Справа № 405/4682/20
ПОСТАНОВА
20 серпня 2020 року Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі: головуючого судді Лук`янової О.В., при секретарі Бакуровій А.С., за участю: прокурора Солопова В.Ю., захисника адвоката Іващенка О.П., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, які надійшли з Кіровоградського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої оператором служби «102» УОАЗОР ГУНП в Кіровоградській області,
за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ОСОБА_1 по 31.12.2017 проходила службу в Національній поліції, та маючи на момент звільнення - 31.12.2017 спеціальне звання підполковника поліції, тобто будучи суб`єктом декларування, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, на якого відповідно до пп. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», - в порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, подала декларацію перед звільненням суб`єкта декларування, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, подавши зазначену декларацію за вказаний період 25 лютого 2020, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Прокурор в судовому засіданні підтримав протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, складений за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП відносно ОСОБА_1 , зважаючи на підстави, викладені в ньому, посилаючись на порушення останньою вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», на підставі чого, просив визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та призначити їй покарання у вигляді штрафу в мінімальному розмірі санкції зазначеної частині статті.
В судовому засіданні ОСОБА_1 , якій було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, факт несвоєчасної подачі декларації визнала, пояснивши, що на момент звільнення їй не було належним чином роз`яснено її обов`язок та строк подачі такої декларації. При цьому 07.02.2018 вона подала декларацію після звільнення та 14.03.2018 подала щорічну декларацію за 2017 рік, тобто будь-якого умислу на неподання з метою приховати свої доходи вона не мала. Просила провадження по справі закрити.
Захисник адвокат Іващенко О.П. в судовому засіданні підтримав позицію своєї підзахисної, зазначивши, що 31.12.2017 це був вихідний день, а тому всі папери щодо звільнення ОСОБА_1 підписувала вже у 2018 році і про те, що вона зобов`язана була подати декларацію перед звільненням, вона не була поінформована і не знала про необхідність її подання. В подальшому ОСОБА_1 подала декларацію після звільнення (07.02.2018) та щорічну декларацію за 2017 рік (14.03.2018). В лютому 2020 на адресу ОСОБА_1 надійшов лист повідомлення з НАЗК про неподання декларації перед звільненням за період неохоплений раніше поданими деклараціями та 25.02.2020 за допомогою знайомих вона заповнила відповідну декларації і подала. Просив закрити справу за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Заслухавши в судовому засіданні пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисника та думку прокурора, дослідивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, що, окрім пояснень самої ОСОБА_1 , підтверджується також наступними доказами:
- наказом начальника УКЗ ГУНП в Кіровоградській області № 50 о/с від 14.03.2017 про призначення ОСОБА_1 старшим інспектором з особливих доручень ситуаційного відділу управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції в області з 14 березня 2017 року, що підтверджує належність ОСОБА_1 до суб`єктів, на яких відповідно до пп. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції»;
- наказом начальника ГУНП в Кіровоградській області № 483 о/с від 29.12.2017 про звільнення за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» підполковника поліції ОСОБА_1 , старшого інспектора з особливих доручень ситуаційного відділу управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУ НП в Кіровоградській області, з 31 грудня 2017 року;
- пам`яткою про ознайомлення зі ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» щодо подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, підписаною ОСОБА_1 31.12.2017, якою підтверджено обізнаність останньої, зокрема, про вимоги ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції»;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 03.08.2020, в яких остання підтвердила, що після отримання повідомлення з Національного агентства з питань запобігання корупції про те, що вона не подала декларацію перед звільненням (з 01.01.2017 по 31.12.2017), вона подала її 25.02.2020 на офіційному сайті НАЗК;
Вказані докази є належними і допустимими та на їх основі у визначеному законом порядку в повній мірі встановлено наявність адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та винність ОСОБА_1 у його вчиненні.
Так, уповноваженою посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення у вину ОСОБА_3 висувається порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».
Згідно з положеннями пп. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 належить до суб`єктів, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
Відповідно до частини другої та третьої статті 77 Закону України «Про національну поліцію» днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.
На підставі пункту 5 частини першої статті 12 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти. Нормативно-правові акти Національного агенства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів, що зазначено у частині 5 статті 12 Закону.
Зазначені вище вимоги ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» щодо подачі декларації перед звільненням за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, були виконані ОСОБА_1 25.02.2020. Поважних причин несвоєчасного подання декларації судом не встановлено.
Частиною 1 статті 172-6 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Враховуючи викладене, суд приходить до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме: несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Мірою відповідальності, яка застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами є адміністративне стягнення (ст. 23 КУпАП).
При цьому, враховуючи те, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення хоча й за своїм змістом є протиправною, винною дією, однак не становить значної загрози суспільним відносинам, направленим на виявлення порушень фінансового контролю з метою протидії корупції, оскільки в діях ОСОБА_1 не було ознак приховування отриманих доходів чи матеріальних статків, про що свідчить подання останньою 07.02.2018 та 14.03.2018 декларацій після за звільнення та щорічної, відповідно, які за своїм змістом є ідентичними декларації, поданій нею 25.02.2020 (на виконання вимог НАЗК згідно повідомлення про факт неподання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування від 30.01.2020), суд приходить до висновку, що дане правопорушення є малозначним.
Відповідно до положень ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Крім того, при вирішенні питання про застосування до особи, яка вчинила адміністративне правопорушення положень ст. 22 КУпАП крім малозначності вчиненого правопорушення суд враховує, що ОСОБА_1 раніше, відповідно до матеріалів справи, до адміністративної відповідальності не притягувалася, та докази про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення суду не надавалися.
Згідно зі ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову, зокрема, про закриття справи, яка виноситься, крім іншого, при оголошенні усного зауваження.
За таких обставин, суд вважає за можливе у відповідності з вимогами ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, закривши на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП провадження по даній справі.
Керуючись статтями 22, 283-285, 287 КУпАП, -
звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення.
Оголосити ОСОБА_1 усне зауваження.
Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - закрити.
Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови без змін, чи зміні постанови.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Олена Вікторівна Лук`янова