Житомирський апеляційний суд
Справа №289/1954/19 Головуючий у 1-й інст. Сіренко Н. С.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Шевченко В. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року м. Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Шевченко В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Радомишльського районного суду Житомирської області від 10 грудня 2019 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого на ДП «Радомишльське ЛМГ»,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Радомишльського районного суду Житомирської області від 10 грудня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Судом встановлено, що 22.11.2019 о 00 год. 50 хв. в м. Радомишль Житомирської області на польовій дорозі до полігону твердих відходів ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ-2101 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 в КНП «Радомишльська лікарня» відмовився від проходження медичного огляду.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та прийняти нову, якою провадження у справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що оскаржувана постанова суду є необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з неповнотою проведеного судового розгляду.

Суд недостатньо мотивував прийняте рішення, ухвалив його на припущеннях.

Зазначає, що суд першої інстанції не повністю врахував усі обставини щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, а саме: від медичного обстеження він не відмовлявся, наполягав на проходженні такого огляду у суворій відповідності до вимог діючого законодавства України.

Стверджує, що працівники поліції не відсторонювали його від керування транспортними засобами та не пропонували пройти огляд в присутності двох свідків. Він не мав наміру керувати будь-яким транспортним засобом в стані сп`яніння.

Вказує, що працівниками поліції було порушено процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки останні не пропонували йому пройти освідування на місці. Оскільки огляд проведений з порушенням вимог ч.5 ст.266 КУпАП вважається недійсним, а відповідно до цього є незаконним і складання на його підставі протоколу про адміністративне правопорушення.

Проходження медичного огляду в закладах охорони здоров`я, без попереднього огляду, з обов`язковим використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції за відсутності свідків, є прямим порушенням порядку такого огляду.

Додатково зазначає, що суд, всупереч ст.252 КУпАП, не забезпечив всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи у їх сукупності, не допитав свідків, не допитав його, не надіслав судових повісток.

Про час та місце судових засідань апеляційного суду ОСОБА_1 повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с.24,25,29,30,42,43).Судовий розгляд неодноразово відкладався за клопотаннями ОСОБА_1 та його представника адвоката Бойка В.В. (а.с.27,52). 28.01.2020 року у судовому засіданні адвокат Бойко В.В. заявив клопотання про витребування з Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП у Житомирській області відеозапису нагрудних камер поліцейських, якими було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . Вказане клопотання задоволено судом апеляційної інстанції. За запитом на адресу апеляційного суду з Радомишльського ВП надійшов диск з відеозаписом нагрудних камер поліцейських.

У засідання апеляційного суду, призначене на 20 лютого 2020року, ОСОБА_1 та його представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До апеляційного суду надійшла заява від адвоката Бойка В.В., в якій він просить провести розгляд справи без участі ОСОБА_1 та його захисника.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб. Враховуючи, зазначені вимоги закону, апеляційний суд вважає можливим задовольнити подану захисником заяву, розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 та його представника.

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи в межах апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо порушення судом першої інстанції його прав, передбачених ст.268 КУпАП, апеляційний суд визнає неспроможними.

Як убачається з матеріалів справи, вони надійшли до Радомишльського районного суду Житомирської області 26.11.2019 року (а.с.10).

ОСОБА_1 власноручно заповнив бланк-заявку про отримання судової повістки в електронній формі за допомогою sms-повідомлення, зазначивши свій особистий номер мобільного телефону (а.с.9).

Згідно довідки про доставку sms-повідомлення, ОСОБА_1 отримав зазначене повідомлення 26.11.2019 (а.с.11).

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання, шляхом застосування національного законодавства. Суд приймає рішення щодо дотримання вимог Конвенції, переконавшись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що питання про порушення ст.17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Каракуця проти України" Європейський суд прийшов до висновку про те, що права скаржників на справедливий розгляд справи не були порушені у зв`язку з тим, що вони не проявляли належної зацікавленості у результатах розгляду їх справи протягом тривалого строку, не звертаючись до суду за інформацією щодо стану розгляду їх скарги, незважаючи на те, що суд не повідомив їх про винесене рішення, що й унеможливило їх звернення зі скаргою у встановлені законом строки. Неналежна зацікавленість у розгляді справи може бути підставою для процесуальних наслідків

Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи практику ЄСПЛ, вимоги ч.2 ст.268 КУпАП, з метою недопущення необґрунтованого порушення строків розгляду справи та передбачених ст.38 КУпАП, строків накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції дійшов до висновку про можливість провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , враховуючи, що участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст.130 КУпАП, згідно ч.3 ст.268 КУпАП, не є обов`язковою.

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо порушення права судом на справедливий судовий захист та порушення принципів верховенства права, законності, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом під час винесення оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в суді апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в частині того, що працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу йому не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на висновки суду щодо наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, не впливають.

Відповідно до рапортів начальника СРПП № 1 Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області М. Зіневича та інспектора СРПП № 3 Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області В. Дмитренка, зазначено, що провести огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці не представилось можливим, оскільки Радомишльське ВП не забезпечене вимірювальним пристроєм «Драгер». Оскільки останній мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, йому було запропоновано пройти медичне освідування на факт вживання алкоголю в КНП «Радомишльська лікарня», куди його і було доставлено ( а.с.5).

Відповідно до п.3 розділу 3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Обґрунтованість висновку суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи.

Зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 040955 від 22.11.2019 року, відповідно до якого ОСОБА_1 22.11.2019 року о 01 годині 50 хвилин в м. Радомишль Житомирської області на польовій дорозі до полігону твердих відходів керував транспортним засобом ВАЗ-2101 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 . У КНП «Радомишльська лікарня» відмовився від проходження медичного огляду (а.с.1); висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 611 від 22.11.2019 року, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння (а.с.4); рапортами начальника СРПП № 1 Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області М. Зіневича та інспектора СРПП № 3 Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області В. Дмитренка (а.с. 5-6).

За клопотанням адвоката Бойка В.В. в інтересах ОСОБА_1 апеляційним судом було витребувано відеозапис з нагрудної камери поліцейських СРПП Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області, якими було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . З вказаного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в приміщенні КНП «Радомишльська лікарня» без пояснення причини, що було зафіксовано лікарем ОСОБА_2 у висновку щодо результатів медичного огляду №611 від 22.11.2019року. При цьому, поведінка ОСОБА_1 була зухвалою, з працівником поліції спілкувався на підвищених тонах, намагався у невстановлений законом спосіб уникнути складення відносно нього адміністративних матеріалів, шляхом телефонного дзвінка з невідомою особою, намагався передати телефон працівнику поліції або ж дізнатись його особистий номер телефону.

Крім того, як вбачається з вказаного відеозапису, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення були присутні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які засвідчили своїм підписом обставини, викладені у протоколі.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що дії працівників поліції при складанні протоколу не оскаржувались та не були визнані неправомірними.

Так, за змістом ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність наступає також у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі, стосовно того, що працівники поліції не відсторонили його від керування транспортним засобом, не є такими істотними порушеннями, які впливають на доведення його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи надав належну правову оцінку кожному доказу з точки зору їх достатності та допустимості для прийняття відповідного процесуального рішення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не наведено інші, не дослідженні судом докази, якими б спростовувались висновки суду 1-ї інстанції та які не були предметом перевірки під час судового розгляду.

На підставі наведеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду 1-ї інстанції є законною та обґрунтованою, а адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_1 відповідно до вимог ст.ст.33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, та визначено судом першої інстанції з урахуванням обставин справи та даних про особу правопорушника.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що судом при розгляді адміністративної справи були порушені вимоги закону, які б призвели до неправильного її вирішення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Радомишльського районного суду Житомирської області від 10 грудня 2019 року відносно ОСОБА_1 без змін.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду В.Ю. Шевченко