Провадження №3/331/1164/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2020 року м.Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Кольц Д.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Олександрівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченогост.44-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу серії ВАБ№ 279131 25.07.2020 року за адресою м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, буд. 6 у період часу з 17-00 по 23-00 годину, будучи організатором заходу, а саме виступу українського співака ОСОБА_2 , ОСОБА_1 не забезпечив дотримання п.п. 5, п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 15.07.2020 року №615, постанови Кабінету Міністрів України № 392, а саме: допустив скупчення відвідувачів заходу більше однієї особи на 5 кв.м. площі території перед сценою та недотримання фізичної дистанції між учасниками заходу не менше ніж 1,5 метри, чим порушив ст. 44-3 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що він 25.07.2020 року проводив сімейне свято, для чого орендував літній майданчик у власника нерухомого майна, столи та стільці. Літній майданчик розташований на території ресторану-клубу «Манфактура Розенталь». Під час проведення свята, ресторан функціонував у робочому режимі. куди під час проведення свята, на території літнього майданчику виступав відомий український співак.

Представник ОСОБА_1 Здор А.О. подала до суду письмові заперечення, які підтримала у судовому засіданні. Зазначає, що до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, особою що оформлювала матеріали не надано жодних доказів вчинення правопорушення (оскільки ані протокол про адміністративне правопорушення, ані рапорт співробітника поліції не можуть вважатися належними та допустимими доказами). Також зазначає, що під час проведення сімейного свята, ОСОБА_1 були забезпечені санітарні норми відповідно до вимог чинного на той законодавства. У зв`язку із чим, вважає що провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні також були заслухані пояснення начальника сектору превенції Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області, який пояснив, що ним був проведений моніторинг соціальних мереж ресторану-клубу «Мануфактура Розенталь», з яких він встановив, що 27 липня 2020 року проводився захід у якому брала участь велика кількість осіб, і саме із відеозаписів у мережі Інтернет ним було встановлено порушення карантинних обмежень, у зв`язку із чим, уповноваженою службовою особою Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області було складено протокол про адміністративне правопорушення, що є предметом розгляду цієї справи.

При вирішенні питання про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

В статті 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року визначено,що карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Згідно ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.

Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», на усій території України з 22 травня 2020 р. до 31 липня 2020 року встановлено карантин.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»( Підпункт 5 пункту 3 із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ № 522 від 25.06.2020, № 588 від 08.07.2020) ,

п.3.5 постанови викладено в наступній редакції: на період дії карантину забороняється: проведення масових (культурних, розважальних, спортивних, соціальних, релігійних, рекламних та інших) заходів, крім проведення кінопоказів у приміщеннях кінотеатрів та заходів закладами культури, за участю більше однієї особи на 5 кв. метрів площі будівлі або території (якщо захід проводиться на відкритому повітрі), де проводиться захід. Організатор заходу відповідальний за дотримання фізичної дистанції між учасниками не менше ніж 1,5 метра.

Відповідно ст.41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року, особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Законом України №530-1Х від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню короновірусної хвороби (COVID-19 )» внесені зміни до КУпАП, який доповнено ст.44-3,такого змісту : «стаття 44-3 . Порушення правил щодо карантину людей».

Порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян".

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбаченні Кодексом про адміністративні правопорушення України, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно протоколу ВАБ№ 279131 25.07.2020 року за адресою АДРЕСА_2 у період часу з 17-00 по 23-00 годину, будучи організатором заходу, а саме виступу українського співака ОСОБА_2 , ОСОБА_1 не забезпечив дотримання п.п. 5, п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 15.07.2020 року №615, постанови Кабінету Міністрів України № 392, а саме: допустив скупчення відвідувачів заходу більше однієї особи на 5 кв.м. площі території перед сценою та недотримання фізичної дистанції між учасниками заходу не менше ніж 1,5 метри, чим порушив ст. 44-3 КУпАП.

До протоколу додано рапорт начальника СП Олександрівського ВП майора поліції Ю.Кондратюка, згідно якого в ході моніторингу соціальних Інтернет мереж, а саме офіційної сторінки додатку Інстаграмм Ресторану клубу Мануфактура Розенталь відбувся концерт відомого співака, на якому були присутні 300 глядачів. Протокол про адміністративні правопорушення у своїх додатках не містить доказів присутності глядачів на святі, не має світлин чи відеозапису до протоколу, які б могли підтвердити наявність глядачів та порушення Закону України самим ОСОБА_1 чи адміністрацією закладу.

Доданий до протоколу Договір оренди літньої площадки за адресою АДРЕСА_2 від 23 липня 2020 року, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Благоустрій» та фізичною особою ОСОБА_1 (з відповідними актами приймання - передачі об`єкту нерухомості) свідчать лише про оренду частини закладу особою на певний період часу, та не можуть бути доказами порушення правил карантину з боку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Сам протокол містить посилання на те, що свідків вчинення адміністративного правопорушення не має.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Аналізуючи зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази у їх сукупності, приходжу до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому всі викладені в Протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції, «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

У справі «Малофєєва проти Росії» (Malofeyeva v. Russia, рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ, така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» (Karelin v. Russia, заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки, вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується). Суд зауважує, що рішення у справі «Карелін проти Росії» набрало законної сили.

Сам протокол про адміністративне правопорушення є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення, а тому нек може вважатися доказом вчинення правопорушення.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені у Протоколі про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 279131, не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП. Додані до протоколу докази не підтверджують проведення ОСОБА_1 масового заходу (згідно пояснень і доданих доказів проведення сімейного свята не порушувало нормального режиму роботи закладу громадського харчування, робота якого не заборонена встановленими нормативно-правовими актами щодо карантинних обмежень). Суду також не надано жодних доказів щодо кількості відвідувачів закладу на дату та час, що зазначені у протоколі, та порушень встановленого обмеження дотримання дистанції між особами. Тому, оцінивши надані суду докази, суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до ст. 247 п. 1, ст. 284 ч. 1 п. 3 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст.44-3 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя.

Суддя Д.М. Кольц