Провадження №: 3/755/7036/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" листопада 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Дзюба О.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Дніпровського районного суду м. Києва із Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві надійшов протокол серії АПР18 № 351792 від 31.07.2020, згідно з яким: «…31.07.2020 року близько 12 годині 00 хвилин за адресою: м. Київ, пр. Броварський 5-і, було виявлено ФОП ОСОБА_1 , який порушив правила торгівлі пивом, алкогольними та слабоалкогольними напоями, яка здійснювалася на території ПКіВ «Гідропарк».

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.2 ст. 156 КУпАП.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 19.08.2020 року дані матеріали було направлено до Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві для дооформлення, які повернуто на адресу суду 01.10.2020 року. З матеріалів справи вбачається, що зазначені в постанові недоліки усунуті не були.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Враховуючи те, що ч. 2 ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 156 КУпАП не є обов`язковою, а судом вжито передбачених кодексом України про адміністративні правопорушення заходів для виклику ОСОБА_1 в судові засідання, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України суд вважає такими, що не можуть бути визнані належним та допустимим доказами відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з їх не відповідністю нормам ст. 256 КУпАП, положенням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затверджено Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853), надалі - Інструкції) та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діяння, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Слід зазначити, що в наданих суду Дніпровським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві не міститься жодного підтвердження щодо вмісту вилучених бочок, а саме, підтвердження того, що в бочках містяться слабоалкогольні та алкогольні напої.

Також, в наданих матеріалах не міститься жодного підтвердження щодо здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 , наявності чи відсутності у нього ліцензії на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення, та містяться копії документів, не завірених належним чином, що позбавляє суд можливості з`ясувати їх правову належність.

Крім того, із зазначених в протоколі даних не є зрозумілим за якою статтею кваліфіковано дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки в зазначеному протоколі містяться дані про порушення правил торгівлі пивом, алкогольними та слабоалкогольними напоями.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду здобуто не було та суду не надано.

Стаття ж 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Враховуючи зазначені обставини, суддя вважає вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності у спосіб, що визначений законодавством, не доведеною.

Виходячи із вищезазначеного, суддя, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. ч.1 ст.156, 247, 251, 252 КУпАП суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського районного суду м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.А.Дзюба