справа №619/2762/20
провадження №3/619/2001/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2020 року м. Дергачі

Суддя Дергачівського районного суду Харківської області Овсянніков В.С., за участю секретаря судового засідання Матлахової Т.С., захисника Мироненко С.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріал, який надійшов з Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого в ГК «Весна» охоронцем, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 -

В С Т А Н О В И В:

08.06.2020 о 01 годині 00 хвилин ОСОБА_1 по вулиці Садовій м. Дергачі керував транспортним засобом ВАЗ-21043, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку - продуття газоаналізатора «Драгер 6820», водій в присутності двох свідків відмовився. Також ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в наркоцентрі м. Харкова, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 визнав вину частково. Пояснив, що випив вина, до цього сім років не вживав алкоголь, після чого він відчув, що знаходиться в стані сильного алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим попросив сусідку ОСОБА_2 повозити його та пасажирів. Після того як вони під`їхали до двору його домоволодіння, оскільки рівень керування автомобілем ОСОБА_2 був низький, перед тим як заїхати у двір ОСОБА_1 пересів на місце водія та під`їхав до воріт домоволодіння, після чого побачив співробітників поліції.

Підтвердив, що працівники поліції дійсно пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох понятих, від чого він відмовимся, оскільки дійсно перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Пояснив, що ним не зазначалось в протоколі про керування автомобілем раніше ОСОБА_2 , оскільки в той момент, коли до нього підійшли працівники поліції керував автомобілем саме він.

Захисник в судовому засіданні просив застосувати до ОСОБА_1 положення ст. 22 КУпАП або передати справу на розгляд трудовому колективу відповідно до ст. 21 КУпАП, з урахуванням незначної суспільної небезпеки від скоєного адміністративного правопорушення та надати час для підготовки відповідного клопотання.

На думку захисника, факт керування автомобілем нетривалий період істотно знижує ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення.

Суддя не вбачає підстав для застосування ст. 22 КУпАП виходячи з наступного.

Склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, не передбачає настання конкретних негативних наслідків (ДТП тощо).

Суддя вважає, що адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КупАП становить підвищену суспільну небезпеку, за таких обставин ст. 22 КУпАП не може бути застосована.

Суддею було відмовлено в задоволенні клопотання про відкладення судового засідання для підготовки клопотання про передання ОСОБА_1 на поруки, оскільки ст. 21 КУпАП не передбачає обов`язкового подання такого клопотання від громадської організації та трудового колективу.

Що стосується застосування ст. 21 КУпАП, суддя виходить з того, що з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника заходи громадського впливу застосовувати до нього недоцільно.

Суддя доходить висновку про вину ОСОБА_1 вчиненні ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В даному випадку сама особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не заперечує факт керування автомобілем та факт відмови від проходження медичного огляду у присутності двох понятих.

Його пояснення про керування автомобілем ОСОБА_2 раніше жодним чином не спростовують наявність в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП.

Суддя також враховує, що з дослідженого відеозапису не вбачається, що автомобілем керувала саме ОСОБА_2 , а ОСОБА_1 пересів на місце водія. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 дійсно вийшла з автомобіля та вирушила в напрямку паркану домоволодіння. Зображення ОСОБА_1 на відеозаписі відсутнє.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 підтвердив, що ОСОБА_1 08.06.2020 близько 01 години 00 хвилин по вул. Садовій м. Дергачі відмовився від продуття газоаналізатора «Драгер 6820» та проходження судово-медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

У зв`язку із неможливістю прибути в судове засідання, призначене на 20.08.2020, свідок ОСОБА_4 17.08.2020 надала суду письмові пояснення, якими підтвердила, що 08.06.2020 за адресою м. Дергачі по вул. Садовій в її присутності ОСОБА_1 відмовився від продуття газоаналізатора «Драгер 6820» та проходження судово-медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

Враховуючи наведене вище та з урахуванням не зазначення ОСОБА_1 в протоколі про керування автомобілем ОСОБА_2 , суд критично оцінює пояснення ОСОБА_1 в цій частині.

В діях правопорушника ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного правопорушення доказана в повному обсязі та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та матеріалами адміністративної справи, зокрема поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , дослідженим відеозаписом та поясненнями самого ОСОБА_1 , який підтвердив факт як керування автомобілем, так і факт відмови від огляду на стан сп`яніння.

Щодо редакції Закону, що підлягає застосуванню, суддя виходить з наступного.

Листом Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду роз`яснено, що відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Близькі за змістом положення містяться у ч. 2 ст. 4 КК України, відповідно до якої кримінальна протиправність і карність, а також інші кримінальноправові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Зазначені положення кореспондуються з положеннями ч. 2 ст. 58 Конституції України, згідно з якою ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Доцільно взяти до уваги, що у теорії права виділяють три види дії нормативноправового акта: 1) пряма дія; 2) зворотна (ретроактивна) дія; 3) переживаюча (ультраактивна) дія.

Переживаюча (ультраактивна) дія (окремі положення нормативноправового акту продовжують свою дію навіть після втрати чинності внаслідок скасування всього нормативноправового акта чи зміни відповідної його частини). Зокрема, ультраактивність має місце тоді, коли приписи нормативно-правового акта, який діяв раніше, поширюються на нереалізовані або неприпинені на момент втрати ним чинності правовідносини, оскільки дія акта, який вводиться замість діючого раніше, поширюється лише на нові правовідносини, що виникнуть після набрання ним чинності.

Виходячи із цих положень, до осіб, які до 01 липня 2020 року вчинили керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі ст. 130 КУпАП, має бути застосовано закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.

Як встановлено, ОСОБА_1 вчинив дане адміністративне правопорушення 08 червня 2020 року тобто під час дії попередньої редакції Закону (КУпАП), в зв`язку з чим суддя застосовує редакцію частини 1 статті 130 КУпАП, що діяла на день вчинення правопорушення.

При визначенні виду та міри стягнення, суддя враховує факт та характер скоєного правопорушення, дані про особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність та вважає необхідним накласти стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції статті.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст.130, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена особою, притягнутою до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або його представником шляхом подання апеляційної скарги на протязі 10 днів з дня винесення постанови до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області.

Повний текст постанови виготовлено 21.08.2020.

Суддя В. С. Овсянніков