07.08.2020
Справа № 720/1166/20
Провадження №3/720/467/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2020 року м. Новоселиця

Суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області Вівчар Г.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Новоселицького ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої в АДРЕСА_1 , працюючої вчителем ЗОШ с. Ходороуци, громадянки Республіки Молдова, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася,

- за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Новоселицького районного суду направлено до розгляду адміністративний протокол відносно ОСОБА_1 від 12 липня 2020 року в якому зазначено, що 12 липня 2020 року о 15 годині 40 хвилин ОСОБА_1 порушила режим самоізоляції, а саме перебувала на КПП «Мамалига» на 9 (дев`ятий) день встановленого карантину, чим порушила Постанову КМУ № 392 від 20 червня 2020 року.

В судове засідання ОСОБА_1 по невідомим для суду причинам працівниками поліції не доставлена.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності суддя приходить до переконання, що ОСОБА_1 не підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП виходячи з наступного.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 089427 від 12 липня 2020 року вбачається, що 12 липня 2020 року о 15 годині 40 хвилин ОСОБА_1 порушила режим самоізоляції, а саме перебувала на КПП «Мамалига» на 9 (дев`ятий) день встановленого карантину, чим порушила Постанову КМУ № 392 від 20 червня 2020 року.

Адміністративна відповідальність за статтею 44-3 КУпАП настає у разі

порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених цим законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління.

Статтею 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП суд повинен своєчасно, повно, всебічно та об`єктивно з`ясовувати обставини справи.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

А відповідно до положень ст. 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягає з`ясуванню, зокрема, чи було вчинене адміністративне правопорушення.

Так, підпунктом 3 п. 3 Постанови № 392 встановлено, що на період дії карантину забороняється, зокрема, самовільно залишати місця самоізоляції, обсервації. Відповідно ж до п. 6 Постанови № 392 обов`язковій самоізоляції підлягають, зокрема, особи, які не підлягають обсервації у зв`язку з наданням згоди на самоізоляцію з використанням електронного сервісу «Дій вдома» Єдиного державного веб-порталу електронних послуг до перетину державного кордону або контрольних пунктів в`їзду на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономної Республіки Крим та м. Севастополя та виїзду з них.

Механізм здійснення протиепідемічних заходів, пов`язаних із самоізоляцією осіб, які можуть сприяти поширенню інфекційних хвороб або входять до групи ризику щодо ускладненого перебігу чи настання летальних випадків внаслідок гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі-COVID-19) визначено Порядком здійснення протиепідемічних заходів, пов`язаних із самоізоляцією, затвердженого Постановою №392 (далі Порядок).

Відповідно до п. 5 Порядку строк самоізоляції становить 14 днів для осіб, які: здійснили перетин державного кордону або перетин контрольних пунктів в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї та дали згоду на самоізоляцію з використанням системи через мобільний додаток, з моменту перетину державного кордону або перетину контрольних пунктів в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї.

Згідно з п. 10 Порядку особи, які потребують самоізоляції, зобов`язані постійно перебувати у визначеному ними місці самоізоляції, утримуватися від контакту з іншими особами, крім тих, з якими спільно проживають.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до Інструкції з використання електронного сервісу «Дій вдома» єдиного державного веб-порталу електронних послуг для вирішення питання щодо обсервації (ізоляції) осіб, які перетинають державний кордон або в`їжджають з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономної республіки Крим і м. Севастополя особа вважається такою, що обрала здійснення контролю за допомогою мобільного додатку, з моменту авторизації в ньому.

Проте матеріали справи не містять взагалі жодних відомостей про те, що ОСОБА_1 відноситься до переліку осіб, що потребують самоізоляції, відсутні відомості щодо підстав вимоги самоізоляції. Також відсутні відомості про те, хто призначив їй зобов`язання, щодо самоізоляції, період з якого починається самоізоляція, відсутня інформована згода GAIVAS NATALIA на проведення протиепідемічних та/або профілактичних заходів, з її підписом, повідомлення про відповідальність за порушення режиму самоізоляції та надання неправдивих даних. В письмових поясненнях працівника КПП «Мамалига» ОСОБА_2 від 12 липня 2020 року зазначено, що ОСОБА_1 не виконала інструкції програми «Дій вдома», однак не долучено доказів на підтвердження того, які саме вимоги електронного сервісу «Дій вдома» Єдиного державного веб-порталу електронних послуг не виконано, як і не надано доказів того, що вона є учасником вказаного сервісу.

Єдиним доказом на обґрунтування вини ОСОБА_1 є протокол про адміністративне правопорушення, який хоча відповідно до ст. 251 КУпАП і є самостійним видом доказу, проте за відсутності належного обґрунтування іншими матеріалами справи не може бути розцінений як належний та допустимий доказ наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю за обставин відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи недоведеність та наявності сумнівів вини ОСОБА_1 , крім того суд не має самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, а тому вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до ст.. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 зазначеного складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.

Враховуючи, що прийнято рішення про закриття провадження по справі відносно ОСОБА_1 , а тому відсутні підстави для стягнення з неї судового збору.

Керуючись ст. ст. 44-3, 247, 284, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

Постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої в АДРЕСА_1 за ст. 44-3 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк з дня її винесення через Новоселицький районний суд до Чернівецького апеляційного суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Вівчар Г.А.