Справа № 594/211/20
Провадження № 3/594/117/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року

Суддя Борщівського районного суду Тернопільської області Чир П.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від Борщівського ВП Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області на:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , помічника вихователя дитячого садочку « АДРЕСА_2 » АДРЕСА_3 Слобідка- АДРЕСА_1 Борщівського району ,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №546383 від 30 січня 2020 року, ОСОБА_1 29 січня 2020 року о 21 год. 00 хв. перебуваючи за місцем свого проживання в с.Слобідка-Мушкатівська Борщівського району, вчинила відносно свого батька ОСОБА_2 домашнє насильство, умисні дії фізичного та психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в його сторону нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_2 .

Такі дії ОСОБА_1 при складанні протоколу кваліфіковано за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 під час розгляду справи в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала і пояснила, що ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, не міститься відомостей про протиправність, винність (умисел або необережність) її дій, чи внаслідок її протиправних дій могла бути чи була завдана шкода потерпілому і яка саме. Насправді, саме ОСОБА_2 є особою, яка вчиняє домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до членів сім`ї. Вона зі своєю сім`єю, чоловіком ОСОБА_3 та дочкою, мешкають в одному житловому будинку із батьком ОСОБА_2 . Ще в будинку проживає її неодружений брат ОСОБА_4 , якому 38 років. З кожним днем їм все важче стає жити разом з батьком. Він постійно має претензії до будь-якого побутового питання, зводить наклепи на неї, сина, зятя, звинувачує їх в тому, чого вони навіть в думках не мають Так, 29 січня 2019 року її чоловік дізнався, що батько звинувачує їх в підбурюванні ОСОБА_5 на те, щоб той підсипав її братові в чарку з алкоголем наркотики. Після вияснення її чоловіком з батьком причини та походження таких наклепів, батько поскаржився на її чоловіка в поліцію. Ввечері, коли вона прийшла додому з роботи, чоловік розповів про інцидент. Вона запитала батька для чого він зводить на них наклепи. На що батько став кричати на неї і ще раз викликав поліцію. Вона пояснювала поліцейським, що це все видумки батька, що ніякої сварки не було, вона не виражалася до батька нецензурними словами, не погрожувала фізичною розправою. В цьому випадку діє лише один чинник - батько першим зателефонував на лінію 102. При складанні поліцейським протоколу, ОСОБА_2 ніяких скарг на здоров`я чи тиск на нього з її боку не вказував. За таких обставин, враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази її вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, просить до адміністративної відповідальності її не притягувати за відсутністю в діях складу цього правопорушення, а справу провадженням закрити.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Крім того, статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушеннясерії АПР18 №546383 від 30 січня 2020 року встановлено, що ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство стосовно батька ОСОБА_2 , а саме умисні дії психологічного характеру, що полягли у висловлюванні в його сторону нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могло бути завдано шкоду психічному здоров`ю потерпілого

Відповідно до ст.252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Частина 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно ЗК «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Отже, підставою для кваліфікації дій особи за ч.1 ст.173-2КУпАП є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Як вбачається з матеріалів справи підрозділом поліції в ході перевірки повідомлення ОСОБА_2 не було здобуто доказів та об`єктивних даних на підтвердження того, що могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілому ОСОБА_2 діями ОСОБА_1 29 січня 2020 року, про що вказано у протоколі про адміністративне правопорушення. До протоколу про адміністративне правопорушення таких доказів не додано, в ході судового розгляду таких не встановлено.

Потерпілий ОСОБА_2 під час розгляду протоколу пояснив, що дочка ОСОБА_1 не вчинила відносно нього домашнього насильства. Він мав претензії до свого зятя, а з дочкою відбулася розмова на підвищених тонах і йому не було завдано шкоди психічному здоровю.

Таким чином, з матеріалів справи слідує, що склад адміністративного правопорушення, не доведений сукупністю належних і допустимих доказів, які б давали достатні підстави для беззаперечного висновку про винуватість ОСОБА_1 у його вчиненні.

Сам факт звернення ОСОБА_2 до відділу поліції не підтверджує факту домашнього насилля, не тягне за собою обов`язкового складання протоколу, а потребує перевірки і встановлення всіх фактичних обставин, які мали місце.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, вважаю, що по справі немає належних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, відсутні ознаки складу такого адміністративного правопорушення, а тому провадження по справі підлягає до закриття у відповідності до п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та ч.1 ст.173-2 КУпАП, керуючись ст.ст. 9, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена через Борщівський районний суд Тернопільської області до Тернопільського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Чир П.В.