Справа № 219/2929/20
Провадження № 3/219/1232/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2020 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

судді Лапченко О.М.,

за участі секретаря Скорубо Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області адміністративний матеріал у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фізичної особи підприємця, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КпАП України,

встановив:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 403808 від 26.03.2020 року, 24.03.2020 року о 17.00 годині біля Артемівського міськрайонного суду Донецької області за адресою: Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, буд. 5, ОСОБА_1 проводила масовий захід, в якому приймало участь понад 10 осіб, чим порушила п.п.2 п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що вона не проводила жодного масового заходу. 24.03.2020 року о 15.45 годині вона дізналася, що в Артемівському міськрайонному суді о 16.00 годині призначене судове засідання щодо обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_2 , винного у смерті її працівника водія таксі, та прийшла до суду аби дізнатися рішення суду. Чекаючи на рішення суду, вона ходила по прилеглій до суду території та щось казала, що саме не пам`ятає. Пояснила, що карантинні заходи в той час тільки ввели та вона нікого біля будівлі суду навмисно не збирала, люди з`їхались за власною ініціативою. Вона ні до кого не підходила та ні з ким не намагалась починати розмову, та навіть якщо до неї хтось підходив, вона одразу уникала розмови, нікого не спонукала на збори чи на акції протесту. 24.03.2020 року біля суду також знаходилися люди, стояли машини, точні події вона не пам`ятає, оскільки день був дуже емоційний, вона переживала за померлого працівника та чекала на справедливе рішення суду. Крім того, в день перебування її біля суду співробітники поліції не робили їй ніяких зауважень та не запрошували її для складання протоколу. Наступного дня її працівників таксі почали безпричинно зупиняти співробітники поліції. Вона зателефонувала з питанням чому так відбувається, на що почула, що їй необхідно з`явитися наступного дня до заступника начальника поліції для розмови, проте повістку не отримала, мети прибуття на розмову та жодних пояснень з цього приводу не почула. Коли вона прибула на розмову до заступника начальника Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області, то розмови в них не вийшло: вона намагалась пояснити свою точку зору щодо «злочинця», справа якого розглядалась в суді, який вбив її робітника водія таксі внаслідок ДТП на зустрічній смузі. Після цього на неї почали складати протокол, при цьому не роз`яснивши її права, право на державного адвоката. В приміщенні були присутні ще дві людини поняті, які не мали при собі жодних документів. Крім того, її документів її також ніхто не перевірив, вона їздила за ними додому. Вважає, що були порушені її конституційні права, а дії співробітників поліції є незаконними. Оскільки вона не була готова до того, що на неї буде складений протокол, вона його не підписувала та не знайомилась з ним. Пояснила, що протокол складений незаконно, оскільки він повинен включати в собі не лише відсилку на порушення правил карантину, а повинен конкретно вказувати норму, яку порушення та за яку передбачено покарання. Вважає, що протокол складений з грубими порушеннями в частині її дій, місця, часу, дати, відсутністю документів у неї та у понятих, в частині відсутності офіційного запрошення її для складання протоколу, утримання на протязі достатньо тривалого часу, більше трьох годин. Просила врахувати порушення її конституційних прав під час складання відносно неї протоколу та визнати протокол неправомірним.

Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, прийшов до наступних висновків.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок ,власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 ЄСПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст.6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Таким чином, доступ до суду є аспектом права на справедливий суд, порушення якого (права на доступ) неодноразово визнавалось ЄСПЛ, зокрема в справах «Кутіч проти Хорватії», заява № 487778/99 п.25. ЄСПЛ 2002-11, «Меньшакова проти України», заява № 377/02 від 08.04.2010 р.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Так, ст.44-3КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, а тому при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності за цією статтею потрібно звертатися до конкретних правил і норм, які регулюють відносини боротьби з інфекційними хворобами. Відповідно до п.п.2 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11березня 2020року №211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, (зі змінами від 17 березня 2020 року) з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 р. до 3 квітня 2020 р. проведення всіх масових (культурних, розважальних, спортивних, соціальних, релігійних, рекламних та інших) заходів, у яких бере участь понад 10 осіб, крім заходів, необхідних для забезпечення роботи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, забороняється.

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

До суду був направлений протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що 24.03.2020 року о 17.00 годині біля Артемівського міськрайонного суду Донецької області за адресою: Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, буд. 5, ОСОБА_1 проводила масовий захід, в якому приймало участь понад 10 осіб, та вчинила правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

До вказаного протоколу долучені наступні матеріали: диск з відеозаписом, копія паспорта ОСОБА_1 , пояснення ОСОБА_1 .

Враховуючи докази, якими підтверджується факт скоєння адміністративного правопорушення, суд приходить до наступного.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вказала, що ніякого масового заходу вона не проводила. Вона прийшла до приміщення суду як громадянин України, інші особи також прийшли до суду за власної ініціативи, вона особисто нікого не організовувала.

Так, у постанові ВС/КАС у справі № 524/5741/16-а від 20.05.2020 зазначено, що за нормами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Копія паспорту ОСОБА_1 має суто інформаційне значення, оскільки не підтверджує та не спростовує факт скоєння адміністративного правопорушення.

Судом був оглянутий ДВД диск з записом подій, з якого вбачається, що ОСОБА_1 дійсно знаходиться біля будівлі Артемівського міськрайонного суду Донецької області за адресою: Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, буд. 5.

Відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка затвердженаНаказом МВС України № 1026 від 18.12.2018 року, включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Слід зазначити, що відеозапис, доданий на DVD-R диску до матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення, суд не бере до уваги, так як він є неналежним та недопустимим доказом, так як у протоколі про адміністративне правопорушення від 26.03.2020 року відсутнє посилання про здійснення відеофіксації адміністративного правопорушення. Крім того, у матеріалах справи відсутня інформація, що доданий до матеріалів справи відеозапис отриманий у спосіб та порядок, який передбачений Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена Наказом МВС України № 1026 від 18 грудня 2018 року.

Крім того, суду не надані докази про свідків правопорушення.

Органом поліції не встановлені особи, які приймали участь у масовому заході, як про те вказує автор протоколу, та їх кількість. Суд позбавлений можливості виклику вказаних осіб для дачі пояснень в судовому засіданні. В протоколі про адміністративне правопорушення також відсутні відомості про свідків правопорушення.

Відповідно до статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення від 26.03.2020 не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченогост.44-3 КУпАП, у зв`язку з чим провадження в справі згідно п.1 ч.1ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.23, 44-3, 283, 294 КУпАП,

постановив:

закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КпАП України, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з моменту її проголошення.

Суддя О. М.Лапченко