Справа № 559/1108/20
Номер провадження 3/559/509/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2020 року місто Дубно Рівненська область

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Ралець Р.В.

за участі захисника адвоката ЛейковськогоА.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно матеріали, які надійшли від Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, роз`яснивши ст. 268 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

15.06.2020 від Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області надійшли до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №092919 від 03.06.2020, цього ж дня о 00 год. 57 хв. В с.Повча по вул. Центральна, громадянин ОСОБА_1 керував т/з марки ВАЗ 2109 н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а сааме: різкий запах алкоголю із порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння громадянин відмовився на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі у присутності двох свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні 06.07.2020 ОСОБА_1 вину не визнав, заперечив факт керування транспортним засобом, пояснив, що того дня поїхав до матері з братом, ОСОБА_5 , брат залишився, а він поїхав до кума в с.Придорождне де випив пива, зателефонував брат, що його треба забрати, він відмовив. Ввечері подзвонив брат та сказав, що потрібно забрати автомобіль. Він особисто за кермом не їхав. Брат писав заяву про викрадення автомобіля, потім відмовився, сказав, що їхав, відразу не признався, так як злякався бо був без документів. Протоколу не підписував, оскільки не керував транспортним засобом, хотів написати пояснення, що не керував, працівники поліції не дали. Свідків не було, лише працівники поліції.

В судовому засіданні 06.07.2020 захисник Волошина О.В. заявив клопотання про відкладення розгляду справи для виклику свідків, яке у судовому засіданні було задоволено суддею.

В судовому засіданні 04.09.2020 ОСОБА_1 пояснив, що під час подій 03.06.2020 був одягнутий у жилетку.

В судовому засіданні 04.09.2020 захисник ОСОБА_1 адвокат Лейковський А.М. пояснив, що він схиляється до того, що його підзахисний ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, це підтверджується показаннями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Свідчення працівника поліції просив не брати до уваги та не вважати достовірними, оскільки, він є зацікавленою особою в розгляді справи. Інші свідки в судове засідання не з`явилися, доказів керування транспортним засобом ОСОБА_7 в матеріалах справи не має. Враховуючи вищевикладене просив провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_8 складу адміністративного правопорушення

Допитаний в якості свідка поліцейський ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив наступне. В с. Повча Дубенського району було виявлено транспортний засіб під керуванням громадянина ОСОБА_1 . Було включено проблискові маячки та звуковий сигнал для зупинки автомобіля. Однак даний громадянин вимоги про зупинку не виконав. Проїхавши декілька метрів, автомобіль зупинився, з нього вийшло двоє чоловіків, які почали втікати, тому він побіг за ними. Майже наздогнав водія, схопив його за одяг, але він вирвався та побіг далі. На водію була одіта світловідбиваюча жилетка. На іншу особу він уваги не звернув, так як його цікавив лише водій. Пізніше громадянин ОСОБА_10 повернувся разом зі своїм братом. На місце події приїхала слідчо-оперативна група, оскільки було заявлено про викрадення автомобіля. Саме ОСОБА_1 сидів за кермом зупиненого автомобіля.

Свідок ОСОБА_5 , 1982 року народження, житель с. Будараж Дубенського району, суду пояснив, наступне. Того дня він з братом ОСОБА_1 допомагали матері по господарству. Брат поїхав в с. Придорожне, а він мав залишитися там ночувати, але передумав. Коли подзвонив до брата, щоб він його завіз, останній відмовився. Тоді він пішов до нього і взяв його машину. По дорозі ще взяв пасажира, хлопця, який ішов до своєї дівчини. Під`їхали патрульні, включили мигалки, він злякався, вийшов з машини і почав втікати, так як не було технічного паспорта на машину та страховки. Працівник поліції його майже наздогнав, але перечепився і впав, а йому вдалося втекти. Того дня він був одітий в спортивну кофту темного кольору, на голові був капюшон. Він побіг до брата і вони разом повернулися до машини. Злякався, що на нього складуть протокол, тому заявив, що машину викрали. Потім від цієї заяви відмовився. Пояснень про те, що машиною керував він, а не брат ОСОБА_1 працівникам поліції не надавав.

Свідок ОСОБА_6 , житель с. Придорожне, суду пояснив наступне. Коли це було, точно не пам`ятаю, десь весною, ближче до літа. ОСОБА_11 допомагав йому у полі косити мішанку. Ввечері пішли в магазин, трохи випили. Приїхав ОСОБА_12 , брат ОСОБА_11 , взяв його машину і десь поїхав, а він з ОСОБА_11 залишися. Пізніше ОСОБА_12 приїхав і забрав ОСОБА_11 . Яка це була година, не може сказати, але було пізно. Він прийшов додому біля другої години ночі.

Для повного та всебічного розгляду справи в судове засідання викликалися для допиту свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.34,35-36), однак в судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили.

Ознайомившись із матеріалами справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, допитавши свідків, приходжу до наступного висновку.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст.251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. За правовим полем України, зокрема п.2.9 Правил дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001 року з подальшими змінами, ст. 130 КУпАП водіям забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння теж утворює склад правопорушення згідно п.2.5 зазначених Правил.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України 09.11.2015№ 1452/735,зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11листопада 2015року за № 1413/27858(далі-Інструкція) пунктом 2 передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п.3 вказаної інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: а) запах алкоголю з порожнини рота; б) порушення координації рухів; в) порушення мови; г) виражене тремтіння пальців рук; ґ) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; д) поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до пункту 6 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану наркотичного сп`яніння у водія транспортного засобу (наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Під час складання протоколів ОСОБА_1 роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП, та зміст ст. 63 Конституції України, зауважень до протоколу про адміністративне правопорушення він не надавав, дії працівників поліції не оскаржував.

Матеріали провадження не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколів про адміністративні правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження. В судовому засіданні сторона захисту, також не висловлювала зауважень щодо складання самого протоколів та правомірності його складання.

Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.254 КУпАП.

В протоколі, відповідно до п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, в графі "дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення" викладена суть адміністративного правопорушення, яка відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у ч. 1 ст.130 КУпАП, за якою складено протокол.

Протоколи про адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 складений на бланку відповідного зразка з серійним номером ДПР18 №092919 уповноваженою на те особою поліцейським СРПП №1 Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ДПП сержантом поліції Степанюком О.П., в ньому викладена суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин, він містять інформацію про свідків, підпис працівника поліції та від підпису протоколу та отримання його копії ОСОБА_1 відмовився (а.с.1), згідно протоколу, пояснення ОСОБА_8 мав на меті надати у суді.

Відповідно до норм діючого законодавства, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Між тим, жодних клопотань щодо незгоди з діями працівників поліції з приводу незаконного складання протоколу під час складання протоколу, ОСОБА_1 не викладено та не заявлено.

Згідно п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року №4 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Дослідивши письмові докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №092919 від 03.06.2020 (а.с.1), акт огляду (а.с.3), направлення (а.с.4), письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , в яких останні підтвердили факт наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та його відмову від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння(а.ю.5,6), довідкою ІПСН, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП (а.с.9), приходжу до висновку, що правопорушення мало місце і скоїв його ОСОБА_1 .

Щодо пояснень ОСОБА_1 наданих в судовому засіданні щодо заперечення факту керування транспортним засобом, слід зазначити наступне.

В протоколі, відповідно до п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, в графі "дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення" викладена суть адміністративного правопорушення, яка відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у ч. 1 ст.130 КУпАП, за якою складено протокол.

Відповідно до норм діючого законодавства, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Між тим, жодних клопотань щодо незгоди з діями працівників поліції з приводу незаконного складання протоколу, так само як і інших пояснень по суті правопорушення, під час складання протоколу, ОСОБА_1 не викладено та не заявлено.

Пояснення ОСОБА_1 , щодо заперечення факту керування транспортним засобом, та його відсутність під час зупинки транспортного засобу, суд розцінює критично та як такі, що надані з метою уникнення відповідальності за адміністративне правопорушення, оскільки вони скасовуються матеріалами справи та поясненням працівника поліції, який чітко описав одяг, зокрема жилетку, в якому був одягнений водій під час зупинки та спробі втекти від працівників поліції .

Відмову від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечував, тому суд не ставить під сумнів письмові пояснення свідків, які зазначені у протоколі ( ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ), які засвідчили таку відмову та не вбачає необхідності у їх повторному виклику їх до суду.

Окрему увагу суд рахує за доцільне звернути на позицію захисту, щодо того, що транспортним засобом керував ОСОБА_5 і це підтверджується показами свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та зазначити наступне.

Як пояснив в судовому засіданні ОСОБА_1 , свідок ОСОБА_5 є його братом, а свідок ОСОБА_6 його кумом, враховуючи ці обставини, до пояснень даних осіб суд відноситься критично та вважає їх недостовірними.

Враховуючи вищевикладене, пояснення наданні ОСОБА_1 щодо заперечення факту керування транспортним засобом, спростовуються дослідженими у судовому засіданні вищезазначеними доказами, та сприймаються судом, як такі, що дані з метою уникнення адміністративної відповідальності..

За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами.

Розглянувши зазначену справу про адміністративне правопорушення та на підставі зібраних у справі доказів суд вважає, що при складанні зазначеного адміністративного матеріалу працівниками поліції не було допущено неповноту чи необ`єктивність в оцінюванні дій правопорушника. Судом не було виявлено порушень при зібранні матеріалів для складання протоколу про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням, а тому таке порушення не може бути визнано малозначним.

Так, водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

Згідно ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є, зокрема, охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частиною 1 ст. 6 КУпАП передбачено, що органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, громадські організації, трудові колективи розробляють і здійснюють заходи, спрямовані на запобігання адміністративним правопорушенням, виявлення й усунення причин та умов, які сприяють їх вчиненню, на виховання громадян у дусі високої свідомості і дисципліни, суворого додержання законів України.

Вчинені дії ОСОБА_1 є умисним, грубим порушенням Правил дорожнього руху України.

При накладенні стягнення суд враховує: ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особу правопорушника, ступінь його провини, майновий та сімейний стан, а також те, що умисні дії правопорушника були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки автомобіля.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що для запобігання вчиненню нових правопорушень та виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття необхідно накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції статті 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Інформація щодо наявності пільг встановлених законодавством України у ОСОБА_1 у суду немає, такої інформації він особисто суду не повідомляв.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 247, ст. 283, ст. 284, ст. 294 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір», суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , судовий збір в дохід держави в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області.

Суддя Р.В.Ралець