Провадження №3/932/4937/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 року суддя Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Марущак С.Л., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Головного управління держпраці у Дніпропетровській області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інн НОМЕР_1 , який працює директором ТОВ «СВІТЛО», мешкає: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 41 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно протоколу про адміністративне правопорушення від 8.11.2019, 08 листопада 2019 року під час проведення перевірки ТОВ «СВІТЛО», яке розташоване в м.Дніпро на вул. Запорізьке шосе, 26, директором якого є ОСОБА_1 , щодо додержання законодавства України про працю було виявлено порушення, а саме: фактично було допущено до роботи гр. Піддубного та гр. ОСОБА_2 без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, що порушує вимоги ч. 1 ст. 21, ч. 1, 3 ст. 24 КЗпП України та свідчить про відсутність офіційного працевлаштування найманих працівників.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день розгляду адміністративного матеріалу сповіщений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надіслав. За таких обставин на підставі ст.268 КУпАП вважаю за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Розглянувши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 41 КУпАП з наступних підстав.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку , встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст.251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на вимоги ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Кодексу законів про працю України, трудовий договір це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноваженим ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Натомість, цивільно-правовий договір це угода між сторонами: громадянином і підприємством (організацією тощо) на виконання певної роботи (договір підряду, договір про надання послуг тощо), предметом якого є надання певного результату праці, але за цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство.

Так, ч.1 ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовником зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Виходячи з наведеного, можна дійти висновку, що відповідно до чинного законодавства України, виконання робіт, надання послуг особою може здійснюватися як на підставі трудового договору (ст. 21 КЗпП України), так і, зокрема, на підставі цивільно-правових договорів, які передбачені ЦК України. Сторони договору (працедавець та працівник) вільні у своєму виборі щодо форми оформлення трудових відносин, а тому на свій розсуд вправі визначати вид такого договору.

Основною ознакою, що відрізняє підрядні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Судом встановлено, що між ТОВ «СВІТЛО» в особі директора ОСОБА_1 (замовник) та ОСОБА_3 (виконавець) було затверджено завдання на електромонтажні роботи за цивільно-правовим договором, відповідно до якого узгоджено перелік конкретних послуг, які ОСОБА_3 прийняв до виконання, їх об`єм, а також винагороду за виконану роботу.

Так само між ТОВ «СВІТЛО» в особі директора ОСОБА_1 (замовник) та ОСОБА_2 (виконавець) було затверджено завдання на роботи машиніста автогідропідйомника АП-17 за цивільно-правовим договором, відповідно до якого узгоджено перелік конкретних послуг, які ОСОБА_2 прийняв до виконання, їх об`єм, а також винагороду за виконану роботу.

Таким чином, предметом досліджених вищезазначених документів є виконання працівниками певного визначеного обсягу роботи, за наслідками виконання якої замовник зобов`язується оплатити виконавцю виконану роботу, тобто предметом є кінцевий результат, а не процес праці.

Крім того, фактичні обставини щодо наявності між ТОВ «СВІТЛО» в особі директора ОСОБА_1 та громадянами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 цивільно-правових відносин підтверджуються також Атом виконаних робіт.

У той же час, адміністративний матеріал не містить доказів про наявність між ТОВ «СВІТЛО» в особі директора ОСОБА_1 та громадянами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 трудових відносин із підпорядкуванням останніх внутрішньому трудовому розпорядку роботодавця.

З огляду на матеріали адміністративної справи вбачається, що в ході проведення інспекційного відвідування ТОВ «СВІТЛО» інспектором праці ОСОБА_4 не здійснювалося опитування будь-яких осіб, а акт про результати інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю № ДН2916/1860/АВ від 08.11.2019 не може бути єдиним доказом факту правопорушення.

За таких обставин, проаналізувавши вищеописані докази у їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП є недоведеною, оскільки протоколом про адміністративне правопорушення від 23.10.2019 та актом інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю № ДН2916/1860/АВ від 08.11.2019 не доводять фактичного допуску працівників до роботи без оформлення трудового договору (контракту) та спростовуються підписаними сторонами завдань та вартістю на послуги за Цивільно-правовим договором.

Будь-яких інших належних і допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП щодо фактичного допуску ним працівників до роботи без оформлення договору (контракту) до суду надано не було.

А тому, на підставі викладеного, суд вважає необхідним провадження про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41КУпАП

Керуючись ст.247, ст.ст.283, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 провадженням закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП.

Постанова судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя

Бабушкінського районного суду С.Л.Марущак

м.Дніпропетровська