Справа № 161/8468/20 Провадження №33/802/504/20 Головуючий у 1 інстанції:Кихтюк Р. М.
Категорія:ст. 124 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2020 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника Тростянчук Тетяни Віталіївни, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 червня 2020 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 124, 122-4 КУпАП,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , яка працює у ТзОВ «АБМ Трейд», визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення, на підставі ст 36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

ОСОБА_1 визнано винною і притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона 04.05.2020 року о 13.59 год., керуючи автомобілем «Renault Clio Symbol», р.н. НОМЕР_1 в м. Луцьку на вул. Зацепи, 3, проявила неуважність, не стежила за дорожньою обстановкою, при виявленні перешкоди для руху не вжила заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого здійснила наїзд на металевий ланцюг, після чого залишила місце ДТП, до якої була причетна, не повідомивши працівників поліції, тим самим порушила вимоги п.п. 2.3.б, 12.3, 2.10.а Правил дорожнього руху України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль та металевий ланцюг отримали механічні пошкодження.

Не погоджуючись із рішенням суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскаржує його з мотивів незаконності, неповноти судового розгляду. Вважає рішення суду необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, а його висновки не відповідають фактичним обставинам справи.

В обґрунтування своїх доводів наводить те, що судом було порушено право на захист, так як розгляд матеріалів проведений за її відсутності.

Посилається, що подія наїзду на металеву перешкоду дійсно мала місце в час, дату та місці зазначених в протоколах, однак суд не прийняв до уваги той факт, що металевий ланцюг був змонтований в даному місці незаконно, про що на причетну до його встановлення особу складений відповідний припис.

Крім того, зазначає, що нею було отримано від Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради відповідь на звернення про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою між будинками на АДРЕСА_2 , зі змісту якого вбачається, що з головою ОСББ "Зацепи 3-3 М" проведено роз`яснювальну бесіду та повідомлено про необхідність демонтажу вказаного обмежувального пристрою в добровільному порядку. Додатково поінформовано про те, що департаментом муніципальної варти у 2019 році вже проводився демонтаж обмежувачів (бетонних блоків) за вказаною адресою.

Зазначає, що місце пригоди залишила у зв`язку з тим, що поспішала в лікарню, куди везла свою дитину на попередньо узгоджений час на прийом до лікаря.

За таких обставин вважає, що в її діях відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити за відсутністю в її діях складу адміністративних правопорушень, які їй ставились у вину.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, засухавши особу, притягнуту до адміністративної відповідальності та її захисника Тростянчук Т.В., які підтримали подану скаргу з підстав, наведених в ній, з`ясувавши обставини справи, приходжу до наступного висновку.

Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду про можливість розгляду справи за відсутності особи, щодо якої складений протокол про порушення Правил дорожнього руху України, оскільки суддею місцевого суду вживалися усі необхідні та достатні заходи для забезпечення процесуальних прав особи, яка притягається до відповідальності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Матеріали справи свідчать про те, що вказані вимоги закону судом першої інстанції було дотримано, а посилання в апеляційній скарзі на неповноту і необ`єктивність судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, є безпідставними.

Так, ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За даними протоколів про адміністративне правопорушення серії ОБ № 173831 від 26.05.2020 р., серії ОБ №173832 від 26.05.2020, ОСОБА_1 , 14.05.2020 року о 13.59 год., керуючи автомобілем «Renault Clio Symbol», р.н. НОМЕР_1 в м. Луцьку по вул. Зацепи, 3, проявила неуважність, не стежила за дорожньою обстановкою, при виявленні перешкоди для руху не вжила заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого здійснила наїзд на металевий ланцюг, після чого залишила місце ДТП, до якої була причетна, не повідомивши працівників поліції, тим самим порушила вимоги п.п. 2.3.б, 12.3, 2.10.а Правил дорожнього руху України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль та металевий ланцюг отримали механічні пошкодження, що підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_2 , рапортом, даними з камер відеоспостереження, чого не заперечує сама апелянт.

Надана до апеляційного суду стороною захисту відповідь з Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради про проведення роз`яснювальної роботи з головою ОСББ «Зацепи 3-3м» щодо необхідності демонтажу обмежувального пристрою, на який, як стверджується матеріалами, здійснила наїзд ОСОБА_1 в даному випадку не має правового значення, не спростовує висновків суду першої інстанцій і не впливає на склад адміністративних правопорушень, вчинених ОСОБА_1 і ця обставина не вливає на законність прийнятої судом постанови.

Належних та достовірних доказів, які могли б підтвердити поважність обставин залишення ОСОБА_1 місця вчинення дорожньо-транспортної пригоди до матеріалів надано не було, а тому доводи скарги в цій частині є недостатніми.

З урахуванням наведеного, посилання в апеляційній скарзі на необхідність закриття провадження у справі за відсутності в діях апелянта складу правопорушень, суддя вважає такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, та не знаходить підстав для їх задоволення.

За таких обставин, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи, не спростовують висновків суду та не дають підстав вважати про допущену судом невідповідність своїх висновків фактичним обставинам справи.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст.ст.279,280 КУпАП дотримано, докази перевірено на їх допустимість та належність відповідно до ст.252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для її вирішення, судом з наведенням відповідних мотивів встановлено, правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, з огляду на що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП суддя,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 червня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. ст. 124, 122-4 КУпАП - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк