П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гладій С.В., розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2019 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 25 серпня 2019 року о 00 год. 30 хв. в м. Києві по вул. М.Конєва, 7, керував транспортним засобом «Хонда», б/н, в стані алкогольного сп`яніння.

Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» у присутності двох свідків. Результат тесту - 1,79 ‰.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить скасувати постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2019 року та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Так, ОСОБА_1 зазначає, що судом першої інстанції були порушені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, оскільки судовий розгляд був проведений у його відсутність, що, в свою чергу, позбавило його права надавати пояснення, докази, користуватися послугами захисника.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, не заперечуючи факт перебування в стані алкогольного сп`яніння, стверджує, що мопедом не керував, а тільки сидів на ньому, очікуючи свого товариша, разом з тим працівниками поліції безпідставно складено щодо нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Просить звернути увагу на те, що відеофіксація - не є беззпреривною, з якої, до того ж, не вбачається керування транспортним засобом саме ним - ОСОБА_1 .

Одночасно, разом з апеляційною скаргою, було подане клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки, як зазначає ОСОБА_1 , такий строк пропущений з поважних причин і про існування оскаржуваного рішення він дізнався лише 06 червня 2020 року, а з текстом постанови ознайомився 12 червня 2020 року.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений по апеляційний розгляд провадження, в суд не з`явився, одночасно направив на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, з підтриманням своїх доводів, викладених в клопотанні про поновлення строку та в апеляційній скарзі.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши апеляційну скаргу з додатками та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2019 року, переглянувши відеозапис подій з нагрудної камери працівника поліції, слід прийти до наступних висновків.

Як наголошується в ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи.

Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Між тим, матеріали провадження не містять даних про направлення копії постанови місцевого суду від 21 жовтня 2019 року за адресою проживання ОСОБА_1 .

Оскільки ОСОБА_1 з постановою місцевого суду щодо нього ознайомився в приміщенні суду -12 червня 2020 року (а.с. 16), а апеляційну скаргу подав 16 червня 2020 року шляхом поштового направлення, про що свідчить відбиток поштового штемпеля на конверті (а.с. 25), то можна погодитися з проханням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2019 року.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, як указано в ст. 294 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані, висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, всупереч нормі п. 2.5 Правил дорожнього руху, - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 345059 від 25 серпня 2019 року, в цей день, о 00 год. 30 хв. в м. Києві, по вул. М.Конєва, 7, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Хонда» (незареєстрований) в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився за допомогою пристрою «Драгер», результат якого - 1,79 ‰, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. (а.с. 1).

Відповідно до вказаного протоколу, ОСОБА_1 були роз`яснені положення ст. 63 Конституції України та права, що передбачені ст. 268 КУпАП.

ОСОБА_1 відмився від підпису у зазначеному протоколі.

Разом з тим, матеріали провадження не містять даних щодо оскарження ОСОБА_1 дій працівників поліції, як і не послався на них останній в своїй апеляційній скарзі.

Зазначені в протоколі обставини підтверджені свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які засвідчили проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , результат якого показав - 1,79 ‰, що підтверджує і наявна в матеріалах провадження роздруківка результату даного тесту (а.с. 4), підписана останнім, та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який складений рядовим поліції роти № 1 батальйону № 2 полку № 1 УПП в м. Києві Халіловим Е.М.огли.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції був переглянутий відеозапис досліджуваних подій за участі водія ОСОБА_1 , які мали місце 21 жовтня 2019 року в нічній час по вул. М.Конєва у м. Києві, відповідно до якого ОСОБА_1 в присутності двох свідків пройшов тест на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Драгер", результат якого показав 1,79 ‰ (а.с. 5).

Так, відповідно дослідженого відеозапису, який складається з 2 відеофайлів, вбачається, що водій ОСОБА_1 запитував працівників поліції щодо правомірності його зупинки, що, в свою чергу, підтверджує факт керування останнім мопедом «Хонда» та спростовує його доводи в цій частині, викладені в апеляційній скарзі.

При спілкуванні з водієм, у працівників поліції виникла підозра щодо перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння та йому було запропоновано пройти тест для визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Драгер" або проїхати до медичного закладу охорони здоров`я.

Водій ОСОБА_1 підтвердив факт вживання ним алкогольних напоїв і погодився на місці зупинки його транспортного засобу пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер».

За наслідками проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння, дані про який було внесено до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 будь - яких зауважень чи застережень не висловив, чим фактично засвідчив свою згоду з його результатами.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги в частині суцільності відеозапису досліджуваних подій з підстав відсутності певних частин, - оскільки наявність тільки частин відеозапису, які стосуються саме обставин адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та фіксують перебіг подій за участі ОСОБА_1 - не вказує на їх фальсифікацію.

За наведеним, в сукупності, суд першої інстанції прийшов до ґрунтовного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Законом України від 07 липня 2016 року № 1446-VIII посилена відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

А тому, притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи - не встановлено.

Накладене на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення - відповідає меті адміністративного стягнення та загальним засадам його накладення у відповідності до положень ст. 23 КУпАП.

На підставі викладеного, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2019 року.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду С.В.Гладій