Справа № 587/282/20
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 лютого 2020 рокусуддя Сумського районного суду Сумської області Степаненко О.А., розглянувши матеріали які надійшли від Сумського прикордонного загону відділу прикордонної служби «Юнаківка» (тип Б) про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. В.Писарівка, Великописарівського району, Сумської області, мешканця АДРЕСА_1 , працюючого віпс «Юнаківка» (тип А) ВПС «Юнаківка», інспектором прикордонного контролю 1 категорії начальником 1 групи інспекторів прикордонного контролю, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Зарічним РВ УМВ України в Сумській області 20.09.2000 року, РНОКПП НОМЕР_2 ,
за ч. 2 ст. 172-18КУпАП,
27 грудня 2019 року о 18 год. 10 хвилин під час виконання службових обов`язків в п/н «Перевірка документів» в пункті пропуску для автомобільного сполучення «Юнаківка» під час здійснення прикордонного контролю на виїзд громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_3 , старшим прапорщиком ОСОБА_1 не виявлено на сторінці №2 документу відсутність мастикової печатки на підписі посадової особи ДМС України, чим своїми діями порушив правила несення прикордонної служби, що виразилися у невиконанні вимог підпункту 20 пункту 5 розділу ІІ «Інструкції про службу прикордонних нарядів ДПСУ», затвердженої наказом МВС України від 19.10.2015 року № 1261, п. 1.2 «Інструкції з організації і здійснення перевірки документів гр. України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон», затверджений наказом АДАСУ від 05.06.2012 року № 407, невжитті заходів щодо встановлення дійсності паспортного документа та встановлення законних підстав для перетинання державного кордону громадянами України, не проведенні дослідження паспортного документу громадянина України, невжитті заходів щодо затримання особи, яка пред`явила недійсний документ і не доповіді про таку особу по команді, внаслідок чого здійснено пропуск через державний кордон громадянина по недійсному паспортному документу, в умовах особливого періоду, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.
ОСОБА_1 свою вину не визнав пояснив, що з 17-00 год. 27.12.2019 року по 10-00 год. 28.12.2019 року він виконував наказ на охорону ДКУ в п/н «ПД» (виїзд). Близько 18-00 год. 27.12.2019 року на паспортний контроль прибув рейсовий автобус марки ВАНФУЛ, реєстраційний номер НОМЕР_4 , сполученням Кропивницький-Москва в якому слідувало 58 пасажирів. В даному автобусі слідувала громадянина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після проведення ідентифікації особи, перевірки паспортного документу, встановивши, що паспортний документ є дійсним, встановленого зразку, виданий уповноваженим на те органом та належить пред`явнику, він вніс інформацію про особу до БД «Гарт-1/П» встановленим порядком.
Дослідивши додані до протоколу письмові докази, суд приходить до висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).
Відповідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) діячи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ч.2 ст.7 та ст.245, ст.280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи.
Постанова суду, згідно ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, на достатніх і незаперечних доказах.

Згідно ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та іншіо бставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а згідно ч.2 цієї норми Закону обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що до протоколу про адміністративне правопорушення приєднано лист про проведення службового розслідування та прийнятті управлінські рішення (а.с.7), та копії документів характеризуючих особу правопорушника та письмові пояснення, однак додатків, будь-яких інших доказів вини ОСОБА_1 , а саме: належних доказів свідків, речових доказів, показань технічних приладів та технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, суду не надано.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Презумпцію невинуватості необхідно розглядати в загально правовому і процесуальному значеннях. Як загально-правова вимога вона визначає положення особи в суспільстві. Хоча цей принцип сформульований як кримінальний процесуальний, однак його дія виходить за рамки лише кримінального процесу. Презумпція невинуватості - об`єктивне правоположення. Це вимога закону, звернена до всіх громадян, посадових осіб, державних і громадських організацій, до суспільної думки в цілому. Такої позиції дотримується і ЄСПЛ, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Таким чином, за відсутності належних та допустимих доказів допущення ОСОБА_1 будь-яких порушень під час несення служби, обґрунтованих підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП немає.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, в разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 247 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-18КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Сумський районний суд Сумської області.

Суддя О.А. Степаненко