Справа № 702/375/20
Провадження № 3/702/167/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2020 року м. Монастирище

Суддя Монастирищенського районного суду Черкаської області Жежер Ю.М., розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Монастирищенського ВП ГУНП в Черкаській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого, інші відомості суду не повідомив, про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції Закону до 01.07.2020),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 25.06.2020 о 18 год 13 хв на автодорозі Леськове-Матвіїха, керував моторолером ALPHA без номерів в стані алкогольного сп`яніння. Тест на алкоголь проводився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 396322 від 25.06.2020.

Права особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП роз`яснено.

У судовому засіданні ОСОБА_1 визнав вину у вчиненні даного правопорушення та пояснив, що 25.06.2020 випив пива та керував моторолером, щиро розкаюється, просить судово не карати. Посвідчення водія він не отримував.

Положеннями ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018, із положення ст. 130 КУпАП було виключено диспозицію щодо адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, вищевказаним нормативно-правовим актом Кримінальний кодекс України було доповнено статтею 286-1 «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», якою було встановлено кримінальну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, що карається штрафом від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Надалі, Законом України № 720-ІХ від 17.06.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції виключено з числа кримінальних проступків, віднесено до категорії адміністративних правопорушень.

Згідно з ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення, що кореспондуються з положеннями ч. 2 ст. 58 Конституції України, згідно з якою ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавались законом як правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КУпАП закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Частиною 2 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Отже, усі правопорушення фактично мають однакову юридичну природу, проте за своїм характером поділяються на ті, які тягнуть за собою адміністративну відповідальність та ті, які тягнуть собою кримінальну відповідальність.

Стаття 58 Конституції України визначає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

При цьому, законодавець чітко визначив, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, за умови посилення, пом`якшення або скасування відповідальності за адміністративні правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.

Виходячи із зазначеного, особи, які до 01.07.2020 керували транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, підлягають відповідальності за нормами ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка діяла на час вчинення правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції Закону України 07.07.2016 № 1446-VIII), керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Станом на день розгляду справи про адміністративне правопорушення в суді, а саме 07.08.2020, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 396322 від 25.06.2020 правопорушником не оскаржений, тобто є чинним.

Згідно з п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами), крім іншого, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи суддя вважає, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю доведена матеріалами адміністративної справи, добутими у встановленому законом порядку та дослідженими в судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 396322 від 25.06.2020 (а.с.2); актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким ОСОБА_1 погодився з результатами огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Drager Alcotest 6810 ARBL 0964 (а.с. 3), роздруківкою показників спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6810 ARBL-0964, згідно яких цифровий показник становить 0,24 проміле алкоголю в крові, диском із відеозаписом на якому ОСОБА_1 після зупинки працівниками поліції пройшов тест на алкоголь в присутності двох свідків.

Всебічно, повно і об`єктивно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що мають доказове значення, у їх сукупності, з урахуванням пояснень наданих ОСОБА_1 особисто в судовому засіданні, а також його пояснення в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 396322 від 25.06.2020, зміст яких він не заперечував, суддя вважає доведеним вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння (в редакції чинній на момент вчинення адміністративного правопорушення).

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 є його щире розкаяння у вчиненому правопорушенні.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суддею не встановлено.

При накладенні адміністративного стягнення суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, обставину, що пом`якшує його відповідальність, а тому вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 покарання у вигляді штрафу, розмір якого є безальтернативним за санкцією даної статті, 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В матеріалах справи відсутні відомості про отримання ОСОБА_1 посвідчення про право керування транспортними засобами, згідно листа Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області №2121/54/01-20 від 09.07.2020 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія не отримував та під час дачі особистих пояснень вказав, що посвідчення водія він не має та не отримував (а.с.5).

Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку. Однак, призначення цього покарання особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим.

Таким чином, суддя вважає, що позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами неможливо, оскільки він такого права на час вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не мав.

З урахуванням положень ст. 40-1 КУпАП, Закону України «Про судовий збір» судовий збір підлягає стягненню з особи у разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 7, 8, 9, 23, 24, 33-35, 40-1, 130, 245, 251, 265, 268, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) гривень без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , судовий збір у дохід держави у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в 15 днів в порядку примусового виконання штраф стягнути в подвійному розмірі в сумі 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень.

Строк пред"явлення постанови до виконання 3 (три)місяці.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду. Скаргу на постанову у справі, може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, через Монастирищенський районний суд Черкаської області. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу про апеляційне оскарження, не було подано.

Суддя Ю.М.Жежер