Справа № 216/4552/20
Провадження 3/216/2256/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" серпня 2020 р. м. Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Онопченко Ю.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вільне Криворізького району Дніпропетровської області, громадянина України, який працює в ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на посаді електромонтера, зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

04 серпня 2020 року дільничним офіцером поліції сектору ДОП ВП Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Скабалою В.П. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 181956 стосовно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП.

Згідно з цим протоколом 01 червня 2020 року в період часу з 09.00 год. до 10.00 год. у під`їзді будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_1 погрожував фізичною розправою та ображав нецензурною лайкою ОСОБА_2 , чим вчинив дрібне хуліганство, тобто правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вини не визнав і категорично заперечував факт вчинення інкримінованого йому правопорушення, посилаючись на таке. 01 червня 2020 року приблизно о 09.15 год. між ним та ОСОБА_2 дійсно відбувся словесний конфлікт на побутовому грунті з приводу користування допоміжним приміщенням у будинку. При цьому ініціатором указанного конфлікту була саме ОСОБА_2 , яка зранку прийшла до його квартири та почала висловлювати свої претензії. Під час конфлікту він останню нецензурною лайкою не ображав і не погрожував їй. Водночас зазначив, що безпосередніх очевидців цієї сварки не має, деякі сусіди були свідками вже закінчення їхньої розмови, коли вони фактично не сперечалися.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Пилипенко Ю.Б. у судовому засіданні просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила наступне. 31 травня 2020 року ОСББ проводило «суботник», який планувалось продовжити, тому вирішили поставити речі (мішки з вапном) у «колясочну» до наступного ранку. 01 червня 2020 року вона вийшла зранку зі своєї квартири й побачила розкидані по її поверху мішки з вапном. Вона одразу пішла до ОСОБА_1 , оскільки ніхто інший цього зробити не міг, де між ними стався кофлікт, в ході якого останній погрожував її вдарити та ображав нецензурною лайкою, повторити яку вона в судовому засіданні не може. При цьому зазначила, що дійсно безпосередніх очевидців їхньої сварки не було, а сусідка ОСОБА_3 зайшла в під`їзд, коли вони вже фактично не сперечалися.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його представника Пилипенка Ю.Б. і ОСОБА_2 , дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, давши відповідну правову оцінку наявним у матеріалах справи письмовим доказам і наданим учасниками судового засідання поясненням, приходжу до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю з таких підстав.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. ст. 251, 252, 280 КУпАП суддя зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Частинами 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Водночас стаття 280 КУпАП покладає обов`язок на орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними, допустимими, достовірними й достатніми доказами, які отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані в належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як у цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Згідно із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Статтею 173 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Під час розгляду справи беззаперечно встановлено, що 01 червня 2020 року в період часу з 09.00 год. до 10.00 год. у під`їзді будинку АДРЕСА_2 між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 виник словесний конфлікт на побутовому грунті з приводу користування допоміжним приміщенням у будинку, під час якого обидва висловлювали свої претензії на адресу один одного на підвищених тонах.

При цьому безпосередні свідки-очевидці самої події-сварки відсутні, що підтвердилили в судовому засіданні обидва учасника конфлікта, а сусіди ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , письмові пояснення яких наявні в матеріалах, були свідками вже закінчення їхньої розмови, коли вони фактично не сперечалися.

Водночас будь-яких інших безсумнівних доказів, а також документів і матеріалів, що містять інформацію про адміністративне правопорушення та підтверджують викладені в протоколі обставини, матеріали справи не містять.

Отже, з огляду на наведене вище, приходжу до висновку про відсутність у матеріалах справи належних, допустимих, достовірних, достатніх, беззастережних і переконливих доказів на підтвердження обставин, що підлягають доказуванню в цій справі.

Разом з тим за змістом статей 217, 279, 280 КУпАП суддя як посадова особа, уповноважена на розгляд справ про адміністративні правопорушення (ст. ст. 213, 221 КУпАП), може розглядати відповідну справу лише в межах тих обставин, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, та накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих йому повноважень.

Тобто суддя не вправі самостійно вносити доповнення чи зміни до протоколу про адміністративне правопорушення, а також витребовувати додаткові докази в справі, оскільки це є недопустимим, буде свідчити про необ`єктивність і упередженість судді при розгляді справи та порушення права на захист і рівність сторін процесу.

У рішенні в справі «Малофєєва проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Відповідно до вимог статей 7, 245 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

З огляду на наведене застосування уповноваженими на те органами (посадовими особами) заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції та в точній відповідності з законом, тому правова кваліфікація дій особи як правопорушника за ознаками складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею (частиною статті) КУпАП, і притягнення такої особи до адміністративної відповідальності з накладенням певного стягнення за це без відповідної належної доказової бази є грубим порушенням вимог закону.

Отже, оцінивши наявні у цій справі докази відповідно до положень ст. 252 КУпАП, вважаю, що матеріалами справи не доведено об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, що виключає адміністративну відповідальність за вказаною правовою кваліфікацією, оскільки відповідно до вимог ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на наведене приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 173, 245, 247, 251, 252, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ю.В. Онопченко