Бондар В.В., з участю секретаря судового Габая А.В., захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 - адвоката Керницької О.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому справу за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Керницької О.В. на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 січня 2020 року,-

В с т а н о в и в :

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 січня 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працює,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 420 грн. 20коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що 29 листопада 2019 року о 17 год. 55 хв., він, керуючи автомобілем «AUDI А6», номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Староконстянтинівське шосе в м. Хмельницькому, поблизу магазину «Хвилинка» біля будинку 101/1 по Проспекту Миру перед початком руху не впевнився в безпечності та допустив зіткнення з автомобілем «DAEWOO LANOS», номерний знак НОМЕР_2 , який рухався ліворуч від нього в попутному напрямку. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.10.1 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 27 січня 2020 року у постанові №686/32796/19 від 20 січня 2020 року виправлено описку та вказано стягнуту суму судового збору - 420,40 грн.

В апеляційній скарзі, як видно з її змісту, захисник, не погоджуючись із висновком суду першої інстанції, просить постанову суду щодо ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вказує, що постанова суду прийнята з врахуванням неналежних доказів у справі та при накладенні адміністративного стягнення не враховано особу правопорушника. Суд не дотримався вимог ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, що зумовило покладення в основу оскаржуваної постанови документів, які не відповідають вимогам ст. 256 КУпАП. Протокол складений з порушенням вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції та не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а наявні в матеріалах справи докази не узгоджуються між собою. Вказує, що з доданої схеми місця дорожньо-транспортної пригоди не -можливо встановити, як рухались транспортні засоби та де відбулось їх місце зіткнення. Вважає, що суд першої інстанції мав направити матеріали справи на доопрацювання до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області, в зв`язку з чим суд недотримався норм матеріального та процесуального права. Також, при призначенні покарання суд першої інстанції не врахував особу порушника, не дотримавшись вимог ст. 33 КУпАП. Вказує, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, є інвалідом ІІ групи, має батьків похилого віку, за якими здійснює догляд, а тому призначене покарання у виді позбавлення права керування значно ускладнить життя ОСОБА_1 , в тому числі позбавляє змоги кожного дня відвідувати батьків, які постійно хворіють та потребують його догляду.

В судове засідання потерпілий ОСОБА_2 не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність; ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, письмові заяви про відкладення розгляду справи не надходили, докази поважності причин нез`явлення суду не надавались, в зв`язку з чим апеляційний суд вважає можливим здійснювати розгляд справи у їх відсутність, на підставі наявних в справі доказів.

Заслухавши пояснення захисника в підтримання доводів поданої апеляційної скарги, дослідивши зібрані по справі докази, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за викладених в постанові обставин, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на зібраних в провадженні та досліджених судом першої інстанції доказах, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

Доводи апелянта про відсутність у провадженні доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у порушенні ним відповідного пункту Правил дорожнього руху, наслідком чого стала дорожньо-транспортна пригода та пошкодження автомобілів, суперечать фактичним обставинам справи.

Як видно з складеного протоколу про адміністративне правопорушення, 29 листопада 2019 року о 17 год. 55 хв. в м.Хмельницькому по вул.Старокостянтинівське шосе поблизу магазину «Хвилинка», біля буд. 101/1 по Проспекту Миру, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «AUDI А6», номерний знак НОМЕР_1 , перед початком руху не впевнився в безпечності, допустив зіткнення з автомобілем «DAEWOO LANOS», номерний знак НОМЕР_2 , який рухався ліворуч від нього в попутному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху (а.с.1).

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини не визнав та вказував, що у вказаний час зупинився в правій крайній смузі руху, для того, щоб взяти пасажира. Перед початком руху ОСОБА_1 переконався, що йому немає жодних перешкод для виїзду з місця зупинки, увімкнув лівий покажчик повороту та розпочав рух, однак його підрізав автомобіль «Деу Ланос», з яким і відбулося зіткнення.

Апеляційний суд критично оцінює такі твердження ОСОБА_1 , позаяк вони спростовуються іншими дослідженими судом першої інстанції доказами.

Потерпілий ОСОБА_2 в суді першої інстанції вказував, що рухаючись по вул.Старокостянтинівське шосе, мав намір зупинитися на узбіччі. Проте, ближче до лівого краю правої смуги руху зупинився автомобіль «AUDI А6», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , у якого на той час горіли лише габаритні вогні та ліхтарі зупинки транспортного засобу, а тому ОСОБА_2 , увімкнувши покажчик правого повороту, почав об`їжджати вказаний автомобіль. Однак, в цей час, автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , без включення повороту, розпочав рух в попутному з ним напрямку та здійснив зіткнення з транспортним засобом ОСОБА_2 .

Суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, що підтверджується, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення, даними схеми пригоди, де зафіксовані розташування автомобілів після зіткнення, дорожня обстановка, дані про пошкодження автомобілів, які узгоджуються між собою (а.с.1,2) та відеозаписом (а.с.9).

Зібрані та досліджені докази давали суду першої інстанції підстави для висновку як щодо місця зіткнення, так і маневрів обох водіїв, тому доводи захисника з цього приводу, та про відсутність в діях ОСОБА_1 порушень п.10.1 Правил дорожнього руху, не враховуються.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками місцевого суду та вважає, що своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху, згідно якого перед початком руху, водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого відбулося зіткнення автомобілів, які були пошкоджені.

Суд не приймає до уваги твердження апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Всі досліджені судом першої інстанції докази, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, вказують про очевидне порушення ОСОБА_1 п. 10.1 Правил дорожнього руху, його дії перебувають в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.

Твердження захисника, що судом першої інстанції при призначенні стягнення не враховувались дані про особу порушника, не можуть бути враховані. Згідно звукозапису фіксування судового засідання, суд першої інстанції встановлював дані щодо особи ОСОБА_1 , який вказував в судовому засіданні, що не працює, пенсіонер, є інвалідом ІІ групи та має на утриманні батьків похилого віку.

Доводи апеляційної скарги захисника про необґрунтоване застосування щодо ОСОБА_1 стягнення в виді шести місяців позбавлення права керування транспортними засобами не можуть бути прийнятими до уваги.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП. ОСОБА_1 вчинив грубе порушення Правил дорожнього руху, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, наслідки, що настали, а тому суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення в виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 6 місяців (в межах мінімальної санкції ст.124 КУпАП для такого виду стягнення).

Погоджуючись з обраним видом та розміром стягнення апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 не визнавав своєї вини у вчиненому під час розгляду справи в суді першої інстанції, про що свідчать дані запису фіксування судового засідання технічними засобами, вказуючи, що перед початком руху включив всі необхідні світлові показчики та впевнився в безпеці в дзеркала бокового виду, що суперечить даним відеозапису.

Доводи захисника, що позбавлення права керування транспортними засобами ОСОБА_1 значно ускладнить його життя, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Апеляційний суд зауважує, що ОСОБА_1 не є особою, що користується транспортним засобом в зв`язку з інвалідністю, в розумінні ст. 30 КУпАП. Також незначна відстань від його місця проживання до місця проживання його батьків, розвинуте транспортне сполучення між цими населеними пунктами, свідчать, що вказані обставини не є підставами для зміни обраного виду стягнення.

При розгляді справи щодо ОСОБА_1 порушень процесуального закону, що могли б стати підставою для скасування постанови суду з наведених апелянтом в апеляційній скарзі та в апеляційному суді мотивів допущено не було, а доводи захисника про невідповідність протоколу вимогам законодавства - безпідставні, протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП, підстави для направлення матеріалів справи на доопрацювання до органу, який його склав, відсутні. Зібрані матеріали справи давали суду підстави для висновку, що дорожньо-транспортна пригода відбулась по вул.Старокостянтинівське шосе, та працівником поліції здійснено прив`язку до об`єкта, навпроти якого це відбувалось - магазин «Хвилинка», що навпроти будинку по Проспекту Миру, 101/1, що, на переконання апеляційного суду, не є підставами для повернення матеріалів справи на доопрацювання.

Апеляційний суд приходить до висновку, що суд обґрунтовано обрав стягнення в виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців, що, на думку суду, є достатнім для виховання особи, що вчинила правопорушення та попередження вчинення нею нових адміністративних правопорушень.

В апеляційного суду відсутні підстави для скасування чи зміни постанови.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П о с т а н о в и в :

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 січня 2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Керницької О.В. - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя