Справа № 711/4105/20
Номер провадження 3/711/1378/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2020 року м.Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м.Черкаси Михальченко Ю.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області, про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

до адміністративної відповідальності заст.44-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Придніпровського районного суду м.Черкаси знаходяться адміністративні матеріали, які надійшли з Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АРП18 № 518266 04.06.2020 року близько 13.00 год. гр.. ОСОБА_1 за адресою: м.Черкаси, вул.Надпільна 411, в закладі «Шалична» порушував правила карантину, щодо людей, а саме: приймав відвідувачів до закладу, що не є літньою терасою: чим порушив Постанови КМУ № 211 від 11.03.2020 року, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.44-3 КУпАП.

Правопорушник ОСОБА_1 , в судовому засіданні, вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Вважає себе невинуватим, а протокол про адміністративне правопорушення - незаконним, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи, а справа підлягає закриттю за відсутню в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.44-3 КУпАП.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Горстка Я.В. надав суду пояснення, що вважає, що в протоколі про адміністративне правопорушення складеному відносно ОСОБА_1 неправильно вказана суть адміністративного правопорушення, оскільки з нього не можливо встановити, яку конкретно норму Закону чи підзаконний акт, він порушив. Крім того, протоколі від 04.06.2020 року в графі «До протоколу додається» рукописним текстом записано: рапорт, матеріали справи, пояснення. В протоколі не конкретизовано інформації, щодо наявності чеку, фотографій та пояснення від кого. Фіскальний чек, що знаходиться при матеріалах справи не може бути належним та допустимим доказом, оскільки в матеріалах справи відсутнє його джерело походження, що є порушенням ч.3 ст.265 КУпАП. Відповідно в Протоколі про адмін. правопорушення АПР 18 № 518266 від 04.06.2020 року будь-які відомості щодо фіскального чеку (обставин його вилучення, огляду, тощо) відсутні. Пояснення ОСОБА_2 від 04.06.2020 року не відповідає вимогам ст.104 КПК України, оскільки фактично працівником поліції: не ідентифіковано особу, в якої відібрано пояснення (на бланку пояснення і в самому поясненні відсутнє посилання на документ, що посвідчує особу), особа в своїх показаннях точно не ідентифікує певне торгове місце в певному ряду таких торгових місць, не вказує на особу продавця, яка йому продала 150 гр. горілки, а лише констатує факт придбання на одному із торгівельних місць 150 гр. горілки. Також, пояснення не містить способу ознайомлення учасника з його змістом та можливих зауважень та доповнень. Крім того, фотокартки розміщені в матеріалах справи, не доказують факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 . В протоколі про адмін. правопорушення АПР 18 № 518266 від 04.06.2020 року відсутні будь-які відомості про фіксацію порушення технічними засобами та наявність фотокарток. Особи, які брали участь у процесуальній дії під час складання протоколу (особа яка притягується та свідок) не були повідомлені про застосування технічних засобів фіксації, характеристики технічних засобів фіксації та носіїв інформації, які застосовуються при проведенні процесуальної дії, умови та порядок їх використання. На даний час технічні засоби фіксації мають функцію встановлення принаймні дати вчинення такої фіксації, але на фотокартках така дата (04.06.2020) відсутня. Особи, які містяться на фотокартках не ідентифіковані, та пояснення від них обставин правопорушення поліцейським не відібрано. Відповідно, додані до протоколу про адміністративне правопорушення фіскальний чек, пояснення та ряд фотокарток не є належними та допустимими доказами, я. підтверджується вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст.44-3 КУпАП. Таким чином, у суду відсутні правові підстави для притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 за вчинення порушення правил карантину.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , адвоката Горстки Я.В., дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Згідно зіст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, зокрема, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та засобів, що мають функції відеозапису, тощо.

Відповідно до ст.ст.252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд маєповно всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 на всій території України введено карантин під час якого, зокрема, заборонено роботу торгівельних установ за виключенням тих, що є життєво необхідними (продуктові магазини, аптеки тощо).

Відповідно до витягу з протоколу № 10 засідання Кабінету Міністрів України

від 23 березня 2020 року «Рішення з окремих питань» - Обласним, Київській міській держадміністраціям разом з Мінекономіки, МОЗ та Держпродспоживслужбою за участю органів місцевого самоврядування вжити у дводенний строк відповідно до законодавства заходів до запровадження суб`єктами господарювання у сфері роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності режиму роботи з розрахунку один відвідувач на 10 кв. метрів площі торгівельного (операційного) залу за умови дотримання дистанції між ними не менш як 1,5 метра із встановленням спеціальних позначок. Про проведену роботу поінформувати Кабінет Міністрів.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 392 від 20.05.2020 року до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 внесено зміни, якими термін дії карантину продовжено до 22.06.2020 року.

З метою спонукання громадян та суб`єктів господарювання дотримуватись таких вимог законодавцем до Кодексу України про адміністративні правопорушення внесено зміни, а саме останній доповнено ст.44-3, яка передбачає відповідальність за Порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Таким чином, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АРП18 № 518266 ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.44-3 КУпАП, а саме: порушення правил щодо карантину людей, санітарно - гігієнічних, санітарно - протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Отже, повертаючись до обставин даної справи, Суд звертає увагу на те, що ст.44-3 КУпАП, передбачає відповідальність саме за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, що в даному випадку інкримінується ОСОБА_1 .

В даній ситуації вимагається доведення того, що ОСОБА_1 порушив правила карантину, на підтвердження чого, суду було надано протокол про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні було досліджено матеріали адміністративного провадження до яких долучені фотокартки, проте ідентифікувати місце яке на них зображено не є можливим, а тому суд сприймає даний доказ критично та тлумачить на користь ОСОБА_1 . Пояснення гр. ОСОБА_3 , яке додано до протоколу про адміністративне правопорушення суд не приймає до уваги, оскільки в ньому не зазначено місце, час та обставини при яких воно відібране. З фіскального чеку, який долучено до матеріалів справи, неможливо ідентифікувати в якому місці його видано.

Інших доказів суду не надано.

Відповідно до ст..3 п.6 Постанови Кабінету Міністрів України № 392 від 20.05.2020 року до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 внесено зміни, якими термін дії карантину продовжено до 22.06.2020 року на період дії карантину забороняється: робота закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів (крім розміщених у них магазинів), діяльність закладів, що надають послуги з розміщення, закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, крім: діяльності з надання послуг громадського харчування на відкритих (літніх) майданчиках, у тому числі під тентами, на верандах, за умови дотримання відстані не менш як 1,5 метра між місцями для сидіння за сусідніми столами та розміщення не більш як чотирьох клієнтів за одним столом (без урахування дітей віком до 14 років), діяльності з надання послуг із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос за умови, що суб`єкт господарювання, який провадить таку діяльність, є оператором ринку харчових продуктів відповідно до Закону України Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів, та за умови забезпечення персоналу засобами індивідуального захисту (зокрема захист обличчя, очей, рук) і використання відвідувачами, крім часу приймання їжі, респіраторів або захисних масок, у тому числі виготовлених самостійно.

Враховуючи вищевикладене, в даній ситуації на думку Суду в матеріалах справи не знайшлося підтвердження того, що ОСОБА_1 порушив правила карантину.

В такій ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у Суду.

Наведені факти у відповідності до статті 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони дають змогу Суду оцінити дії останньої, як такі, що не містять склад адміністративного правопорушення передбаченого статті 44-3 КпАП України.

Суддя наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України»,ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.1, 2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245).

Діяння тільки тоді визнається адміністративним правопорушенням, коли воно містить всі ознаки його складу, відсутність хоча б однієї з них означає відсутність складу взагалі.

Об`єктивною складовою адміністративного правопорушення передбаченого ст..44-3 КУпАП є саме: порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Оскільки в ході судового розгляду суду не надано достатніх та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 вищевказаних порушень, а тому відсутня складова вищезазначеного правопорушення.

Згідно з п.1ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суддя вважає, що відсутні докази на підтвердження складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст..44-3 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст..ст.44-3, 247, 254, 256, 279, 283 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211, Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020№ 392, -

ПОСТАНОВИВ :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КпАП України - закрити за відсутністю в її діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Ю. В. Михальченко