ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/150/20 Справа № 175/4200/19 Суддя у 1-й інстанції - Ребров С. О. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08 січня 2020 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

При обставинах встановлених місцевим судом, ОСОБА_1 14 жовтня 2019 року о 8:50 годині, він в порушення вимог п. 2.5 ПДР керував автомобілем ВАЗ 21093 державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що рішення суду незаконне та необґрунтоване, винесене з порушенням норм процесуального права, а викладені в ньому висновки не відповідають фактичним обставинам справи.

Зазначає, що працівники поліції незаконно зупинили транспортний засіб, оскільки не було складено іншого протоколу про порушення ПДР, а саме заборона руху транспортного засобу з непрацюючим габаритом автомобіля.

Зазначає, що працівниками поліції був порушений порядок проходження стану сп`яніння відповідно до ст. 266 КУпАП. Працівники поліції взагалі не проводили і не пропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці.

Також вказує на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення та у рапорті вказано, "почервоніння обличчя та тремтіння пальців рук", натомість в Інструкції немає такої ознаки як "тремтіння пальців рук", а є ознака "виражене тремтіння пальців рук".

Позиція учасників апеляційного перегляду.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, а тому з метою своєчасного та належного розгляду справи у розумні строки, у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважаю за можливе розглянути подану апеляційну скаргу без його участі.

В апеляційному суді адвокат Халатур В.В. в інтересах ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є законними та відповідають фактичним обставинам справи.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Місцевий суд під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 дотримався цих вимог закону в повному обсязі.

Так, вина ОСОБА_1 підтверджується доказами, які місцевий суд безпосередньо дослідив під час розгляду справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 193861 від 14 жовтня 2019 року;

- поясненнями свідків, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

- рапортом працівника поліції;

- дослідженим у судовому засіданні відеозаписом від 14 жовтня 2019 року.

Крім того, висновки суду першої інстанції про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду для встановлення стану наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку підтверджується відеозаписом, з якого видно, що водій ОСОБА_1 на прохання працівника поліції пройти огляд на встановлення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків.

Апеляційний суд критично ставиться до доводів апелянта, щодо невірного формулювання ознаки наркотичного сп`яніння в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме "тремтіння пальців рук", замість вірної ознаки "виражене тремтіння пальців рук" та зазначає, що дана обставина хоча і заслуговує на увагу, але не є підставою для скасування постанови районного суду.

Отже винність ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні поза всяким сумнівом знайшла своє підтвердження зібраними доказами, які містяться в матеріалах адміністративної справи, а відтак у відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, при цьому слід зазначити, що згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, зазначене свідчить про те, що суд повинен оцінити всі докази наявні в матеріалах провадження у своїй сукупності та прийти до висновку про винність я чи невинність особи в інкримінованому йому правопорушенні.

Стосовно доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 , що в матеріалах справи відсутнє направлення на проходження медичного огляду, то вони є безпідставними, оскільки відповідно до Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" від 09.11.2015 № 1452/735 дане направлення надається водієві для проходження огляду в закладі охорони здоров`я, в той час коли ОСОБА_1 відповідно до матеріалів справи взагалі відмовився від проходження огляду на встановлення стану сп`яніння.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується належними, допустимими, достатніми доказами, які доповнюють один одного та були дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи. Адміністративне стягнення суд першої інстанції наклав з дотриманням вимог ч.2 ст. 36 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08 січня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Г.П. Слоквенко