Провадження № 3/331/257/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Клименко Л.В., розглянувши матеріали об`єднаної справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тарасівка Пологівського району Запорізької області, громадянина України, освіта професійно-технічна, офіційно не працевлаштованого, сімейний стан не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

31 січня 2020 року, о 18 годині 40 хвилині, ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , в стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру (кричав, штовхав, намагався душити) по відношенню до своєї матері ОСОБА_2 .

Крім того, 01 лютого 2020 року, о 03 годині 00 хвилині, ОСОБА_1 , порушив вимогу термінового заборонного припису серії АА 033818 від 31.01.2020 року строком на 10 діб та повернувся за адресою: АДРЕСА_1 , де продовжував вчиняти акт домашнього насильства психологічного та фізичного характеру до своєї матері ОСОБА_2 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину визнав, розкаявся у вчиненому та пояснив суду, що проживає разом із матір`юза адресою: АДРЕСА_1 . 31 січня 2020 року, знаходячись за вказаною адресою, він вживав алкогольні напої, на що мати почала реагувала, роблячи йому зауваження, у зв`язку з чим зав`язалась сутичка, в ході якої він висловлював образи в бік матері, погрожував фізичною розправою. Мати викликала поліцейських, які в подальшому заборонили йому повертатися додому, за вказаною адресою. Проте, вночі 01 лютого 2020 року він повернувся в квартиру, бо нікуди було йти. Просив суд не застосовувати відносно нього суворе адміністративне стягнення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення, окрім її визнання особою, що притягається до відповідальності, повністю підтверджена фактичними даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 289589 від 31.01.2020 року в сукупності з рапортом працівника поліції, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 31.01.2020 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування особи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 559 від 31.01.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА № 033818 від 31.01.2020 року, згідно з яким ОСОБА_1 зобов`язаний залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, йому заборонено вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи та заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, протоколом про адміністративне правопорушення серії ГР № 050597від 03.02.2020 року, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 03.02.2020 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , які долучені до матеріалів справи.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до Закону України «Про попередження насильства в сім`ї», насильство в сім`ї це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї по відношенню до іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Диспозицією та об`єктивною стороною правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення

У практиці Європейського суду з прав людини існують рішення, що стосуються порушення прав людини, встановлених у Європейській конвенції в ситуаціях насильства в сім`ї. Це, зокрема, «А проти Сполученого Королівства» (1998), «Контрова проти Словаччини» (2007), «Беваква та С. проти Болгарії» (2008), «Опуз проти Туреччини» (2009). Останнє вказане рішення ЄС стосується багаторічного насилля в сім`ї відносно жінки та її матері. Системних характер насильницьких дій протягом багатьох років в результаті призвів до смерті матері заявниці. Не зважаючи на неодноразові спроби жінки привернути увагу своїми скаргами правоохоронні органи, та захистити себе та свою родини з боку держави, залишились безрезультатними. В даній справі Європейський суд прийшов до висновку, що насильство в сім`ї не є приватною чи сімейною справою, але є питанням, що зачіпає суспільні інтереси, що в свою чергу вимагає ефективних дій з боку держави.

Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Стаття 28 Конституції України декларує право кожного на повагу до його гідності. В цій нормі також зазначено, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Статтею 15 Закону України «Про попередження насильства в сім`ї» передбачено, що члени сім`ї, які вчинили насильство в сім`ї, несуть кримінальну, адміністративну чи цивільно-правову відповідальність згідно з законом.

Одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом ( ст. 245 КУпАП).

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На підставі викладеного, судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме вчинення домашнього насильства та невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Призначаючи адміністративне стягнення, підлягає врахуванню суспільна небезпечність адміністративного проступку та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі чого, приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, майновий стан, суду відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, належить піддати правопорушника адміністративному стягненню, що відповідає вимогам ст. 23 КУпАП, яке буде справедливим, достатнім і необхідним для виховання особи в дусі поваги до законів України, запобігання вчиненню нових правопорушень, а так само співмірним стягненням за вчинене.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За правилом ст. 283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 173-2, ст. ст. 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати відносно ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень. (Одержувач: УК в Олександ. районі м. Зап. 21081100; ; Банк: Казначейство України (ЕАП); Рахунок: UA0008003; ККДБ: 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції»).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.(Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Номер рахунку (IBAN): UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106, Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України)).

Постанова може бути оскаржена учасниками процесу до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП.

Суддя Л.В. Клименко