Справа № 161/615/20 Провадження №33/802/143/20 Головуючий у 1 інстанції:Ковтуненко В. В.
Категорія:ч.3 ст.126 КУпАП Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2020 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Митюк О.В., скаржника ОСОБА_1 , захисника Філімочука І.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , на постанову судді Луцького міськрайонного суду від 23 січня 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 місяці.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 10 січня 2020 року о 15год. 30хв. по вул.Конякіна в м. Луцьку керував автомобілем «Форд», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що під час розгляду справи, суддя в порушення вимог ст.280 КУпАП не з`ясував всіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення. Стверджує, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки в протоколі не сформульовано чітко суть правопорушення, на момент керування автомобілем постанова державного виконавця про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами була скасована, про постанову державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження він жодним чином не був повідомлений, а також не враховано дані про його особу. Просить скасувати постанову як незаконну та необґрунтовану, а справу щодо нього закрити.

Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 та захисника, які апеляційну скаргу підтримали з викладених у ній мотивів, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення його, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст.126 КУпАП вказаних вимог закону не дотримав в повній мірі.

Диспозиція ч.3 ст.126 КУпАП визначає відповідальність особи за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Диспозиція ч.4 ст.126 КУпАП визначає відповідальність особи за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Протокол щодо ОСОБА_1 був складений за ч.3 ст.126 КУпАП, однак останньому інкримінується вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП.

Разом з тим, матеріалами справи не підтверджується факт позбавлення скаржника права керування транспортними засобами.

Також в матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні дані про те, що ОСОБА_1 був обізнаний про наявність постанови державного виконавця від 16.03.2018 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, а отже не доведено наявність умислу, як обов`язкового елементу суб`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП.

Залишив поза увагою суддя місцевого суду і той факт, що ОСОБА_1 чітко і послідовно вказував про те, що в ніякого обмеження щодо нього на момент складення протоколу не було, аліменти були сплачені. Аналогічні пояснення він надав і в апеляційному суді.

Таким чином, фактично, як в протоколі, так і в постанові не сформульована як об`єктивна сторона правопорушення, так і суб`єктивна, не зазначено точних обставин вчинення адміністративного правопорушення, оскільки не викладені дані, які б прямо чи опосередковано вказували про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Факт зазначення в витязі з виконавчого провадження годин «16.32год», також жодним чином не підтверджує подію правопорушення на момент складення протоколу, з огляду на п.4 розділу ІV «Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження».

У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Враховуючи, що при оформленні матеріалів справи не дотримано вимог Закону, не сформульовано склад адміністративного правопорушення за яким, щодо ОСОБА_1 було складено протокол, у з`вязку із чим він не може бути взятий за основу доведеності його вини, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази винуватості скаржника, а суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, не може виходити за межі наданих йому повноважень, оскільки відповідно до вимог, передбачених ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294, 247 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду від 23 січня 2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.126 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу і події адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Волинського апеляційного суду О.М.Клок