П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" серпня 2020 р. Справа № 596/897/20

Провадження № 3/596/418/2020

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Лисюк І.О.,

за участю секретаря Федорів О.П.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Чернецького В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в селищі Гусятин матеріали справи, які надійшли від Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №052480 від 08 червня 2020 року вбачається, що 8 червня 2020 року о 18 годині 20 хвилин, в с.Оришківці Гусятинського району ОСОБА_1 передав керування транспортним засобом VOLKSWAGEN, р.н. НОМЕР_1 , особі ОСОБА_2 , яка керувала транспортним засобом в с. Оришківці в стані алкогольного сп`яніння., чим порушив вимоги п. 2.9.2 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КупАП не визнав повністю та пояснив, що 08.06.2020 року він приїхав в Чортків, щоб зустрітися з другом і останній підвіз його до с.Оришківці, де вони обідали в ресторані «Орися» та вживали спиртне. Він подзвонив до дружини, щоб вона взяла брата та щоб забрала його на їхньому автомобілі.

Дружина приїхала на їхньому авто з подругою ОСОБА_3 і була за кермом. Його дружина не має прав на керування автомобілем, але навичками керування автомобілем володіє. Того дня вона перебувала за кермом автомобіля, він сидів поруч. При цьому він не виявив у неї ознак алкогольного сп`яніння. По дорозі додому ОСОБА_2 не справилась з керуванням і вони заїхали в рів. За пару хвилин приїхала швидка, бо викликали люди, про те допомоги їм не було потрібно. На місці події вони чекали на поліцію близько години, про те не дочекавшись попутною машиною добрались додому, оскільки ще потрібно було забрати автомобіль.

Трохи згодом до них додому в смт. Гримайлів приїхали працівники поліції. Протоколи і освідчення складались о 21 год. на опорному пункті в смт. Гримайлів, вони були налякані, тому що працівники поліції їм говорили, що затримають їх на три доби.

Додатково пояснив, що свідки ОСОБА_4 і ОСОБА_5 не бачили як його жінка сідала за руль, а також він не пригадує цих свідків під час складання протоколу.

Його дружину перевіряли на алкоголь. Він не знав, що вона вживала спиртні напої та не чув від неї запаху алкоголю.

Крім того, він не передавав їй керування автомобілем, оскільки вона самостійно за ним приїхала на автомобілі.

Свідок ОСОБА_2 підтвердила показання ОСОБА_1 , додатково пояснивши, що 08.06.2020 року чоловік поїхав в Чортків на базар. Близько 16-17 год. він подзвонив, щоб вона взяла брата та приїхали на їх автомобілі за ним в с. Оришківці. Брата не було і вона вирішила сама сісти за руль, оскільки володіла навичками керування автомобілем. Зазначений автомобіль вони придбали в чоловіка, сплативши йому кошти, про те право власності ще не оформили на нього. Це їх спільно нажите майно з чоловіком.

З нею поїхала також подруга ОСОБА_3 . Чоловікові вона не казала, що вживала алкоголь. Алкоголь вона вживала напередодні 07.06.2020 року. Під час їзди вона не справилася з керуванням, попала колесом в яму та з`їхала в рів. Вони близько 1,5 години чекали на поліцію. Потім з дому їх забрали поліцейські на опорний пункт смт. Гримайлів. Їй диктували пояснення. Вона погодилась, щоб написати, так як диктували, так як боялась, що їх затримають на три доби в поліції.

ОСОБА_3 була з нею на опорному пункті. Поліцейські виключали камери і казали що говорити і писати, а потім знову продовжували відеофіксацію.

Свідок ОСОБА_3 в суді пояснила, що 08.06.2020 року після обіду вона прийшла до ОСОБА_2 , яка сказала, що треба поїхати по чоловіка, щоб його забрати. Вони сіли в автомобіль, ОСОБА_6 була за рулем. Забрали чоловіка та коли повертались додому, ОСОБА_2 не справилась з керуванням і вони заїхали в рів. Добралися додому попутньою машиною. Працівники поліції приїхали до них додому ввечері в ОСОБА_7 та забрали їх на опорний пункт. Поліцейські диктували, що писати, вони не зі всім були згідні, але підписали. Їй не відомо чи свідки ОСОБА_8 і ОСОБА_9 були на опорному. Вони з ОСОБА_6 не перебували в кафе «Казка» та не вживали спиртне. Вони під`їхали до кафе «Казка», ОСОБА_10 вийшов і вони поїхали.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , показання свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , дослідивши письмові докази та заслухавши думку захисника адвоката Чернецького В.І., приходжу до наступних висновків.

Пункт 1.3 ПДР України, передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 1.10 ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно з пунктом 2.9 «г» ПДР України водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.

Відповідальність за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння настає у разі встановлення такого стану у особи, якій передали керування транспортним засобом відповідно до вимог статті 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 та подальше притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для складання стосовно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ№052480 від 08 червня 2020 року, стала передача 8 червня 2020 року о 18 годині 20 хвилин, в с.Оришківці Гусятинського району керування транспортним засобом VOLKSWAGEN, р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , яка керувала транспортним засобом в с. Оришківці в стані алкогольного сп`яніння. пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора « Alcotest 6820» в установленому законом порядку, тест позитивний 1,53 ‰ (проміле).

При складанні протоколу, особу ОСОБА_1 встановлено на підставі закордонного паспорта серії НОМЕР_2 від 09.09.2014 року (а.с. 1).

В матеріалах справи відсутня інформація про наявність в ОСОБА_1 посвідчення водія.

З копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 052479 від 08 червня 2020 року вбачається, що 08 червня 2020 року о 19 годині 00 хвилин, на автомобільній дорозі Т20-17, між населеними пунктами с.Рудки та м.Хоростків, водій ОСОБА_2 керувала транспортним засобом VOLKSWAGEN, р.н. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Алкотест 6820» в присутності двох свідків.

Як встановлено, відповідальність за порушення пункту 2.9 «г» настає у разі передачі керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.

В пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що відповідальність за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції (частина 1 статті 130 КУпАП) настає за умови, що тому, хто це робить, відомо про такий стан.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що не передавав керування автомобілем ОСОБА_2 , оскільки остання сама за ним приїхала автомобілем. Про вживання дружиною алкогольних напоїв йому не відомо було.

Такі ж показання дали в суді свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Для перевірки обставин передачі керування транспортним засобом ОСОБА_1 ОСОБА_2 , яка перебувала в стані алкогольного спяніння в судове засідання також викликались свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, про те вони з`явились на виклики суду.

Доказів про те, що ОСОБА_1 було відомо про перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння, матеріали справи не містять.

Доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про те, що він не був обізнаний про перебування його дружини в стані алкогольного сп`яніння суд вважає такими, що заслуховуються на увагу, оскільки вони є обґрунтованими.

Також в матеріалах справи відсутня постанова судді про притягнення водія ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

При перегляді відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він також не підтверджує факт передачі керування транспортним засобом ОСОБА_1 ОСОБА_2 .

Згідно п. 3.5 розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016р. № 100, після активації нагрудної відеокамери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

Як встановлено, зазначений відеозапис не є безперервним та постійно переривається, а тому його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Згідно із частиною 2 статті 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

Виходячи з практики застосування Європейським судом ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Таким чином, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності, оскільки санкція вказаної статті, при встановленні факту скоєння правопорушення і вини, передбачає штраф, розмір якого значно перевищує прожитковий мінімум для осіб працездатного віку в Україні, як і значно перевищує мінімальний розмір штрафу, визначений ч.2 ст. 52 КК України, а також передбачає обов`язкове позбавлення права керування транспортним засобом.

Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Згідно з п.1 ч.1ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин суд вважає, що справу слід закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративно правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 130, 247, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Суддя Гусятинського районного суду І.О. Лисюк