Справа № 275/697/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2020 року смт. Брусилів

Суддя Брусилівського районного суду Житомирської області Миколайчук П.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Брусилівського районного суду Житомирської області з Брусилівського ВП Коростишівського ВП ГУНП у Житомирській області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно матеріалів справи, 15 липня 2020 року о 10 годині 40 хвилин ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство в сім`ї, а саме: висловлювалася словами нецензурної лайки відносно своєї співмешканки гр. ОСОБА_2 , чим завдала шкоди психічному здоров`ю останньої. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнала, вказала, що дійсно разом з ОСОБА_3 15.07.2020 прийшли до домоволодіння по АДРЕСА_1 , частина якого їй належить. Там на неї почали лаятися в зв`язку з неприязними відносинами її сусіди, а саме племінник ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які теж проживають в даному будинку, але з якою мало знайома. При цьому ОСОБА_1 не обзивала і не погрожувала ОСОБА_6 , а навпаки, на неї сварилася остання.

Захисник Штундюк О.А. в судовому засідання просив закрити провадження в зв`язку з відсутністю складу адмінправопорушення в діях ОСОБА_1 . Вказав на істотні недоліки матеріалів справи: в протоколі про адмінправопорушення відсутній підпис ОСОБА_1 ,а підписи від різних учасників справи поставлені однією рукою і є однаковими; копію протоколу ОСОБА_1 не вручено, з правами не ознайомлено; в поясненнях ОСОБА_7 та ОСОБА_2 вказують на особу правопорушника на ім`я ОСОБА_8 . Враховуючи все це, неявку самої потерпілої і її чоловіка до суду, пояснення свідка ОСОБА_3 , вважає, що неможливо притягнути до відповідальності особу, так як не доведено наявність складу адмінправопорушення в її діях.

На виклики суду 18.08.2020 та 04.09.2020 потерпіла ОСОБА_2 , свідок ОСОБА_7 , працівники поліції ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не з`явилися, повідомлені належним чином, причини неявки не відомі.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що дійсно 15.07.2020 вони з ОСОБА_1 прийшли до домоволодіння по АДРЕСА_1 . Там між ОСОБА_1 та ОСОБА_11 почалася сварка з побутових питань, при цьому ОСОБА_1 не лаялася на ОСОБА_12 . Потім ОСОБА_13 викликав поліцію, обставин складання протоколу їй не відомі.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, пояснення свідка, захисника, суд приходить до наступного висновку.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України,особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законом. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться у межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності ззаконом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Проте, як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, під час складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не зібрано належних доказів, які б у своїй сукупності були достатні для висновку поза розумним сумнівом про доведеність вчинення нею інкримінованого адміністративного правопорушення. Крім того, при оформленні матеріалів справи допущено грубі порушення, які не можуть бути усунуті судом.

Так, в порушення вимог ст. 251 КУпАП та п. 15 «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої наказом МВС від 06.11.2015 № 1376, до матеріалів справи не додано пояснень свідка - ОСОБА_3 , яка також була при події 15.07.2020; в поясненнях ОСОБА_2 та ОСОБА_7 ім`я ОСОБА_1 зазначено невірно як « ОСОБА_14 », що дає підстави сумніватися в особі порушника; копія протоколу про адмніправопорушення ОСОБА_1 вручена не була, перевірити роз`яснення її прав при оформленні матеріалів неможливо, хоча ОСОБА_1 15.07.2020 давала пояснення працівнику поліції після події та заперечували вчинення нею протиправних дій.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а всі сумніви в силу ст. 62 Конституції України мають трактуватись на користь особи, щодо якої складено протокол.

Таким чином, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні в достатньому обсязі належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, в судове засідання потерпіла та свідки для дачі пояснень неодноразово не з`явилися, а тому суддя позбавлений можливості встановити факт вчинення останньою інкримінованого їй адміністративного правопорушення та наявність в її діях складу правопорушення.

Враховуючи, що відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, приходжу до переконання, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись ст. 19, 62 Конституції України, ст. ст. 173-2, 245, ч. 1 ст. 247, 280, 283, 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 про вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, - закрити за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Брусилівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя П. В. Миколайчук