ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі: головуючого - судді Ямкової О.О.,

за участю: секретаря Андрієнко Л.Д.,

особи, яка притягнута

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Нехорошева О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Заводського районного суду міста Миколаєва від 24 липня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови суду, 11 травня 2020 р. о 16 годині 50 хвилин в місті Миколаєві по вул. Лазурна, 5/11 водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 21061, державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркологічного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладу ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, про що складено протокол в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апелянт вважає, що постанова є необґрунтованою, винесена з порушенням норм процесуального права, з ігноруванням клопотань захисту.

На його думку суд недостатньо аргументовано мотивував своє рішення, ухвалив його ґрунтуючись на припущеннях, без посиланням на докази, які підтверджують керування транспортним засобом.

Судом не взято до уваги той факт, що він не керував транспортним засобом, коли до нього підійшли поліцейські, а лише знаходився поряд з ним.

Тому поїхав з поліцейськими на огляд, але коли дізнався про те, що відносно нього можуть скласти адміністративний протокол за статтею 130 КУпАП, так як наркотичні речовини зберігаються в організмі до двох місяців, та з моменту його затримання до проведення огляду чи відмови від нього пройшло більше двох годин, то такий огляд не має сили, а тому враховуючи наведене відмовився від його проходження.

Зазначає про те, що усі події почалися о 15.00, але відеозйомки з цього часу поліцейські не надали.

Нажаль, суд першої інстанції вищезазначеним фактам у своєї постанові оцінку не надав, що призвело до безпідставного притягнення його до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло, поведінка не відповідає обстановці. За такого водію запропоновано пройти огляд у медичному закладі, від проходження якого він відмовився у присутності свідків.

Разом з тим, у письмових поясненнях, наданих суду першої інстанції, та у змісті апеляційної скарги, ОСОБА_1 , не заперечуючи відмову від проходження огляду, послався на відсутність у його діях об`єктивної сторони правопорушення, так як він, при затриманні його поліцейськими та складанні протоколу, не керував транспортним засобом. При цьому послався на статтю 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», де визначено, що водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Відтак, враховуючи законодавче визначення терміну «водія», як «особи, яка керує транспортним засобом», та його повне розуміння особою, що притягається до адміністративної відповідальності, приходжу до висновку, що у даній справі достатньо доказів на підтвердження наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, у тому числі об`єктивної сторони.

Так, при зупинці поліцейськими водія ОСОБА_1 , останнім на підтвердження його особи, яка має право керувати транспортним засобом надано водійське посвідчення, що відображено у направленні на огляд водія транспортного засобу (а.с.5), а також ним, як водієм, спочатку надана згода на проходження такого огляду, внаслідок чого за матеріалами відеофайлів, ОСОБА_1 патрульним екіпажем доставлено до медичного закладу на вулицю 2-у Екіпажну, 4, де він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, мотивуючи це у письмових поясненнях курінням кальяну (а.с.16, 29).

У подальшому, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, у присутності свідків, та у всіх відеофайлах з відео наґрудних камер поліцейських (а.с. 1, 6) вбачається, що ОСОБА_1 особисто присутній при оголошенні йому та свідкам усіх обставин правопорушення, вчинення якого йому вменяється, роз`ясненні прав та пропозиції викликати адвоката, а відтак, до нього звертаються виключно, як до водія транспортного засобу.

Але жодного разу ним, як водієм, не заперечуються обставини керування транспортним засобом та обставини його відмови від проходження огляду, як особи, яка керувала транспортним засобом. Навпаки, він просить внести до протоколу дані свідків для подальшого пред`явлення ним вимог до поліцейських, які його «обидили» та постійно висловлюється на їх адресу нецензурною лайкою, у змісті якої відсутні будь-які заперечення щодо керування ним транспортним засобом.

Тому при вирішенні справи, в обґрунтування своїх висновків суд вірно послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення, які об`єктивно підтверджено письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , відеозаписами з нагрудної камери поліцейських, які згідно до вимог статті 251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Тобто водій зобов`язаний пройти медичний огляд в медичному закладі для визначення стану наркотичного сп`яніння на вимогу працівника поліції та в його присутності.

За змістом пунктів 2.12, 3.17 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Проведення лабораторних досліджень в медичному закладі є обов`язковим для визначення факту перебування особи в стані наркотичного сп`яніння.

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності уповноваженої особи, яка її доставила, про що робиться запис у згаданому вище висновку.

Отже, проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, не передбачено законом, а дії працівників поліції, які запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, відповідали вимогам п. 2.12 зазначеної Інструкції.

В той же час, як слідує протоколу про адміністративне правопорушення, з пояснень свідків, а також з відеозапису, водій ОСОБА_1 категорично відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі.

А тому відсутні підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення складено безпідставно, як вважає апелянт.

Щодо пропуску двох годин з моменту виявлення поліцейськими ознак наркотичного сп`яніння, то вказане спростовується, як часом внесення поліцейськими пропозиції щодо його проходження (16год. 50хв.), так і моментом відмови ОСОБА_1 від проходження огляду (17год. 12хв. без свідків, та 17год. 28хв. у присутності свідків).

Крім того, ці твердження повністю спростовані відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Цей відеозапис не є єдиним доказом у справі, та обґрунтовано оцінений місцевим судом як доказ у сукупності з іншими доказами у справі, зокрема, з даними протоколу про адміністративне правопорушення, направленням на огляд та письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 ..

Посилання на початок подій з 15.00 взагалі нічим не мотивовано та не підтверджено.

Щодо хвилинних розходжень часу у змісті протоколу, та на записі з наґрудної відеокамери поліцейського, то вони не є суттєвими, та не спростовують факт відмови особи, яка керувала транспортним засобом від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі.

З огляду на наведене, встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП, а висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які знаходяться в матеріалах справи, та спростовують доводи апелянта, викладені в апеляційної скарзі.

Тому прийняте суддею рішення є законним та не підлягає скасуванню, про що просить апелянт.

Стягнення за вчинення адміністративного правопорушення призначено ОСОБА_1 з урахуванням вимог статті 33 КУпАП, а вид стягнення та розмір штрафу визначений відповідно до санкції частини 1 статті 130 КУпАП.

Керуючись статтею 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Заводського районного суду міста Миколаєва від 24 липня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, - залишити без зміни.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Ямкова