Справа № 503/904/20
Провадження №3/503/428/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2020 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Кодимського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючої, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

20 червня 2020 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №648131, згідно змісту якого ОСОБА_1 в порушення вимог ч.2 ст. 150 СК України не належним чином виконує свої батьківські обов`язки по забезпеченню належних умов проживання, виховання та розвитку малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яких 16.06.2020 року, перебуваючи в м.Одеса залишила на знайому ОСОБА_4 та пішла відпочивати в кафе, де вживала алкогольні напої та сп`янівши, нікого не поставивши до відома, не цікавлячись здоров`ям дітей поїхала додому в с. Шершенці Кодимського району Одеської області, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала та пояснила, що 16.06.2020 року вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_5 та дітьми ОСОБА_2 та ОСОБА_3 поїхали в м.Одеса до тітки чоловіка - ОСОБА_4 . Білля 19.20 години, залишивши дітей у ОСОБА_4 під її нагляд, вона разом зі своїм чоловіком пішли відпочивати в одне із місцевих кафе, де вживали алкогольні напої, від чого вона сп`яніла та не осмислювала свої вчинки. Близько 23.00 години, коли її чоловік вийшов з кафе, вона теж вийшла на вулицю, та не усвідомлюючи куда йде пішла в сторону від кафе. В подальшому прибула до залізничного вокзалу в м. Одеса та о 06.00 годині поїхала електропотягом в с. Шершенці, оскільки мобільного телефону в неї не було, зв`язатись із чоловіком вона не могла та не пам`ятала адреси або шляху до місця де в м. Одесі проживає його тітка. Приїхавши додому, вона з телефону ОСОБА_6 зателефонувала до свого чоловіка, який повідомив, що приїде з дітьми на слідуючий день електропотягом.

З заяви, наданої до суду ОСОБА_5 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_4 в м.Одеса його тітка ОСОБА_7 зверталася до поліції з приводу зникнення його дружини. Весь час, протягом якого він зі своєю дружиною були відсутні, діти перебували з його тіткою під її наглядом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (стаття 9 КУпАП).

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, за якою на ОСОБА_1 складено протокол, полягає в неналежному виконанні передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, виховання та розвитку неповнолітніх дітей.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Крім іншого, ці дані встановлюються поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

До протоколу, який надійшов до суду, додані лише пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_5 . В свою чергу будь-які інші докази, які б підтверджували факт не виконання батьківських обов`язків ОСОБА_1 у відношенні своїх неповнолітніх дітей та одночасно із цим спростовували обставини викладенні як у письмових поясненнях так і наданих усно під час судового розгляду в матеріалах справи відсутні, зокрема відсутні пояснення ОСОБА_8 .

При цьому, відомості внесенні до протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_8 , як знайому, невідповідають фактичним обставинам та змісту пояснень доданих до даного протоколу, згідно яких ОСОБА_8 є тіткою чоловіка ОСОБА_1 - ОСОБА_5 , тобто родичем. Таким чином під час відсутності ОСОБА_1 поряд із дітьми здоров`ям останніх опікувалась їх родичка - ОСОБА_8 .

При цьому, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять в собі жодних доказів обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення щодо саме не виконання ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків по забезпеченню належних умов проживання, виховання та розвитку малолітніх дітей.

У відповідності до положень ч.1 ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи, суд не має права у будь-який спосіб конкретизувати пред`явлене посадовою особою адміністративне обвинувачення та його змінювати, оскільки це суперечить загальним засадам судочинства, які передбачені ст. 129 Конституції України.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що оцінюючи докази, суд повинен керуватися принципом доведення "поза розумним сумнівом", який сформульований в рішенні від 14.02.2008 року у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення даного принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282) у відповідності до якого, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою.

Отже, враховуючи встановлені фактичні обставини справи, зокрема відсутність будь-яких доказів вини ОСОБА_1 , виникає розумний сумнів з приводу достовірності відомостей, внесених у протокол про адміністративне правопорушення.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд вважає, що в діях ОСОБА_1 , відносно якої складено протокол, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, оскільки не встановлено, що вона будь-яким чином ухилялася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, виховання та розвитку своїх неповнолітніх дітей.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки вина ОСОБА_1 не доведена належними доказами, то провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 184, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 184 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д.В. Вороненко