Справа № 199/5228/20
ПОСТАНОВА

іменем України

26.08.2020 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , яка притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

15.06.2020 близько 13:50 години ОСОБА_1 в торгівельному павільйоні, що розташований у АДРЕСА_3 , здійснювала роздрібну торгівлю алкоголем без ліцензії, чим порушив вимоги ст. 15 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-BP «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

ОСОБА_1 була сповіщена про дату, час і місце судового розгляду справи, проте до суду не з`явилася, про причини своєї неявки суду не повідомила.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та, враховуючи, що ОСОБА_1 не з`явилася в судове засідання, визнано можливим розгляд справи у її відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами:

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 про те, що вона вину у скоєному визнала та зазначила, що дійсно вона здійснювала торгівлю алкогольною продукцією 15.06.2020 у приміщенні торгівельного павільйону, що розташований по Донецькому шосе, 122-к у місті Дніпрі,без наявності ліцензії;

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 435016 від 15.06.2020, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП;

- протоколом огляду від 15.06.2020, відповідно до якого в приміщенні торгівельного павільйону, що розташований по АДРЕСА_3 виявлений факт продажу алкогольної продукції без ліцензії, вилучено алкогольну продукцію.

За таких обставин дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 156 КУпАП, як роздрібна торгівля алкогольними напоями без наявності ліцензії.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і остання підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , яка офіційно не працевлаштована, але працює в галузі роздрібної торгівлі, ступінь її вини, приймаючи до уваги відсутність обставин, що пом`якшують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 156 КУпАП у вигляді штрафу з конфіскацією предметів торгівлі.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 накласти адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 156 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з конфіскацією предметів торгівлі алкогольних напоїв.

На підставі ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок.

Алкогольні напої, зазначені в протоколу огляду від 15.06.2020, які знаходяться на зберіганні в Амур-Нижньодніпровському ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, конфіскувати.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: В.О.Лисенко