Справа № 474/70/20
Провадження № 3/474/55/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

11.02.20року смт. Врадіївка

Суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області Сокол Ф.Г., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянув справу про адміністративне правопорушення, матеріали по якій надійшли від начальника сектору реагування патрульної поліції № 2 Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, не працюючого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, -

встановив:

04.02.2020р. до Врадіївського районного суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 347790 від 01.02.2020р. з якого вбачається, що 01.02.2020р., близько 18 год. 35 хв., по вул. Героїв Врадіївщини в смт. Врадіївка Миколаївської області ОСОБА_1 керував автомобілем марки ГАЗ-2705, д/н НОМЕР_1 , будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами Первомайським МВ ДВС ГТУЮ в Миколаївській області від 10.04.2019р. ВП № 53763532. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. а п. 2.1 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 , якому роз`яснені судом положення ст. 268 КУпАП, вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, при обставинах вказаних у протоколі, не визнав та пояснив, що взагалі не знав про те, що був обмежений у праві керування транспортними засобами, постанову відділу ДВС про обмеження не отримував та йому не було відомо про накладення на нього такого виду забезпечення.

Також ОСОБА_1 зазначив, що права передбачені ст. 268 КУпАП йому зрозумілі, ознайомлюватися з матеріалами справи, залучати до участі у справі, перекладача, надавати докази він не бажає.

Частиною 3 ст. 126 КУпАП, передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, склад якого полягає у керуванні транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, за що передбачена відповідальність у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

При цьому, слід зазначити, що альтернативи застосування іншого адміністративного стягнення санкція ч. 3 ст. 126 КУпАП не передбачає.

Згідно п.п. а п. 2.1 Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно зі ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Розглянувши матеріали справи вважаю встановленим наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 126 КУпАП, передбачає умисну форму вини, а саме - особа повинна усвідомлювати, що, будучи тимчасово обмеженою у праві керування транспортними засобами, умисно продовжує керувати транспортним засобом.

Матеріали протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 347790 від 01.02.2020р., не дають достатніх підстав та доказів для висновку про винність ОСОБА_1 та наявності в його діях правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

В судовому засіданні особа, відносно якої складено протокол вказаних в останньому подій, не підтвердила факти зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази щодо належного повідомлення ОСОБА_1 про встановлення відносно нього тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Крім цього, начальником СРПП № 2 Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області Тоніца Є. зазначено, що постанова Первомайського МВДВС ГТУЮ в Миколаївській області долучена до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 347790 від 01.02.2010р., хоча вказана постанова в матеріалах справи відсутня.

Згідно ч.ч. 1-3 ст 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010р. № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Положеннями ст.ст. 251, 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

У відповідності до вимог ст. 280 КУпАП, орган при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може гуртуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 1 ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини визначено, що українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Бочаров проти України (остаточне рішення від 17.06.2011р.), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10.02.1995р. у справі Алене де Рібермон проти Франції Європейський суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

З наданих матеріалів справи про адміністративне правопорушення неможливо поза розумним сумнівом встановити вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Вважаю, що фактичні обставини справи не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості повинні тлумачитися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону, що має суттєве значення для вирішення справи по суті, та унеможливлює винесення постанови про визнання правопорушника винним.

З огляду на викладене, за відсутності інших об`єктивних джерел фактичних даних про обставини, що підлягають доказуванню в цій справі, дані, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 347790 від 01.02.2020р. не можуть бути покладені в основу судового рішення як доказ наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі належить закрити, якщо судом встановлено, що в діях особи у відношенні якої, складено протокол про адміністративні правопорушення, відсутні подія і склад адміністративного правопорушення.

Таким чином, з огляду на вищевикладене в сукупності, провадження у справі підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 10, 126, 221, 245, 247, 251, 252, 256, 280, 284 КУпАП, -

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126 КУпАП зафіксоване в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 347790 від 01.02.2020р. - закрити у зв`язку з відсутню складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову може бути подано до Миколаївського апеляційного суду через Врадіївський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ф.Г. Сокол