Справа № 946/4915/20
Провадження № 3/946/1595/20
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 серпня 2020 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі судді Яковенка І.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кременчуг Полтавської області, громадянина України, механіка групи інженерних робіт з облаштування державного кордону в/ч № НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 4 ст. 17211 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановив:
28 та 29 липня 2020 року механік групи інженерних робіт з облаштування державного кордону солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем за контрактом, без дозволу керівництва не прибув до військової частини для виконання службових обов`язків тривалістю до десяти днів, чим скоїв військове адміністративне правопорушення в умовах особливого періоду, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 17211 КУпАП.

Притягуваний ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю та розкаявся в його вчиненні, зазначивши, що не з`явився на службу у зв`язку з поганим самопочуттям, раніше вже притягувався за таке ж правопорушення.

Крім повного визнання своєї вини притягуваним, вина ОСОБА_1 у нез`явленні вчасно без поважних причин на військову службу тривалістю до десяти діб, в умовах особливого періоду, також повністю підтверджується сукупністю доказів, дослідженими в судовому засіданні.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення 28 та 29 липня 2020 року ОСОБА_1 без дозволу керівництва не прибув до військової частини для виконання службових обов`язків в умовах особливого режиму.

Крім того, вина ОСОБА_1 також підтверджується даними рапортів старшого прапорщика ОСОБА_2 , підполковника ОСОБА_3 , а також даними письмового пояснення самого притягуваного ОСОБА_1 .

Таким чином, аналіз сукупності усіх досліджених у суді доказів, дозволяє суду дійти висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 17211 КУпАП, та про доведеність винності ОСОБА_1 в його вчиненні.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Суд враховує те, що ОСОБА_1 вчинив умисне правопорушення, характер якого вказує на те, що воно є грубим.

До обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд відносить щире розкаяння винного.

Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, беручи до увагу особу ОСОБА_1 , суд вважає, що для його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, буде достатнім застосування адміністративного стягнення у виді штрафу, оскільки в даному випадку таке стягнення повністю досягне мети його застосування, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для накладення більш суворого стягнення, передбаченого санкцією ч. 4 ст. 17211 КУпАП, а саме такого стягнення, як арешт з утриманням на гауптвахті.

В силу ч. 1 ст. 401 КУпАП, з ОСОБА_1 має бути стягнутий судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2020 року, що складає 420,40 грн.

Керуючись ст. ст. 283 285 КУпАП, суд

постановив:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 17211 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3 400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень сорок копійок).

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду І.І.Яковенко