Провадження №: 3/752/6912/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

12 серпня 2020 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , з повною вищою освітою, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

встановив:

07 липня 2020 року о 15 год. 30 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру відносно брата.

В судовому засіданні ОСОБА_1 визнав вину у вчиненні інкримінованих дій за обставин викладених у протоколі. Щиро розкаявся у скоєному, запевнив, що у майбутньому не допустить подібної поведінки відносно брата, за даний випадок вибачився перед братом, конфлікт вичерпано.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Абз.3 п.1 ч.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п. 17 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих дій, окрім повного визнання вини, підтверджується даними рапорту оперативного чергового від 07.07.2020 р., заявою потерпілого ОСОБА_2 про вчинення відносно нього домашнього насильства, поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , поясненнями самого ОСОБА_1 .

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає доведеним скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, за ознаками вчинення домашнього насильства психологічного і фізичного характеру відносно брата ОСОБА_2 .

Вирішуючи питання про вид адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що обтяжують або пом`якшують відповідальність, передбачених ст.34, 35 КУпАП України, судом не встановлено.

Враховуючи, особу правопорушника, його ставлення до вчиненого, суд вважає за доцільне застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу. Суд вважає, що така міра відповідальності відповідає вчиненим правопорушенням і є такою, що відповідає меті адміністративного стягнення, встановленого ст. 23 КУпАП.

Окрім того, згідно ст.401 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 420, 40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст.ст. 9, 33-35, 40-1, ч.1 ст.1732, ст.ст. 276-280, 283-285 КУпАП, суд, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.В. Єсауленко