Справа № 643/55/20
Провадження № 3/643/435/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2020 року м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Крівцов Д.А., розглянувши матеріал, який надійшов від т.в.о. начальника Управління патрульної поліції у м. Харкові Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

28.11.2019 о 22:50 год. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_2 , по вул. Гвардійців-Широнінців в м. Харкові, в районі буд. № 3 не врахував дорожню обстановку під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «RENAULT», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

28.11.2020 о 22:50 год. водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «RENAULT 19», державний номерний знак НОМЕР_3 , по вул. Гвардійців-Широнінців, 3 в м. Харкові, став учасником ДТП, після чого з невідомих причин залишив місце події.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 374768 від 12.12.2019, 28.11.2020 о 22:50 год. водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «RENAULT 19», державний номерний знак НОМЕР_3 , по вул. Гвардійців-Широнінців, 3 в м. Харкові, при зміні напрямку руху не впевнився в безпеці виконуваного маневру, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем «ВАЗ-21099», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не визнав. Надав пояснення, згідно яких 28.11.2019 о 22-50 годині рухався по вул. Гвардійців-Широнінців в бік Салтівського шосе зі швидкістю 50-55 км/год. Перед цим на перехресті пр-ту Ювілейного та вул. Гвардійців-Широнінців повертав с пр-та Ювілейного на вул. Гвардійців-Широнінців ліворуч, продовживши рух в бік Салтівського шосе. Дочекавшись зеленого сигналу світлофору, почав рух в бік Салтівського шосе по крайній праві смузі. Автомобіль ОСОБА_2 рухався в крайній лівій смузі. Потім вони рухались в одному напрямку. ОСОБА_2 перестроївся праворуч, а ОСОБА_1 продовжував рух прямо. В районі «Хлібзаводу № 8» на пішохідному переході автомобіль ОСОБА_2 почав повертати направо з лівої полоси. ОСОБА_1 почав екстрено гальмувати, застосував звуковий сигнал, але відбулось зіткнення. Потім автомобіль ОСОБА_2 відкинуло на бордюр та на узбіччя. Також ОСОБА_1 уточнив, що коли вони стояли на перехресті, автомобіль ОСОБА_2 при повороті ліворуч повернув із заносом автомобіля на зустрічну смугу, що свідчить про небезпечну манеру керування вказаною особою автомобілем.

ОСОБА_2 в судовому засіданні вину у скоєні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП, не визнав. Надав пояснення, згідно яких 28.11.2019 приблизно о о 22-00 год. він рухався на авто «Рено». У момент повороту з пр-ту Ювілейного на Гв. Широнінців його занесло, але він вирівняв автомобіль та поїхав в бік «Хлібзаводу № 8» зі швидкістю 60 км/год. Через 500 метрів, ближче до «Хлібзаводу № 8», йому потрібно було повернути праворуч, при цьому ОСОБА_2 знаходився у лівій смузі. Він подивився в дзеркало, побачив позаду на великій відстані автомобіль та почав перестроюватись направо. Вже здійснивши маневр, став в праву полосу. На момент перестроювання швидкість автомобіля була 30 км/год. Почав рух, після чого почув удар в задню частину автомобіля, внаслідок чого його викинуло на узбіччя. Щодо залишення місця ДТП ОСОБА_2 зазначив, що вони очікували поліцію більше години і у нього розрядився телефон. Так як він мешкав неподалік від місця ДТП, пішов додому для того, щоб підзарядити свій телефон. Вдома у нього суттєво погіршилось самопочуття, тобто стало зле, через що він не повернувся до місця ДТП.

ОСОБА_3 , допитаний в судовому засіданні в якості свідка пояснив, що їхав на автомобілі позаду автомобіля «Рено» на відстані приблизно 50 метрів в лівому ряду. Автомобіль «Рено» рухався в лівій смузі, почав повертати направо та вискочив перед автомобілем «ВАЗ», внаслідок чого відбулось зіткнення.

Крім протоколів про адміністративне правопорушення ДПР 18 № 374886, ДПР 18 № 374768 від 12.12.2019, особою, яка склала протоколи про адміністративне, суду надано наступні докази, які досліджені в судовому засіданні: схема до протоколу огляду місця ДТП від 28.11.2019; письмові пояснення ОСОБА_2 від 12.12.2019; письмові пояснення ОСОБА_1 від 29.11.2019; письмові пояснення ОСОБА_4 від 29.11.2019; рапорт співробітника поліції.

Також ОСОБА_2 надав суду висновок експерта за результатами проведення автотехнічної експертизи від 23.03.2020 за № 18 (далі Висновок експерта), відповідно до якого з технічної точки зору за наданих умов водій автомобіль «ВАЗ-21099», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_1 мав технічну можливість запобігти зіткненню із автомобілем «Рено» з моменту виникнення небезпеки, шляхом своєчасного застосування гальмування (як способу зупинки у межах найкоротшої, з можливих, віддалі), виконуючи вимоги п. 2.3, п. 12.3, 12.4, п. 12.9, ПДР України. З технічної точки зору, дії автомобіля «ВАЗ-21099», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. 2.3 (підпункт «д»), п. 12.3, п. 12.4, п. 12.9 (б) ПДР України, та знаходились в причинно-наслідковому зв`язку із настанням даної пригоди. В даному випадку, оскільки відстань, на якій знаходився автомобіль марки «ВАЗ-21099» до автомобіля «Рено» під час виконання ОСОБА_2 маневру правого повороту, була безпечна і дозволяла проїхати ОСОБА_1 з дозволеною в населеному пункті швидкістю 50 км/год., без застосування ним гальмування, при цьому автомобіль «РЕНО» також безпечно міг виконати маневр правого повороту, не створюючи небезпеки водію автомобіля «ВАЗ-21099» в разі його руху із швидкістю 50 км/год., то вище приведене дає підстави дійти висновку, що в діях водія ОСОБА_2 невідповідностей вимогам ПДР України, які знаходились би в причинно-наслідковому зв`язку із настанням даної пригоди, не вбачається. При заданих вихідних даних причиною настання ДТП, з технічної точки зору, є невідповідність дій водія автомобіля «ВАЗ-21099», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_1 вимогам п. 2.3 (підпункт «д»), п. 12.3, п. 12.4, п. 12.9 (б) ПДР України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Кундіус О.Ю. висловив заперечення проти вказаного вище Висновку експерта. В обґрунтування зазначив, що невідомо, чи дійсно експертом використаний той самий відеозапис ДТП, який був наданий суду, чи не був вказаний відеозапис штучно спотворений перед наданням експерту.

Враховуючи вказані заперечення захисника ОСОБА_1 адвоката Кундіуса О.Ю., судом було роз`яснено захиснику право заявити клопотання про призначення судом судової автотехнічної експертизи обставин ДТП, в тому числі комісійної, виконання якої доручити спеціалізованій експертній установі. Також судом захиснику ОСОБА_1 адвокату Кундіусу О.Ю. було роз`яснено право заявити клопотання про відкладення розгляду справи для більш детального дослідження Висновку експерта та підготовки мотивованого клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи обставин ДТП.

На вказані роз`яснення суду адвокат Кундіус О.Ю. зазначив, що не буде заявляти клопотання про відкладення розгляду справи, а також про призначення експертизи.

Положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантований розгляд його справи незалежним і безстороннім судом.

Європейський суд з прав людини в остаточному рішенні від 06.06.2018 року у справі «Михайлова проти України» зазначав, що в ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду.

Враховуючи наведене, суд не вбачає підстав для призначення у справі судової автотехнічної експертизи обставин ДТП за власною ініціативою.

За таких обставин суд розглядає справу на підставі наявних доказів.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку щодо доведеності поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_1 в порушенні вимог п. п. 12.1, 13.1, 2.3. (б) ПДР України, які знаходились в причинному зв`язку з виникненням події ДТП. Так, вина ОСОБА_1 підтверджується не тільки даними протоколу про адміністративне правопорушення та поясненнями ОСОБА_2 , а й даними Висновку експерта.

У суду відсутні підстави ставити під сумнів вказаний Висновок експерта, оскільки він підготовлений особою, яка згідно свідоцтва № 1067 отримала кваліфікацію судового експерта з правом проведення інженерно-транспортних обставин механізму ДТП.

Доводи ОСОБА_1 та його захисника суд вважає тактикою захисту, спрямованою на ухилення від відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки вказані доводи спростовуються не тільки даними протоколу про адміністративне правопорушення та поясненнями ОСОБА_2 , а й даними Висновку експерта.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ст. 124 КУпАП як порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Обставин, що пом`якшує або обтяжує відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

Враховуючи закінчення строків накладення адміністративного стягнення, суд закриває провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП у зв`язку із спливом строків накладення адміністративного стягнення.

Також, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 за ст. 122-4 КУпАП є доведеною та підтверджується наступними доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 374769 від 12.12.2019, поясненнями ОСОБА_2 , поясненнями ОСОБА_1 , письмовими поясненнями ОСОБА_2 , письмовими поясненнями ОСОБА_1 , письмовими поясненнями ОСОБА_4 .

Доводи ОСОБА_2 та його захисника щодо невинуватості ОСОБА_2 суд вважає тактикою захисту, спрямованою на ухилення від відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки вказані доводи спростовуються сукупністю досліджених судом доказів.

Так, в судовому засіданні ОСОБА_2 визнав, що дійсно залишив місце ДТП.

Судом після отримання пояснень ОСОБА_2 , йому та його захиснику було роз`яснено право надати суду докази погіршення стану здоров`я ОСОБА_2 після ДТП, зокрема докази виклику бригади швидкої допомоги або самостійного звернення до лікаря.

ОСОБА_2 зазначив, що залишився вдома після ДТП через погіршення стану здоров`я, проте за медичної допомогою не звертався.

Враховуючи наведене, суд відхиляє доводи ОСОБА_2 щодо погіршення стану здоров`я, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження вказаної обставини суду не надано.

Своїми діями ОСОБА_2 , порушив вимоги п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

Враховуючи закінчення строків накладення адміністративного стягнення, суд закриває провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ст. 122-4 КУпАП у зв`язку із спливом строків накладення адміністративного стягнення.

Вирішуючи питання щодо винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд керується таким.

Дані протоколу про адміністративне правопорушення та пояснень ОСОБА_1 , згідно яких ОСОБА_2 є винуватим у виникненні ДТП, спростовуються не тільки поясненнями ОСОБА_2 , а й вказаним вище Висновком експерта.

У суду відсутні підстави ставити під сумнів вказаний Висновок експерта, оскільки він підготовлений особою, яка згідно свідоцтва № 1067 отримала кваліфікацію судового експерта з правом проведення інженерно-транспортних обставин механізму ДТП.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 року зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зміст стандарту доведення поза розумним сумнівом надано, зокрема, в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі № 688/788/15-к, згідно якої вказаний стандарт означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Виниклі сумніви щодо порушення ОСОБА_2 . Правил дорожнього руху України, які б знаходились в причинному зв`язку з виникненням ДТП, суд, керуючись принципом презумпції невинуватості, тлумачить на користь ОСОБА_2 та приходить до висновку щодо недоведеності події і складу адміністративного правопорушення в його діях.

У відповідності до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд закриває провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 124, п. 1 ч. 1 ст. 247, 248-249, 279, 283-284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 у зв`язку із спливом строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП, відносно ОСОБА_2 у зв`язку із спливом строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Д.А. Крівцов