Справа № 243/6135/20
Провадження №3/243/2969/2020
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 серпня 2020 року м. Слов`янськ

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Дюміна Н.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Слов`янського відділу ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, працюючої ФОП « ОСОБА_2 », яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 44-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

20.07.2020 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із Слов`янського відділу ГУНП в Донецькій області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 161170 від 15.07.2020 року відносно ОСОБА_1 за 44-3 КУпАП.

Із змісту зазначеного протоколу вбачається, що 15.07.2020 року о 12 годині 20 хвилин, ОСОБА_1 знаходячись на своєму робочому місці в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_2 , була без захисної маски на обличчі, чим порушила п.п.1 п.3 постанови КМУ від 20.05.2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2» та вчинила правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 визнала свою провину у вчиненому правопорушенні, щиро покаялася та просила її суворо не карати, зазначивши, що дійсно 15.07.2020 року перебуваючи на своєму робочому місці в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_2 , була без захисної маски на обличчі.

Захисник особи, відносно якої складений протокол про адміністративне правопорушення, адвокат Овчаренко О.О., який діє на підставі ордеру серії ДН № 109080 та договору про надання юридичних (адвокатських) послуг від 24.07.2020 року в судовому засіданні зазначив, що в момент фіксування працівником поліції правопорушення, в магазині «Продукти» була технічна перерва, під час якої ОСОБА_1 проводила анти карантинні заходи, а відвідування магазину покупцями не передбачалося, у зв`язку з чим в цей час магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на його думку не можна вважати громадським місцем. Крім того вказав, що ОСОБА_1 періодично повинна змінювати маску на обличчі. Звернув увагу суду на відсутність в протоколі свідків правопорушення, а також на те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено право на захист.

Просив суд провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Однак разом з тим, з урахуванням позиції самої ОСОБА_1 , яка свою провину визнає повному обсязі, не заперечує проти визнання адміністративного правопорушення малозначним та просить суд обмежитись відносно ОСОБА_1 усним зауваженням.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що 15.07.2020 року приблизно о 12 годині 00 хвилин він йшов додому з чергування та зайшов до магазину скупитись. Зазначив, що коли зайшов до приміщення магазину, то протокол відносно ОСОБА_1 вже був складений, а сама ОСОБА_1 була у захисній медичній масці за своїм робочим місцем. Пояснив, що письмові пояснення які від нього відбирали працівники поліції в день складання протоколу він особисто не читав, оскільки був без окулярів, а тому не може їх підтвердити. Також зазначив, що майже щодня він відвідує магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_2 , де позмінно працюють лише дві дівчини. Він ніколи не бачив, щоб колись продавець був без маски.

Згідно ст. 251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім визнання своєї провини, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення підтверджується наступними належними доказами, які були досліджені в судовому засіданні:

1)протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ 161170 від 15.07.2020 року, з якого вбачається, що 15.07.2020 року о 12 годині 20 хвилин, ОСОБА_1 знаходячись на своєму робочому місці в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_2 , була без захисної маски на обличчі, чим порушила п.п.1 п.3 постанови КМУ від 20.05.2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2» та вчинила правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП. (а.с. 4).

Суд зазначає, що відповідно до ст.256 КпАП України, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Надаючи оцінку зазначеному вище протоколу, суд приходить до висновку, що протокол серії ВАБ 161170 від 15.07.2020 року відповідає вимогам ст. 256 КупАП, та під час його складення були дотримані всі передбаченні чинним законодавством права особи відносно якої він складався, у зв`язку з чим заперечення адвоката Овчаренко О.О. щодо порушення порядку складання протоколу та не роз`яснення ОСОБА_1 права на захист, судом не приймаються до уваги.

2)випискою з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, відповідно до якої ОСОБА_1 є ФОП. (а.с.17-18).

3)письмовими поясненнями ОСОБА_1 , в яких вона вказує на погіршення стану здоров`я, внаслідок чого вона зняла захисну маску і саме в цей момент зайшли працівники поліції. (а.с.5).

4)фотографією на якій зображено ОСОБА_1 без захисної маски в приміщенні магазину. (а.с.16).

5)відеозаписом з місця вчинення адміністративного правопорушення, на якому видно, що ОСОБА_1 , перебуваючи на своєму робочому місці знаходиться без захисної маски. (а.с.22).

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КпАП України відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Як було достовірно встановлено в судовому засіданні, та не заперечувалось учасниками судового розгляду, 15.07.2020 року о 12 годині 20 хвилин, ОСОБА_1 знаходячись на своєму робочому місці в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_2 , була без захисної маски на обличчі, у зв`язку з чим відносно неї було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.44-3 КУпАП.

Суд зазначає, що об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КпАП України, є суспільні відносини у сфері охорони праці та здоров`я населення; об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності), спрямованих на порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами; суб`єктивна сторона правопорушення полягає у наявності вини у формі прямого чи не прямого умислу; суб`єктом правопорушення є будь-яка фізична особа, якій виповнилося 16 років та яка, зокрема, порушує правила карантину.

Стаття 44-3 КУпАП не визначає конкретних правил карантину, за порушення яких настає відповідальність, проте такі правила встановлюються відповідними актами законодавства.

Так, статтею 44-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно зі статтею 1 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Державне регулювання діяльності у сфері захисту населення від інфекційних хвороб здійснюється, в тому числі, Кабінетом Міністрів України.

Так, Кабінет Міністрів України у сфері захисту населення від інфекційних хвороб: розробляє і здійснює відповідні державні цільові програми; забезпечує фінансування та матеріально-технічне постачання закладів охорони здоров`я, органів державної санітарно-епідеміологічної служби, підприємств, установ та організацій, залучених до проведення заходів і робіт, пов`язаних з ліквідацією епідемій, координує проведення цих заходів і робіт; координує та спрямовує роботу міністерств, інших органів виконавчої влади; укладає міжурядові договори; розробляє та затверджує перелік товарів протиепідемічного призначення, що необхідні для запобігання поширенню епідемій, пандемій, у тому числі поширенню коронавірусної хвороби (COVID-2019); розробляє та затверджує перелік товарів, що мають істотну соціальну значущість; встановлює граничні ціни для оптової та

роздрібної торгівлі товарами протиепідемічного призначення, що необхідні для запобігання поширенню епідемій, пандемій, у тому числі поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), та/або товарами, що мають істотну соціальну значущість, з урахуванням постачальницько-збутової надбавки та граничної торговельної (роздрібної) надбавки; встановлює під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, заборону скуповування та перепродажу за цінами, що перевищують встановлені граничні ціни для оптової та роздрібної торгівлі, з урахуванням постачальницько-збутової надбавки та граничної торговельної (роздрібної) надбавки товарів протиепідемічного призначення, що необхідні для запобігання поширенню епідемій, пандемій, та/або товарів, що мають істотну соціальну значущість; вирішує інші питання у межах повноважень, визначених законом (ст. 3 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб»).

Частиною 1 статті 29 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» встановлено, що карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Так, відповідно до п.1 р. 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 392 від 20.05.2020 року "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів" на період дії карантину забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п. 43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Надавши правову оцінку сукупності всіх встановлених фактичних обставин у справі, а саме поясненням учасників судового розгляду, а також враховуючи наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення та докази, зібрані правоохоронцями, у тому числі, фото- та відео-, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 повністю підтверджується матеріалами адміністративної справи у їх сукупності.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, є повне визнання вини та щиросердне каяття ОСОБА_1 .

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Таким чином судом встановлено, що подія адміністративного правопорушення мала місце, склад адміністративного правопорушення наявний та доведений в судовому засідання на підставі належних письмових та електронних доказів, однак разом з тим судом приймається до уваги, що в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_2 , з 12 години 00 хвилин до 12 години 15 хвилин діє санітарна година, що вбачається з інформаційного оголошення, розміщеного на вхідній двері до магазину. З пояснень свідка ОСОБА_3 , допитаного в судовому засіданні, вбачається, що його пояснення, долучені до матеріалів справи, не відповідають дійсності, оскільки він бачив продавців у магазині «Продукти», за адресою: м. Слов`янськ, вул. Шевченко, 44/1 лише в масках, саме так було і 20.07.2020 року близько о 12 год. 20 хв. О 12 годині 20 хвилин співробітники поліції вже склали протокол відносно ОСОБА_1 .

У суду немає підстав сумніватися в достовірності та правдивості наданих пояснень свідка ОСОБА_3 в судовому засіданні, оскільки вони були послідовними та узгоджувалися між собою, крім того обставин, за яких свідок міг оговорити чи навпаки висловитись на користь ОСОБА_1 , тим самим проявивши свою зацікавленість в результаті справи, судом встановлено не було.

Разом з тим суд критично відноситься до письмових пояснень ОСОБА_3 , від 15.07.2020 року, які прямо суперечать наданим ним пояснень в суді, та не приймає їх до уваги, оскільки з пояснень самого ОСОБА_3 , наданих в судовому засіданні - він їх особисто не писав та не читав, оскільки був без окулярів.

У зв`язку з чим суд приходить до висновку, що протокол відносно ОСОБА_1 складався саме в час, коли вона здійснювала анти карантинні заходи в приміщенні магазину, а тому приймає до уваги доводи та пояснення як захисника Овчаренко О.О., так і самої ОСОБА_1 , що в цей час в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_1 здійснювала заміну захисної маски та здійснювала особисту обробку рук, обличчя та засобів захисту в рамках профілактичних, анти карантинних заходів, що мало місце 20.07.2020 року з 12 години 00 хвилин до 12 години 15 хвилин.

Тобто фіксація співробітниками поліції адміністративного правопорушення, яке фактично хоч і мало місце, однак відбулось в момент вимушених правомірних дій ОСОБА_1 , направлених саме на дотримання особистої гігієни та чистоти в приміщенні магазину, а не заподіяння шкоди суспільству чи громадянам.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17 липня 1997 року, набула чинності для України 11 вересня 1997 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого статтею 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод. Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення йде своїм корінням у більш загальний принцип, втілений у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Втім, це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

З огляду на що суд зазначає, що відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений розглядати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Оцінивши у сукупності всі встановлені під час судового розгляду фактичні обставини справи, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 44-3КУпАП за малозначністю і оголосити їй усне зауваження, оскільки діяння, вчинене нею хоча і містить в собі усі юридичні і суб`єктивні ознаки, що характеризують правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП, однак за своєю суттю не відповідає тому ступеню суспільної небезпеки, яка є типовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП, оскільки дії ОСОБА_1 суб`єктивно не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам, не завдали значних збитків чи тяжких наслідків, не призвели до поширення хвороби COVID-19 чи інших тяжких епідеміологічних наслідків, крім того вона повністю визнала свою провину в судовому засіданні та вчинила дії, які направлені на негайне усунення виявлених порушень, а саме вона відразу, після того, як працівники поліції зайшли до приміщення магазину надягла захисну маску на обличчя, що видно із змісту переглянутого в судовому засіданні відео, яке додане до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Приймаючи до уваги те, що згідно із ст. 40-1 КУпАП та Законом України «Про судовий збір», судовий збір з особи може бути стягнуто у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, суд, звільняючи ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, вважає що судовий збір стягненню з особи, яка звільнена від адміністративної відповідальності не підлягає.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 22, 40-1, 44-3, 283-284,287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод , -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, за малозначністю, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 44-3 КУпАП - закрити на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, який виніс постанову.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області Н.О. Дюміна