Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
--------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
26.08.2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2020 року Суддя Новоархангельського районного суду Кіровоградської області Запорожець О.М.

розглянувши матеріали, які надійшли від Новоархангельського ВП Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянки України:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, з середньою освітою, одруженої, пенсіонерки, раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувалася, проживаючої АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

08.07.2020 року ДОП Новоархангельського ВП Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області було складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 164КУпАП відносно ОСОБА_1 , зокрема в протоколі зазначено, що остання з початку 2020 року за місцем проживання здійснювала роздрібну торгівлю тютюновими виробами (цигарками) без отримання відповідної ліцензії та провадження виду господарської діяльності, чим порушила ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 2015 року, а саме п. 7, ч. 1 ст. 7 вказаного закону.

ОСОБА_1 надала суду пояснення, в якому зокрема зазначила, що в кінці травня 2020 року в вечірній час до неї прийшов невідомий хлопець, який попрохав продати йому сигарети, на що вона йому відповіла, що не здійснює торгівлю цигарками. Він почав пояснювати, що вони відпочивають з хлопцями на вулиці і у них закінчились цигарки, а в центрі закриті всі магазини. Оскільки її чоловік курить то вона йому по мірі своєї можливості купує дешеві сигарети на ринку в смт Новоархангельськ. Так перед приходом хлопця, за днів три, вона придбала чоловікові 8 пачок сигарет у зазначеному вище місці. В період розмови хлопець дуже прохав продати йому цигарки, або пригостити його. Вона не є дуже заможною та не має можливості роздавати сигарети і тому вирішила продати хлопцеві цигарки по тій вартості, якій вона купила. Після чого вона винесла йому пачку сигарет та взяла суму коштів, за які сама купила чоловікові цигарки. Після чого більше цього хлопця вона не бачила. Через декілька днів приїхали працівники поліції та повідомили її про те, що на неї написано заяву за незаконну торгівлю тютюновими виробами. Вона повідомила працівників поліції, про дійсні обставини подій, які відбулися. Після чого працівники поліції заповнили якісь документи та повідомили про те, що їй нічого не буде, це просто перевірка по заяві і в її діях відсутні будь-які правопорушення. Після виклику до суду вона попрохала витребувати матеріали кримінального провадження. Вона разом з адвокатом ознайомилась з ними та знайшла неправдиві відомості, які вказані у протоколі її допиту, зокрема на це вказує, що вона здійснювала торгівлю за місцем свого проживання цигарками. Зазначені в протоколі обставини не відповідають дійсності, вона такого не пояснювала, а підписала вже заповнений протокол, який не читала, оскільки довірилася тому, що працівники поліції відобразили в ньому правдиві відомості. Запевняла суд, що адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП не вчиняла, просила визнати її не винною.

Заслухавши порушницю, дослідивши матеріали адміністративного та кримінального проваджень суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку приходить до наступного висновку.

Ст. 1 КУпАП встановлено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Ч. 1 ст. 7 КУпАП вказує на те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах, і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ст. 245 КУпАП наголошує на тому, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

В ст. 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості.

Диспозиція сформульованої у ч. 1 ст. 164 КУпАП норм є бланкетною, тобто нормою права, які не містять певних правил поведінки, зазначені правила встановлюються органами держави.

Зазначені в ній порушення (правила поведінки) регламентуються в Законі України «Про ліцензування видів господарської діяльності.

Зокрема в п. 7 ст. Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» зазначено, що ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності: виробництво і торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами і пальним, зберігання пального, яка ліцензується відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

Даний пункт інкримінується в порушення ОСОБА_1 .

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 164 КУпАП відповідальність настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктом правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності.

Об`єктивна сторона передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, щодо нашої ситуації, полягає (відповідно до протоколу) у провадженні господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Суб`єктивна сторона правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП характеризується наявністю прямого умислу.

Суб`єктом правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП є фізичні особи, яким виповнилося 16 років.

Згідно із положенням ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Аналізуючи вищезазначені норми матеріального та процесуального права, приходжу до наступного висновку, що адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП, вчиняється виключно умисно, тобто особа усвідомлює характер вчинюваних нею протиправних дій.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В розрізі поняття ст. 1 Закону України «Про поліцію» Національна поліція - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Завданнями поліції відповідно до ст. 2 Закону України «Про поліцію» є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої

Ст. 3 Закону України «Про поліцію» наголошує на тому, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Частинами 1 та 2 ст. 254 КУпАП визначено, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП уповноважені особи органів поліції уповноважені складати протоколи за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Ст. 256 КУпАП визначено зміст протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Протокол про адміністративне правопорушення це офіційний документ і до нього висуваються певні вимоги, вказані у зазначеній нормі процесуального права.

Відповідно до розділу ІІ пунктів 1, 4, 5, 8, 9 п.п.7, 12 інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 р. за № 1496/27941 складання протоколів про адміністративні правопорушення, протоколів про адміністративні затримання, протоколів про вилучення речей і документів, протоколів про огляд речей та особистий огляд, а також отримання пояснення від осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків здійснюють уповноважені на те посадові особи органів поліції. У разі вчинення адміністративного правопорушення особами, які досягли віку, з якого настає адміністративна відповідальність, уповноважені на те посадові особи органів поліції складають протокол про адміністративне правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення складається на спеціальному бланку, що виготовлений друкарським способом згідно з технічним описом бланка протоколу про адміністративне правопорушення , на якому проставлено відповідні серію та номер. Протокол про адміністративне правопорушення складається у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. При складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «до протоколу додається» - пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення). Протокол про адміністративне правопорушення підписується уповноваженою посадовою особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення може бути підписано також цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підписати протокол про адміністративне правопорушення у ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення по суті адміністративного правопорушення, які додаються до протоколу про адміністративне правопорушення, а також викласти мотиви своєї відмови підписати його.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження 23.06.2020 року начальником СВ Новоархангельського ВП Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області винесено постанову про закриття кримінального провадження, за фактом реалізації сигарет з підробленими акцизними маркамиОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю у її діях складу кримінального правопорушення передбаченого ст. 199 КК України. Вирішено питання про направлення даної постанови для вирішення питання про притягнення останньої до адміністративної відповідальності. З огляду на резолютивну частину постанови слідує, що там вказано прізвище особи, щодо якої прийнято процесуальне рішення «Трофімова», хоча фактично її прізвище « ОСОБА_2 ».

В зв`язку з чим не зрозуміло відносно кого фактично прийнято процесуальне рішення слідчим, оскільки в першому абзаці мотивувальної частини вказано одну особу, а в інших абзацах мотивувальної частини (абзац 2,6,7 постанови) та в резолютивній частині іншу особу.

Крім того дана постанова не має преюдиційного характеру та викладенні в ній обставини не можуть бути доказами у даній адміністративній справі, вони є тільки припущеннями (мотивацією) особи, яка схвалила відповідне процесуальне рішення.

До протоколу про адміністративне провадження, долучено тільки постанову про закриття провадження у справі, будь-яких інших доказів, до суду не надсилалось.

Суд розглядає справу виключно на доказах направлених відповідним компетентним органом на підтвердження винуватості, або навпаки невинуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Суд в жодному разі не може виступати обвинувачем особи у вчинені інкримінованого їй правопорушення, доводити її винуватість шляхом витребування доказів, проведення їх огляду, та інших процесуальних дій, оскільки це буде вказувати на упередженість суду, порушувати принципи справедливості та розумності, які є фундаментальними принципами правосуддя.

У ст. 62 Конституції України закріпив положення, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З дослідженого закритого кримінального правопорушення № 000192 слідує, що ОСОБА_3 звернувся до поліції з заявою про притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності, оскільки вона здійснює торгівлю сигарет з підробленими акцизними марками.

В ході досудового слідства було проведено ряд слідчих дій, зокрема опитано свідків, ОСОБА_1 також опитано в якості свідка, проведено судову експертизу.

Разом з тим суд вказує, що добуті (на думку слідчого) докази не можуть бути використанні в даному процесі, оскільки стосувались безпосереднього того провадження по якому вже схвалено процесуальне рішення.

Як зазначалось вище об`єктивна сторона, щодо нашого випадку полягає у активних діях, а саме здійсненні підприємницької діяльності, без державної реєстрації та без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону. Тобто, ці дії повинні вчинюватись умисно особою, яка порушує відповідні встановленні державою правила. На підтвердження цього потрібно не тільки (заяви) пояснення осіб, які купували певний вид товару, а й інші докази, які могли б вказувати про наявність в особи складу зазначеного правопорушення (відеофіксація, закупівля товару за надані гроші). Ідентифікувати той чи інший товар, який було придбано в певної особи, можливо тільки шляхом його безпосереднього вилучення у особи, яка здійснила контрольну закупку, або в особи за місцем здійснення нею торгівлі.

З огляду на наведене, суд констатує наступне, що обвинувачення особи у вчиненні правопорушення не може ґрунтуватись на припущеннях. Закріплене в Конституції України положення (ст. 62) випливає з принципу презумпції невинуватості. Тобто будь-які припущення, думки, здогадки, якими б вони привабливими не були і кому б вони не належали, при вирішенні питання про вину особи доказами не можуть бути і ніякого значення не мають. Вони можуть бути використані лише для висунення версій, але не для обґрунтування вини. Такі припущення лише підтверджують сумнів, а він має бути витлумачений тільки на користь обвинуваченого.

Зміст презумпції невинуватості включає серед інших і правило про тлумачення сумнівів щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення. Це правило є невід`ємною його частиною і воно полягає у тому, що такі сумніви тлумачаться на користь обвинуваченої особи.

З аналізу пояснень порушниці, матеріалів адміністративної справи, досліджених детально, обґрунтовано, виважено та у відповідності із зазначеними нормативно правовими актами, слідує що в кінці травня 2020 року порушниця продала по собівартості невідомій особі цигарки, які вона в свою чергу купила на ринку в смт Новоархангельськ. На неї, як на покупця не покладено обов`язок на встановлення того чи є придбана нею продукція контарфактою (підробленою) чи ні. Кожна особа здійснюючи цивільно-правові угоди у формі купівлі товару обирає найбільш приваблий для неї товар, враховуючи в тому числі його вартість в порівнянні з аналогічними видами товарів, які реалізуються іншими суб`єктами господарювання. А продаж вже придбаного товару за ту ж саму ціну не може утворювати складу адміністративного правопорушення визначеного ч. 1 ст. 164 КУпАП, оскільки, в нашому випадку, існує довірливе відношення між особами, та порушниця фактично повернула собі витраченні кошти за придбані цигарки, які вона придбала для свого чоловіка, та пішла на поступки по проханню особи, яка просила її фактично вгостити цигарками.

Ст. 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд на виконання положень зазначеної статті всебічно, об`єктивно та неупереджено дослідив всі матеріали адміністративної справи щодо ОСОБА_1 .

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Разом з тим суд відмічає, що доказ повинен бути відносним та допустимим. Відносний доказ - це доказ, зміст якого відтворює (приблизно чи вірогідно) фактичну обставину, що має значення для правильного вирішення справи. Допустимим доказом є доказ, який був отриманий у встановленому законом порядку і передбаченими способами.

На переконання суду працівниками поліції не надано суду жодного доказу (прямого, не прямого, речового, письмового, похідного), а надісланий протокол про адміністративне правопорушення (викладенні в ньому обставини) не може вказувати виключно (беззаперечно), що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Приймаючи до уваги наведене, суд приходить до висновку, що матеріалами адміністративної справи не встановлено того, що ОСОБА_1 здійснювала господарську діяльність без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності отже на думку суду відсутні суб`єктивна та об`єктивна сторони зазначеного правопорушення, які є обов`язковими складовими будь-якого адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене, на переконання суду, в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Підстава закриття в справі про адміністративне правопорушення у разі відсутності складу адміністративного правопорушення регламентована в п. 1 ст. 247 КУпАП.

У зв`язку із закриттям провадження у адміністративній справі судові витрати відносяться за рахунок держави.

Приймаючи до уваги викладене та керуючись ст. ст. 8, 19, 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Законом України «Про національну поліцію», ст. ст. 1, 7, 9, 10, 164 ч. 1, 245, 247 п. 1, 251, 254, 255, 256, 266, 276, 280, 283, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП провадженням закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти з дня її винесення.

Суддя: