Провадження № 3/760/1417/20
в справі № 352/2186/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2019 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Зелінська М.Б., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Тисменицького районного суду Івано-Франківської області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за фактом вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №051754 від 06.10.2019р., ОСОБА_1 , 06.10.2019 року о 10 годині 00 хвилин, на вул. Центральна в с. Драгомирчани керував автомобілем марки «Renault Premium» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнин рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чи порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частиною 1 ст. 276 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частиною 2 ст. 276 КУпАП передбачено, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

При цьому, Верховний Суд України у пункті 2 постанови Пленуму від 11 червня 2004 року №11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст.276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» роз`яснив судам, що у випадках, коли законом передбачається альтернативна підсудність (ч.2 ст. 276 КУпАП), питання про те, в який саме суд надіслати протокол про адміністративне правопорушення, вирішується відповідним органом внутрішніх справ.

З матеріалів справи вбачається, що Тисменицьким ВП ГУНП в Івано-Франківській області, з урахуванням положень ч.2 ст. 276 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення від 06.10.2019 року серії ДПР18 №051754 відносно ОСОБА_1 направлено до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області, тобто до суду юрисдикція якого поширюється на місце вчинення адміністративного правопорушення.

Зазначене рішення Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області повністю узгоджується з роз`ясненням наданим Верховним Судом України у пункті 2 постанови Пленуму від 11 червня 2004 року №11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст.276 Кодексу України про адміністративні правопорушення».

Постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 18.12.2019 року матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП направлено для розгляду до Солом`янського районного суду м. Києва, тобто до суду юрисдикція якого поширюється на місце проживання порушника.

Частиною 1 ст. 278 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

При цьому, вивченням матеріалів справи встановлено, що вона не підсудна Солом`янському районному суду м. Києва, з наступних підстав.

Кодекс України про адміністративні правопорушення дійсно не містить врегулювання питання передачі справи з одного суду до іншого. Проте, в такому випадку доцільно застосувати аналогію закону найбільш близької галузі права - кримінального процесуального права.

Суд при підготовці до розгляду справи та вирішенні питання чи належить до його компетенції розгляд даної справи, вважає за доцільне застосувати аналогію закону з Кримінальним процесуальним кодексом України.

Так, частиною 1 статті 34 КПК України визначено вичерпний перелік підстав для передачі справи з одного суду до іншого, а саме кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: 1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; 3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; 4) ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.

Абзацом 2 частини 1 статті 34 КПК України, крім того, визначено, що до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції).

При цьому, ч.ч.2, 3 ст.34 КПК України визначено вичерпний перелік суб`єктів, які мають право вирішувати питання про передачу справи з одного суду до іншого, зокрема, питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції, а питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Верховного Суду.

З наведеного вбачається, що а ні КУпАП, а ні КПК України, не передбачено можливості передачі справи з одного суду до іншого за рішенням суду першої інстанції.

При цьому, Солом`янський районний суд м. Києва знаходиться на території юрисдикції Київського апеляційного суду, а Тисменицького районного суду Івано-Франківської області - Івано-Франківського апеляційного суду, що з урахуванням положень ч.3 ст.34 КПК України, свідчить про те, що вирішення питання про передачу справи між цими судами входить до компетенції Верховного суду.

З наведеного вбачається, що суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області при винесенні постанови про передачу справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 до Солом`янського районного суду м. Києва, фактично перебрав на себе та виконав функції Верховного суду.

При цьому, суд бере до уваги, що частиною 5 статті 34 КПК України визначено, що спори про підсудність між судами не допускаються.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що зазначена справа не підсудна Солом`янському районному суду м. Києва та має бути повернута до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області для подальшого розгляду.

Керуючись ст.ст. 283 КУпАП,ст. 34 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - повернути до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області для подальшого розгляду.

Постанова оскарженнюне підлягає.

Суддя М.Б. Зелінська