Кропивницький апеляційний суд
Справа № 33/4809/293/20 Головуючий у суді І інстанції: Юхименко Н.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в суді ІІ - інстанції: Бондарчук Р.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2020 року. Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду Бондарчук Р.А.,

з участю:

особи, яка притягується до відповідальності - ОСОБА_1 ,

представника особи, яка притягається до відповідальності - адвоката Швець Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кропивницький апеляційну скаргу адвоката Швеця Р.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 липня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шевченкове, Чаплинського району, Херсонської області, громадянин України, з базовою вищою освітою, одруженого, на утриманні 1 неповнолітня дитина, працюючого машиністом локомотивного депо м. Знам`янка ТЧ-7 , який проживає: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та закрито провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 липня 2020 року визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого

ч. 1 ст. 130 КУпАП та закрито провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 08.04.2020 року о 20.45 год. по вул.О.Береста в м .Знам`янка Кіровоградської області керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN TRANSPORTER державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія, у встановленому законодавством порядку проводився із застосуванням спеціального технічного приладу «Drager Alkotest №6820» в присутності свідків. Таким чином, ОСОБА_1 порушив п.2.9а ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову районного суду в частині визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків передбачених ст. 38 КУпАП.

У даному випадку поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення - є взаємовиключними рішеннями і прийняття таких рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється лише під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення, якщо на час розгляду справи не закінчився строк притягнення особи до відповідальності.

Тому, вина особи, що притягується до адміністративної відповідальності не може встановлюватися в даному випадку, оскільки провадження закривається за строком давності, про що прямо зазначено у п.7 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи, що у цій справі на час її розгляду судом першої інстанції закінчився строк давності, встановлений ст. 38 КУпАП, в межах якого можливе судове провадження, то постанова судді підлягає скасуванню без підтвердження чи спростування вини ОСОБА_1 , а провадження у справі - закриттю на підставі ст.247 п.7 КУпАП за стоком давності.

Також, матеріали вказаної адміністративної справи не містять належних доказів для притягнення його підзахисного до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП.

Протокол у справі про адміністративне правопорушення серії ОБ№054328 від 08.04.2020 виданий з порушенням конституційних прав ОСОБА_1 , є незаконним та необґрунтованим і підлягає негайному скасуванню за відсутності у діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, на підставі якого, адміністративне провадження підлягає негайному закриттю та звільнення його від адміністративної відповідальності.

На момент складання протоколу, другий екземпляр його підзахисному не було вручено, що позбавляє можливості ознайомитись із зазначеним документом, надати йому правову оцінку та визначити посадових осіб, що склали протокол для подальшого захисту своїх порушених прав.

До того ж, в матеріалах справи відсутні відомості про належне сповіщення його підзахисного про місце та час розгляду справи, що позбавило його можливості належно роз`яснити суду обставини та своїми поясненнями спростувати інкриміноване йому обвинувачення.

Встановлення вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, повинно вирішуватися залежності від стадії провадження, на якій виникли обставини, передбачені ст. 247 КУпАП, що виключають провадження у справі, а також з урахуванням позиції особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, щодо підстав для закриття провадження у справі.

Зокрема, якщо обставина, передбачена п.7 ст. 247 КУпАП виникла під час розгляду справи в суді першої інстанції, і особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить, не заперечує та/або погоджується на закриття провадження у справі з підстав закінчення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, то закриття провадження є можливим без вирішення питання про встановлення вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Цією ж нормою закону передбачено, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності її дія або бездіяльність повинна бути протиправною, тобто порушувати встановлений законом порядок.

Згідно положень ст. 124 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП, можуть бути лише водії транспортних засобів. При цьому пошкодження таких засобів, вантажів, шляхів, шляхових та інших споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення правил дорожнього руху.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити зазначив, що алкогольні напої не вживає, займається спортом. В той час був пік короновірусу та всі використовували антисептичні засоби, якими оброблялися і салон автомобіля і вся техніка. Зазначив, що можливо трішки рідини цього засобу потрапила на алкотестер та тому він дав цей результат. Поряд з тим повідомив, що зранку відповідно до шляхового листа керував тепловозом та у нього не було ознак сп`яніння.

Повідомив, у зв`язку з короновірусом не хотів від працівників поліції нічого отримувати та підписувати.

В суді апеляційної інстанціїадвокат Швець Р.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 просив скасувати постанову районного суду. Зазначив, що ОСОБА_1 не пропонували пройти огляд в медичному закладі, в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія до медичного закладу.

Закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями і прийняття таких рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На момент складання протоколу, другий екземпляр моєму підзахисному не було вручено, що позбавляє можливості ознайомитись із зазначеним документом, надати йому правову оцінку та визначити посадових осіб, що склали протокол для подальшого захисту своїх порушених прав.

Відповідальність за ч. 1ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

-лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 6 Розділу 2 Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Із аналізу наведених доказів та норм законодавства слід зробити висновок, що водій транспортного засобу має право відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, про що складається відповідний протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, така відмова особи повинна бути прийнята працівниками поліції виключно у присутності двох свідків (ч. 2 ст. 266 КУпАП, п.6 Розділу 1 Інструкції № 1452/735), що в даному випадку і було виконано працівниками поліції.

Відмова водія транспортного засобу від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, винність ОСОБА_1 у вчиненні в правопорушення підтверджується доказами, які суд дослідив під час розгляду адміністративної справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія ОБ № 054328 від 08.04.2020 року, яким підтверджується, що саме 08.04.2020 року о 20.45 год. по вул.О.Береста в м. Знам`янка Кіровоградської області мало місце правопорушення, яке ставиться в вину ОСОБА_1 (а.с. 1);

- чеком з приладу алкотестеру «Драгер» 6820 відповідно до якого, в результаті тесту ОСОБА_1 за допомогою вказаного приладу, прилад показав 1,15 промілле алкоголю (а.с.2);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд ОСОБА_1 проводився за допомогою приладу «Драгер» 6820 результат тесту показав 1,15 промілле (а.с.3);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відповідно до якого ОСОБА_1 направлено на огляд до Знам`янської міської лікарні (а.с. 4);

- поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно до яких, кожен окремо підтвердив, що ОСОБА_1 проходив на місці огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер» 6820 результат тесту показав 1,15 промілле алкоголю в крові.

- відеозаписом події, на якому зафіксовано проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 в присутності двох свідків, за допомогою приладу «Драгер» 6820 результат тесту показав 1,15 промілле. На пропозицію пройти огляд в медичному закладі ОСОБА_1 - відмовився .

Оцінюючи досліджені під час розгляду справи докази, апеляційний суд погоджується з висновком судді районного суду про те, що дії працівника поліції є правомірними і відповідають вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735 та постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а протокол про адміністративне правопорушення щодо наявності в діях ОСОБА_1 порушень вимог 2.9 ПДР України складений відповідно до вимог чинного законодавства.

Крім того, апеляційний суд не може взяти до уваги доводи адвоката Швеця Р.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 стосовно того, що другий екземпляр протоколу не був наданий ОСОБА_1 оскільки, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 054328 від 08.04.2020 ОСОБА_1 відмовився отримувати копію. Відмова в отриманні ОСОБА_1 копії протоколу про адміністративне правопорушення також підтверджується письмовими поясненнями двох свідків наявними в матеріалах справи. Більш того в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 повідомив, що у зв`язку з короновірусом не хотів отримувати від працівників поліції жодного документу.

Доводи апеляції захисника стосовно того, що в матеріалах справи відсутнє направлення є такими, що не знайшли своє підтвердження оскільки в матеріалах наявне направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відповідно до якого ОСОБА_1 направлено на огляд до Знам`янської міської лікарні.

Крім того,доводи захисника стосовно того, що ОСОБА_1 не пропонувалось пройти огляд у медичному закладі є такими, що не знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду та спростовується відеозаписом з якого вбачається, що після продуття останнім актотестеру працівник поліції пояснив «Якщо ОСОБА_1 не згоден з результатом то вони поїдуть до медичного закладу».

Також необхідно зазначити, що будь-яких обґрунтованих відомостей, які б ставили під сумнів об`єктивність поліцейських або свідків у справі та їх зацікавленість у притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суду не надано. Обставини події в поясненнях свідків викладені так, що повністю збігаються із відеозаписом, долученим до матеріалів справи, який є об`єктивним доказом і у сукупності з іншими доказами дає можливість суду із достовірністю встановити обставини справи. Наведена сукупність доказів на переконання суду є достатньою для з`ясування усіх обставин, які підлягають доказуванню в справі про адміністративне правопорушення.

При цьому необхідно зазначити про те, що свідки з ОСОБА_1 не знайомі, а тому на думку апеляційного суду будь-якої зацікавленості стосовно розгляду справи у них не має.

А тому, апеляційний суд залишає без задоволення доводи захисника стосовно того, що судом першої інстанції не оцінено належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Разом з тим, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи ОСОБА_1 про те, що його безпідставно зупинили працівники поліції, оскільки останній не оскаржував з цього приводу дії працівників поліції.

Що стосується апеляційних доводів адвоката Швеця Р.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 про те, що поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, необхідно зазначити наступне.

Статтею 280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення, поміж іншого, і чи винна дана особа в його вчиненні.

При цьому будь-яких норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП вказаний Кодекс не містить.

Водночас, зі змісту ч. 1 ст. 38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом строку.

Тобто для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

У разі недоведеності наявності складу адміністративного правопорушення та не підтвердження його належними та допустимими доказами, виключається можливість закрити провадження у адміністративній справі саме за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

У цьому разі законодавець передбачив іншу підставу для закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Отже, під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, всупереч ст.280 КУпАП, районний суд повинен встановити наявність або відсутність вини особи відносно якої складені протоколи про адміністративні правопорушення.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 08.04.2020 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено.

За таких обставин, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об`єктивно з`ясував всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо у судовому засіданні дослідив докази та обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Швеця Р.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 липня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Р.А. Бондарчук