Справа №461/6165/20
провадження №3/461/3281/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2020 року м.Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Кротова О.Б., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, директора Виробничого структурного підрозділу «Львівська дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Львівська залізниця Акціонерного товариства «Українська залізниця», , юридична адреса: Львівська область, м. Львів, вул. Гоголя, 1, проживає: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , будучи директором Виробничого структурного підрозділу «Львівська дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Львівська залізниця Акціонерного товариства «Українська залізниця», , у порушення вимог ч.4 ст.115 КЗпП, ст.21 ЗУ «Про відпустки», згідно наказу №939/вд від 23.06.2020 року надав працівнику ОСОБА_2 щорічну відпустку з 02.07.2020 року, а виплату заробітної плати підприємством проведено 06.07.2020 року відповідно до платіжного доручення від 06.07.2020 року №2287814, тобто пізніше ніж за три дні до початку відпустки. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судове засідання неодноразово не з`являвся, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (скеруванням рекомендованої кореспонденції за місцем проживання). Про причини неявки суд не повідомив. Матеріали справи містять належні докази інформування особи про час та місце розгляду справи та відомості про ознайомлення ОСОБА_1 з протоколом.

Суд зауважує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Зважаючи на обов`язок суду щодо розгляду справи в розумні строки, приходжу до переконання про можливість розгляду справи за відсутності особи, щодо якої складено протокол.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною 1 ст. 41 КУпАП передбачена відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України «Про звернення громадян», або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Згідно з ч.4 ст.115 КЗпП України, заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки.

Статтею 21 ЗУ «Про відпустки» передбачено, що заробітна плата працівникам за час відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до її початку.

При оцінці доказів суд керується принципом "поза розумним сумнівом" а саме, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні доводиться протоколом про адміністративне правопорушення №ЛВ14137/1553/АВ/П/ПТ від 31.07.2020 року, до якого у ОСОБА_1 зауважень та доповнень не було, наказом (розпорядженням) №939/вд від 23.06.2020 року про надання ОСОБА_2 відпустки, копією заяви ОСОБА_2 , копією платіжного доручення №2287814 від 06.07.2020 року про нарахування заробітної плати.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП доведена повністю.

З огляду на викладене суд вважає, що ОСОБА_1 порушив вимоги ч.4 ст.115 КЗпП, ст.21 ЗУ «Про відпустки», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Враховуючи особу ОСОБА_1 , характер вчиненого правопорушення, ступінь вини у скоєному, беручи до уваги те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу, у межах мінімальної межі санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення.

Крім того, ст.40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. Так, згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому з ОСОБА_1 на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 420,40 гривень.

Керуючись ст.ст. 41, 283, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 420 гривень 40 копійок судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Кротова О.Б.