ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 602/761/20Головуючий у 1-й інстанції Костів Л.І.
Провадження № 33/817/358/20 Доповідач - Сарновський В.Я.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2020 р. cуддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Скакуна О.К. на постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 28 липня 2020 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП і накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420 грн 40 коп.

Згідно постанови, суд першої інстанції визнав доведеним, що 29 червня 2020 року о 19 годині 55 хвилин ОСОБА_1 , працюючої продавцем магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на вул. Привокзальній 7 в м. Ланівці Лановецького району Тернопільської області, порушила ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хороб» від 13 квітня 2020 року, постанову Кабінету Міністрів України №392 від 20 травня 2020 року, Постанову Міністерства охорони здоровя України №17 від 09 травня 2020 року, п.п.1, 2, 3 розділу 4 Постанови Кабінету Міністрів України № 500 від 17 червня 2020 року, а саме: здійснювала продаж продуктів харчування без засобів індивідуального захисту: маски та рукавичок.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову Лановецького районного суду від 28 липня 2020 року скасувати, а провадження по справі закрити. Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 не здійснювала обслуговування покупців без захисної маски, так як в в магазині на той момент покупців не було, а маска була у приспущеному стані, оскільки ОСОБА_1 хворіє і їй було важко дихати. Крім того, зазначає, що суд не перевірив причин неявки ОСОБА_1 та її захисника в судове засідання, оскільки в цей день ОСОБА_1 була на прийомі у лікаря через різке погіршення стану здоров`я. Також, апелянт звертає увагу суду на те, що в матеріалах справи немає жодного пояснення свідків осіб які в цей час нібито купували товари.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 в ході апеляційного розгляду про те, що через невеликий розмір пенсії змушена продовжувати працювати, ввечері 29 червня 2020 року коли прийшли працівники поліції вона уже не здійснювала торгівлю, а займалась прибиранням торгового залу, покупців уже не було і тому вона приспустила маску, так як вона є похилого віку і через ряд хронічних захворювань в масці їй було важко дихати; доводи її захисника, який підтримав апеляційну скаргу і наголосив на тому, що суд першої інстанції проігнорував клопотання сторони захисту про відкладення судового розгляду в межах строків накладення адмінстягнення, чим порушив право особи на захист; проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Щодо доводів апеляційної скарги в ході апеляційного розгляду встановлено наступне.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За вимогами ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Статтею 44-3 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно - гігієнічних, санітарно - протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Тобто, у протоколі про адміністративне правопорушення за вказаною статтею має бути вказано які саме нормативні акти і якими конкретно діями особи було порушено. Відсутність чіткої вказівки на нормативний акт, який було порушено, свідчить про неконкретність звинувачення особи і являється порушенням права на захист.

В складеному відносно ОСОБА_1 протоколі вказано, що здійснюючи продаж продуктів харчування без засобів індивідуального захисту вона порушила:

1. ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб»,

2. постанову Кабінету Міністрів України №392 від 20 травня 2020 року,

3. постанову Міністерства охорони здоров`я України №17,

4. п.п.1, 2, 3 розділу 4 постанови Кабінету Міністрів України від 17 червня 2020 року № 500.

Однак, ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» визначає порядок запровадження карантину на території країни та повноваження Кабінету міністрів України з цього питання і жодних обмежень чи заборон для фізичних та юридичних осіб не встановлює.

Постановою Міністерства охорони здоров`я України №17 від 09.05.2020р. було затверджено Тимчасові рекомендації щодо організації протиепідемічних заходів. Саме по собі недотримання рекомендації без визначення нормативного акту який встановлює для фізичних чи юридичних осіб певних обов`язків не може бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП.

Постанова Кабінету Міністрів України №392 від 20 травня 2020 року станом на день складання протоколу відносно ОСОБА_1 діяла в редакції зі змінами, несеними постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2020 року №500, однак в ній відсутній розділ 4 та відповідно немає і пунктів 1,2,3 цього розділу, про порушення яких стверджується в протоколі. Вказана постанова станом на 29 червня 2020 року містила 16 пунктів. Який з них було порушено ОСОБА_1 у протоколі не вказано.

Отже, суд першої інстанції в порушення вимог ст. 278 КУпАП, здійснюючи підготовку до судового розгляду справи, не перевірив чи відповідає протокол про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 , вимогам ст. 256 КУпАП.

Крім того, перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та додані до нього матеріали не містять усіх необхідних відомостей, які би підтверджували вчинення нею дій, які вказані у протоколі, а саме здійснення продажу продуктів харчування.

З доданих до протоколу відеозаписів не вбачається продажу ОСОБА_1 продуктів харчування. На першому з них зафіксовано перебування в магазині трьох осіб, двоє з яких в жилетах дорожньої служби. Будь-яких операцій по купівлі товарів, тобто передачі ними грошових коштів продавцю і отримання товарів, відеозапис не містить. В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено інформації про наявність відеозапису і не вказано номер пристрою, яким він здійснений.

При оформленні матеріалів цієї справи працівниками поліції не встановлено особи покупців, у них не відібрано пояснення і вони не вказані у протоколі як свідки правопорушення, що свідчить про недотримання працівниками поліції вимог п. 15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 №1376.

Отже, будь-яких даних про здійснення продажу цим невстановленим особам продуктів харчування працівники поліції до матеріалів справи не долучили.

Суд першої інстанції визнав доказом винуватості ОСОБА_1 її письмові пояснення від 30.06.2020р. Однак, зі змісту цих пояснень (а.с.2) слідує, що ОСОБА_1 не підтверджувала здійснення нею торгівлі, а навпаки вказувала, що в кінці робочого дня покупців уже не було і вона себе погано почувала. Тому зняла маску та почала прибирання. В цей час до магазину зайшло кілька працівників дорожньої служби, один з яких зайшов за прилавок. Відразу після них зайшли невідомі особи, які проводили відеозйомку. Маску вона одягти не встигла і нічого не продавала, зі складеним відносно неї протоколом не згідна.

Отже, висновок суду першої інстанції, що письмові пояснення ОСОБА_1 підтверджують її вину не відповідає фактичним обставинам справи.

Крім того, в оскарженій постанові не наведено мотивів, з яких суд відкинув наведені доводи ОСОБА_1 , що свідчить про недотримання судом вимог ст.ст. 283 і 284 КУпАП щодо змісту постанови у справах про адміністративне правопорушення, в якій потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Однак, в постанові суд навів лише перелік наявних у справі матеріалів, не розкривши їх зміст і не аналізуючи обставин, які ними підтверджуються чи спростовуються, що свідчить про неповноту судового розгляду.

Також, суд першої інстанції визнав доказами винуватості ОСОБА_1 три рапорти працівників поліції, що суперечить вимогам ст.251 КУпАП, оскільки цієї статтею рапорти працівників поліції відсутні у переліку джерел доказів.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні достатні та допустимі докази, які поза розумним сумнівом підтверджують порушення ОСОБА_1 правил щодо карантину людей, санітарно гігієнічних, санітарно протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Беручи до уваги те, що протокол про адміністративне правопорушення від 29.06.2020 на ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП складено з порушенням вимог ст.256 КУпАП і до справи не долучено належних і допустимих доказів її вини, приходжу до висновку, що оскаржене рішення прийнято судом на підставі формально і неповно досліджених матеріалів, а тому постанова Лановецького районного суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП підлягає скасуванню, а адміністративна справа закриттю.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Скакун О.К. - задовольнити.

Постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 28 липня 2020 року, якою ОСОБА_2 визнано виною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень та стягнуто судовий збір - скасувати, а справу провадженням закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя