П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гладій С.В., за участі особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1 , її захисника Савченка Р.С., розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу захисника Савченка Р.С. на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 25 вересня 2019 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на неї за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з постановою суду, 07 липня 2019 року о 02 год. 40 хв. в м. Ніжин, вул. Широкомегерська, водій ОСОБА_1 керувала автомобілем марки «Опель», НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився за допомогою приладу «Драгер». Від додаткового медичного огляду в лікаря-нарколога водій відмовилась у присутності двох свідків, чим порушила вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник Савченко Р.С. в інтересах ОСОБА_1 , першочергово поставив питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду м. Києва від 25 вересня 2019 року, який пропущений з поважних причин, оскільки в судовому засіданні 25 вересня 2019 року ОСОБА_1 участі не приймала з огляду на те, що не отримувала судові повідомлення про виклик її до суду, а про існування оскаржуваного рішення ОСОБА_1 дізналась 10 грудня 2019 року після отримання поштової кореспонденції про відкриття виконавчого провадження та отримання копії постанови в суді першої інстанції 11 грудня 2019 року після ознайомлення її з матеріалами справи.

А тому, сторона захисту вважає, що строк на апеляційне оскарження був пропущений з поважних причин, у зв`язку з чим підлягає поновленню судом апеляційної інстанції.

В самій апеляційній скарзі висловлена вимога щодо скасування постанови Оболонського районного суду м. Києва від 25 вересня 2019 року, як такої, що прийнята з грубим порушенням норм матеріального та процессуального права, з прийняттям нової, якою провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Так, захисник Савченко Р.В. зазначає, що працівниками поліції був порушений п. 11 «Інструкції з формлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої наказом МВС України від 06 листопада 2015 року за № 1376, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 003171 від 07 липня 2019 року відсутня будь-яка відмітка про те, що ОСОБА_1 були роз`яснені її права, передбачені ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП України.

Також, поза увагою суду першої інстанції залишилась не з`ясованою та обставина, чи дійсно саме ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Опель», НОМЕР_1 , оскільки остання повідомляла працівникам поліції, що за кермом вказаного автомобіля був її знайомий, а вона взагалі не вміє керувати автомобілем, оскільки не володіє такими навичками і не отримувала посвідчення водія, яке б давало їй право на керування транспортним засобом.

Одночасно, захисник Савченко Р.В. просить звернути увагу і на те, що працівниками поліції не надано будь-якого доказу, який би підтвердив той факт, що показники «Драгера» дійсно належать ОСОБА_1 , оскільки відсутні по даному факту як Акт огляду на стан сп`яніння та пояснення свідків, так і відсутні відеофайли з нагрудних камер поліцейських, які складали протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 003171 від 07 липня 2019 року, що, в своїй сукупності, є порушенням приписів ч. 5 та ч. 6 ст. 266 КУпАП, а тому такий огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушеннямвимог цієї статті вважається недійсним.

Зауважує захисник Савченко Р.В. і на тому, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд ОСОБА_1 в закладі охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, що також свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв ОСОБА_1 у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

Підсумовуючи, сторона захисту вважає, що оскаржувана постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню та прийняття судом апеляційної інстанції нової постанови у відповідності до вимог матеріального та процесуального права.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника Савченка Р.С. на підтримку доводів клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційної скарги про скасування постанови Оболонського районного суду м. Києва від 25 вересня 2019 року та прийняття нового рішення про закриття провадження у справі, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, вислухавши пояснення свідка ОСОБА_2 , працівника поліції - ОСОБА_4 , вивчивши матеріали провадження та додатково надані дані, слід прийти до наступних висновків.

Згідно зі ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

На виконання вимог ст. 278 КУпАП, при підготовці справи про адміністративне правопорушення до розгляду, орган (посадова особа) вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Як регламентують положення ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи.

Між тим, хоча дані вимоги закону під час судового провадження справи за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції і дотримані, оскільки зматеріалів провадження видно, що суд завчасно повідомляв ОСОБА_1 про дату, час та місце проведення судового засідання - 14:00 25 вересня 2019 року судовою повісткою від 14 серпня 2019 року (а.с. 10), у той же час вказана судова повістка повернулась на адресу місцевого суду за закінченням встановленого строку зберігання до судового розгляду справи (а.с. 11), що не може вважатися про належне сповіщення особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, про час, день та місце розгляду справи.

Крім того, оскільки ОСОБА_1 , відповідно до клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, копію оскаржуваного рішення отримала 11 грудня 2019 року, що, в свою чергу, нічим не спростовано, а 19 грудня 2019 року була подана апеляційна скарга, то можна погодитися з проханням сторони захисту про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду м. Києва від 25 вересня 2019 року з метою відновлення права ОСОБА_1 на апеляційне оскарження в даному провадженні.

Суд першої та апеляційної інстанцій розглядає обставини вчиненого правопорушення в межах, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, вимогами ст. 280 КУпАП регламентовано, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню такі обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ці вимоги закону при розгляді суддею місцевого суду матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 в повній мірі не дотримані.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серії БД № 003171 від 07 липня 2019 року, в цей день, о 02 год. 40 хв. в м. Ніжин по вул. Широкомегерська, водій керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився за допомогою приладу «Драгер». Від додаткового медичного огляду в лікарні водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 3).

Як вбачається з матеріалів справи, висновки суду про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються виключно на даних протоколу про адміністративне правопорушення та результатах приладу «Драгер».

Водночас, слід зазначити, що ні особа, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1 , ані свідки, пояснення яких в матеріалах справи відсутні, в суді першої інстанції опитані не були, як і відсутні будь-які докази, які б підтверджували той факт, що дійсно показники «Драгера» належать ОСОБА_1 , оскільки відсутні по даному факту відеофайли з нагрудних камер поліцейських та Акт огляду на стан сп`яніння,що, в свою чергу, є порушенням вимог, зі сторони працівників поліції, передбачених ст. 266 КУпАП, з огляду на що, як слушно зазначено захисником в апеляційній скарзі, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті вважається недійсним.

А тому, посилаючись на вказані вище докази як на такі, що підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, та, відповідно, її вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя місцевого суду не дав їм аналіз, а саме: не зазначив, які саме дані містяться у цих доказах, які саме факти та обставини ці докази підтверджують, у зв?язку із чим не дав їм відповідної оцінки та прийшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, без його фактичного обґрунтування.

В суді апеляційної інстанції був опитаний поліцейський Ніжинського ВП старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , який пояснив, що 07 липня 2019 року в нічний час патрульним екіпажем, в складі якого він перебував, був помічений автомобіль «Опель», НОМЕР_1 , водій якого був зупинений за порушення Правил дорожнього руху. За кермом даного автомобіля знаходилась ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 , на вимогу працівника поліції пред`явити посвідчення водія, надала лише паспорт громадянина України, пояснивши, що посвідчення водія вона не має, оскільки не володіє такими навиками, і в майбутньому буде тільки вчитися.

При виникненні підозри щодо перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, вона та її супутники були доставлені до райвідділку, оскільки нічний час ускладнював відшукання свідків, де ОСОБА_1 пройшла тест за допомогою приладу «Драгер». З урахуванням пройденого тесту, як вказує свідок, направлення до медичного закладу - не виписувалось і автомобіль був поміщений на штрафмайданчик.

На противагу вказаним твердженням, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснювала, що за досліджених подій, які мали місце 07 липня 2019 року о 02 год. 40 хв. в м. Ніжин, вул. Широкомегерська, вона автомобілем марки «Опель», НОМЕР_1 , не керувала, оскільки не має навиків керування, як і відсутнє в неї посвідчення водія, і огляд за допомогою приладу «Драгер» у відділі поліції, для визначення стану сп`яніння вона також не проходила, про що також свідчить роздруківка з цього приладу, в якій її підпис - також відсутній.

Не була ОСОБА_1 обізнана і щодо винесення постанови працівниками поліції за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, за що відповідальність передбачена ст. 126 КУпАП.

Для повного та всебічного розгляду даної справи, судом апеляційної інстанції був отриманий лист старшого державного виконавця Барановського Б.В., з якого вбачається, що з відомостей пошуку в автомоматизованій системі виконавчого провадження Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), постанова серії ДПО № 333160 інспектора СРПП № 2 Ніжинського ВП ГУ НП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції Веремієнка В.О. від 07 липня 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, в розмірі 510 грн. щодо порушення ОСОБА_1 до відділку не надходила, та на виконанні, станом на 24 січня 2020 року - не перебуває.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції знаходить слушними доводи ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції щодо регламентації п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху в частині визначення заборони саме водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а оскільки особа не керувала транспортним засобом, то у відповідності до приписів п. 1.10 Правил дорожнього руху України, якими передбачено, що водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії, не вважається водієм в розумінні цього значення, у зв`язку з чим у неї не виникає обов`язку проходити огляд на стан сп`яніння.

Дана позиція висвітлена і в постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у провадженні № К/9901/21130/18 (справа № 404/4467/16-а(2-іс/811/3117)).

Додатково, з метою перевірки доводів, викладених в апеляційній скарзі та поясненнях ОСОБА_1 , з урахуванням відсутності в матеріалах справи відеозапису досліджуваних подій, судом апеляційної інстанції неодноразово викликалися свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які в суд апеляційної інстанції не з`явились.

У той же час, свідок ОСОБА_6 надав до Київського апеляційного суду письмові пояснення, відповідно до яких, 07 липня 2019 року, був запрошений до відділку поліції в якості свідка та мав засвідчити проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , разом з тим в його присутності остання «не продувалась у прилад».

Безпосередній свідок досліджуваних подій - ОСОБА_7 , який перебував з ОСОБА_1 в автомобілі автомобіль «Опель», НОМЕР_1 , пояснив, що за кермом під час руху автомобіля був їх спільний знайомий - ОСОБА_8 . В нічний час, коли вони перебували біля кіоску по вул. Широкомегерській та не рухались, до них під`їхали працівники патрульної поліції та які вирішили, що за кермом перебувала ОСОБА_1 . Після розмови з ними та пред`явлення документів, їх відвезли до райвідділку, а його відпустили.

Таким чином, судом апеляційної інстанції вжиті всі передбачені законом заходи для дослідження всіх доказів у справі за протоколом про адміністративне правопорушення, складеного 07 липня 2019 року стосовно ОСОБА_1 за порушення нею п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, а при вичерпності можливостей отримати додаткові дані на спростування/підтвердження доводів, викладених в апеляційній скарзі щодо правомірності складання протоколу про адміністративне правопорушення, з урахуванням всіх досліджених даних, пояснень свідків, відсутності в матеріалах справи Акту огляду на стан алкогольного сп`янінні, відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, порушення останніми Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції,затвердженої наказом МВС України від 06 листопада 2015 року за № 1376, з урахуванням положень, викладених в Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», слід прийти до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

А тому, доводи апеляційної скарги захисника Савченка Р.С. - є слушними та підлягають до задоволення, а постанова суду першої інстанції - скасуванню, із закриттям провадження в справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за протоколом про адміністративне правопорушення від 07 липня 2019 року.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника Савченка Р.С. задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду м. Києва від 25 вересня 2019 року.

Апеляційну скаргу захисника Савченка Р.С. - задовольнити.

Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 25 вересня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на неї за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - скасувати.

Провадження в справі за протоколом про адміністративне правопорушення - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду С.В.Гладій