Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2020 року м. Рівне

Рівненський апеляційний суд у складі судді Шимківа С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Гощанського районного суду Рівненської області від 26 березня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , не працюючої, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Гощанського районного суду Рівненської області від 26 березня 2020 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та застосовано до неї штраф у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що і в протоколі про адміністративне правопорушення від 14.02.2020 року, і в постанові суду, з посиланням на вказаний протокол, не зазначено, яким саме чином вона не виконала свої батьківські обов`язки та в чому проявилося таке неналежне їх виконання і якими доказами це підтверджено.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів на доведення вини її неповнолітнього сина, вказане стверджується лише самою ОСОБА_2 .

Суд першої інстанції не мав достатньо допустимих доказів для встановлення її вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, визначив помилково її винуватість доведеною, недостатньо врахувавши закріплений в Конституції України принцип презумпції невинуватості особи.

Просила поновити строк апеляційного оскарження, скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 було отримано 02.07.2020 року та, з урахуванням того, що Верховною Радою України ухвалено законом можливості поновлення та продовження строків на період дії карантину, клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження підлягає до задоволення.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 489239 від 14.02.2020 року вбачається, що 14.02.2020 року о 13.00 год. гр. ОСОБА_1 за місцем проживання ухилялася від виконання своїх батьківських обов`язків щодо належного виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 , 2004 року народження.

Так, частиною 1 ст. 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьками або особами, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (із змінами та доповненнями) передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Таким чином, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі.

Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Отже, об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у трьох різних формах: ухилення від обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя дитини; ухилення від обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання дитини; ухилення від обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання дитини.

Всупереч вимогам ст. 256, 184 КУпАП, у складеному щодо ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, в чому конкретно полягає з її боку ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків щодо належного виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З вищевикладеного вбачається, що належних, допустимих та беззаперечних доказів, які б у своїй сукупності свідчили про те, що ОСОБА_1 , як мати, ухиляється чи не виконує покладені на неї обов`язки по вихованню дитини, матеріали справи не містять.

У протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, яким саме чином ОСОБА_1 не виконувала свої батьківські обов`язки та не вказано в чому саме проявилося таке неналежне їх виконання і чим конкретно це підтверджено.

За наведеного, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності події та складу вказаного правопорушення.

На підставі зазначеного, керуючись ч. 1 ст. 184, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Гощанського районного суду Рівненської області від 26.03.2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Гощанського районного суду Рівненської області від 26 березня 2020 року відносно ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду С.С. Шимків