Провадження № 3/359/92/2020
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2020 м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Кабанячий Ю.В. розглянув, за участю представників митниці Ясінської О.Я., Клімова С.Г., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адміністративний матеріал, який надійшов від Київської митниці ДФС, про порушення митних правил, передбачених ст. 471 МК України, щодо громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Черкаси, місце проживання: АДРЕСА_1 , працюючого в ТОВ «Керуюча Компанія Дізенгоф Центр» на посаді менеджер по прибиранню, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 17.10.2013, видав 7101, персональний номер: НОМЕР_2 ,

в с т а н о в и в :

16.11.2019 о 14 год. 35 хв. під час проходження митного контролю в зоні митного контролю зали «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» громадянин України ОСОБА_1 , який прилетів до України з Ізраїлю м. Тель-Авіва, через Туреччину м. Стамбул, рейсом № ТК1255 а/к «TURKISH AIRLINES». Своїми діями обрав канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України. заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України, тобто своїми діями засвідчив факти, що мають юридичне значення. «Зелений коридор» призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.

Перетин пасажиром «зеленої лінії», згідно Наказу Міністерства Фінансів України № 671 від 03.08.2018 «Про затвердження Порядку виконання митних формальностей на повітряному транспорті», яка позначає початок «зеленого коридору», вказує, що для проходження митного контролю ним обрано «зелений коридор», і декларування здійснюється шляхом вчинення дій. Громадянин самостійно обирає відповідний канал («зелений коридор» або «червоний коридор») для проходження митного контролю.

На підставі п. 4 ст. 336 та ст. 342 Митного Кодексу України громадянину України ОСОБА_1 , було задано запитання щодо наявності в нього готівкових коштів, пасажир відповів, що має приблизно 12 000 доларів США. Після цього пасажиру було запропоновано пред`явити всю готівку. В службовому приміщенні митниці (зоні митного контролю) після запитань інспектора пасажиром було видано готівку в розмірі 11 996 доларів США, які знаходились в внутрішній кишені куртки, одягненої на пасажирі.

Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування. Зі слів громадянина України ОСОБА_1 вся зазначена готівка належить йому особисто. Пасажир обрав проходження митного контролю «зеленим коридором», де передбачено наявність у громадян готівки у сумі, що не перевищує еквівалент 9 999 євро.

З виявленої суми громадянину України ОСОБА_1 , було пропущено 10 996 доларів США (еквівалент 9 999 євро станом на 16.11.2019) За протоколом про порушення митних правил вилучено 1 000 доларів США.

На момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації пасажир не надав, до моменту перетину ним «зеленої лінії» для отримання довідкової інформації в інформаційній зоні роз`яснення митних правил та порядку використання двоканальної системи до інспектора митниці не звертався.

Таким чином, своїми діями громадянин України ОСОБА_1 , під час проходження митного контролю в залі «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» порушив встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.

Зазначені дії, що полягають у переміщенні через митний кордон України громадянином України ОСОБА_1 , який формою проходження митного контролю обрав проходження через «зелений коридор» готівки в обсязі, що підлягає обов`язковому письмовому декларуванню у повному обсязі для фізичних осіб, відповідно до Постанови Правління НБУ №3 від 02.01.2019 «Про затвердження Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей» та Постанови Правління НБУ №5 від 02.01.2019 «Про затвердження Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті», та мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України.

У зв`язку з цим, інспектором митниці, на місці виявлення правопорушення в зоні митного контролю залу «Приліт» терміналу «Д» ДП МА Бориспіль, 16.11.2019 складено протокол про порушення митних правил №0595/12500/19.

На підставі ст. 511 МК України за протоколом №0595/12500/19 вилучено: долари США за курсом НБУ на 16.11.19 за 100 доларів США - 2424-4999 гривень, кількістю 1000 долари США, вартість 24 245 гривень 00 копійок.

Підстав для відкладення розгляду справи, направлення матеріалів для додаткової перевірки, судом не встановлено.

У судове засідання громадянин України ОСОБА_1 з`явився разом із захисником Шукліним Г.В., та повідомили суд, що ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні визнає у повному обсязі, однак зазначив, що дане правопорушення сталося через власну його неуважність та необережність, так як він не знайомий із митними правилами України, а також був втомлений перельотом. Звертає увагу суду, що конфіскація затриманих у нього коштів призведе до значних негативних для нього та його сім'ї наслідків, що проявляться у його скрутному становищі, вважає, що такий фінансовий вплив буде непропорційним з тяжкістю скоєного ним адміністративного правопорушення. Він одружений та має неповнолітню доньку, яка перенесла тяжку операцію та перебуває на реабілітації. Він з 08.05.2018 працює за кордоном в Ізраїлі за трудовим договором, а саме в ТОВ «Керуюча Компанія Дізенгоф Центр» на посаді менеджер по прибиранню, його робота оцінюється 29.12 шекелях на годину та звичайна тривалість робочого дня залежить від потреб системи. Разом із цим, він був змушений паралельно працевлаштуватися в ТОВ «Темпо Бевереджис», працював там в період з 04.08.2019 по 05.09.2019 у якості збирача, оскільки потребував значних матеріальних витрат для лікування своєї доньки. Кожного місяці він відкладав та заощаджував кошти від своєї заробітної плати, які і ввозив на територію України 16.11.2019. Лікування та реабілітація його доньки потребує значних матеріальних витрат. Таким чином, тимчасово вилучена валюта має легальне джерело доходу та цільове призначення. Цільове призначення даних коштів, є реабілітація доньки після операції. Крім того, він щоденно несе витрати на побутові та життєво необхідні речі (купівля їжі, ліків, комунальні послуги) інше. Тому конфіскація вилученої валюти, буде сприяти лише погіршенню його становища, та відсутність забезпечення повного лікування його доньки, що може негативно вплинути на життя дитини. Це погіршення буде стосуватися як моральної, так і фізичної сторони, що ніяк не сприятиме його вихованню та попередженню вчинення ним нових порушень. Просив суд врахувати при розгляді справи сукупність обставин, що пом`якшують його відповідальність та практику Європейського суду з справ людини. Конвенції про захист заробітної плати №95: «Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї» та призначити, адміністративне стягнення у вигляді штрафу, а вилучену валюту, що є легальним джерелом доходу, йому повернути.

Представник митниці Ясінська О.Я. протокол підтримала та зазначила, що громадянин України ОСОБА_1 , скоїв порушення митних правил, яке передбачене ст. 471 МК України, у зв`язку з чим просила застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у виді штрафу з конфіскацією вилученої валюти.

Суддя заслухавши думку представника митниці, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до висновку, що в діях громадянина України ОСОБА_1 , вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ст. 471 Митного кодексу України.

Згідно із протоколом про порушення митних правил №0595/12500/19 від 16.11.2019, громадянин України ОСОБА_1 , своїми діями засвідчив факти, що мають юридичне значення, так як він обрав зону спрощеного митного оформлення «зелений коридор», а тому відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України.

Відповідно до Постанови Правління НБУ №3 від 02.01.2019 «Про затвердження Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей», п. 5 фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що не перевищує в еквіваленті 10000 євро, без письмового декларування митному органу. Пунктом 6 даної постанови закріплено, що фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що дорівнює або перевищує в еквіваленті 10000 євро, за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі.

Диспозицією ст. 471 МК України встановлено, що правопорушенням є порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через «зелений коридор», товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Відповідальність за порушення митних правил настає для громадянина, який обрав проходження митного контролю «зеленим» коридором, з моменту перетину останнім «зеленої лінії», що позначає закінчення «зеленого» коридору.

Як вбачається з протоколу про порушення митних правил громадянин України ОСОБА_1 , перетнув «зелену лінію», що позначає закінчення зони спрощеного митного оформлення «зелений коридор», таким чином перемістив через митний кордон України валюту, яка обмежена законодавством України, а саме в розмірі, що не перевищує 9999 євро.

Таким чином, вина правопорушника доведена і підтверджується письмовими доказами: даними протоколу про порушення митних правил №0595/12500/19 від 16.11.2019 (а.с.2-5); даними протоколу опитування правопорушника в справі про порушення митних правил від 16.11.2019, який вину визнав у повному обсязі (а.с.6-9); даними доповідної записки старшого державного інспектора ВМО №4 м/п «Аеропорт Бориспіль» Київської митниці ДФС Зайченко С.В. від 16.11.2019 (а.с.10); описом предметів із переліком затриманої валюти згідно протоколу про митне порушення (а.с.11-13) актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №326 (а.с.14); копією паспорту правопорушника (а.с.16); копією квитка (а.с.17), та встановлена судом.

У відповідності з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно із ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22.12.1993, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є часткою національного законодавства України. Також передбачається, що якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України. Тобто в такому випадку міжнародно-правові норми мають пріоритетне значення.

17.07.1997 Україна ратифікувала Європейську Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод», а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід`ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Правопорушення яке вчинив громадянин України ОСОБА_1 , полягало у переміщенні через митний кордон України не задекларованих митному органу коштів в сумі 11996 доларів США, що підлягає обов`язковому декларуванню.

Слід зауважити, що діючим законодавством України ввезення готівкової іноземної валюти в Україну в принципі не обмежена, обмежена лише сума, що дорівнює або перевищує в еквіваленті 10000 євро, яка може бути ввезена без письмового декларування.

Об`єктивна сторона правопорушення яке вчинив громадянин України ОСОБА_1 , полягає в недекларуванні іноземної валюти при проходженні митного контролю в «зеленому коридорі», тобто в зоні спрощеного митного контролю, відповідальність за, що передбачена ст. 471 МК України.

Згідно зі ст. 471 МК України за дане правопорушення передбачено накладення адміністративного стягнення в виді штрафу і конфіскації не задекларованої валюти.

Разом з тим, при вирішення питання про конфіскацію певного предмета правопорушення мають значення, зокрема: характеристика безпосереднього предмету правопорушення (чи загалом можливе його законне переміщення через митний кордон України, у тому числі чи підлягають сплаті митні платежі, інші податки, у зв`язку з переміщенням предмета правопорушення через митний кордон; джерело походження безпосереднього предмета правопорушення; причини, які призвели до порушення порядку проходження митного контролю в зонах спрощеного митного контролю; мета переміщення порушником предмета через митний кордон України; наявність завданої державі шкоди; вартість безпосереднього предмета правопорушення; майновий стан порушника.

З матеріалів справи не вбачається, що громадянин України ОСОБА_1 , раніше судимий, або притягувався до кримінальної чи адміністративної відповідальності. За матеріалами справи жодних даних, які б давали суду підстави вважати, що шляхом застосування конфіскації буде попереджена інша незаконна діяльність - легалізація злочинних доходів, торгівля наркотиками, фінансування тероризму, ухилення від сплати податків, тощо - відсутні.

Ввезення даної суми на територію України пасажиру допускається, за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі.

Таким чином, єдине діяння, яке вчинив громадянин України ОСОБА_1 , полягає в ненаданні митному органу відповідної декларації.

Так, у п. 28 рішення «Гирлян проти Росії» від 09.10.2018 (скарга № 35943/15) суд повторює, що для того, щоб бути пропорційним, втручання повинно відповідати серйозності порушення і санкції з огляду на тяжкість злочину, за яке воно призначене для покарання - в даному випадку недотримання вимоги декларації - а не серйозність будь-якого передбачуваного порушення, яке насправді не було встановлено.

Питання захисту власності є актуальним на усьому загальноєвропейському правовому просторі, адже виключно законами України визначається правовий режим власності пункт 7 частини першої статті 92 Конституції України.

Рішення ЄСПЛ від 11.07.2019 «Садоча проти України» (скарга №77508/11), яким було констатовано порушення Україною статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Суд установив, що конфіскація всієї незадекларованої під час проходження митного контролю суми грошей наклала на заявника індивідуальний та надмірний тягар і була непропорційною до вчиненого правопорушення.

Разом з цим Європейський суд з прав людини зазначав, що його рішення, які до речі є джерелом права в Україні, фактично слугують не лише для вирішення справ, направлених до Суду, але, взагалі, для роз`яснення, захисту та розвитку правил, встановлених Європейською конвенцією з прав людини («Конвенція»), що сприяє дотриманню державами зобов`язань, які вони взяли на себе як Договірні Сторони (Ireland v. the United Kingdom, § 154). Таким чином, місія системи, створеної Конвенцією, полягає у визначенні питань державної політики в загальних інтересах, що підвищує стандарти захисту прав людини та розширює судову практику в сфері прав людини у всьому суспільстві держав-членів Конвенції (Konstantin Markin v. Russia [ВП], § 89).

Страсбурзький суд вказав, що Стаття 1 Протоколу № 1 гарантує право власності. У справі Marckx v. Belgium, §§ 63-64, Суд вперше зазначив, що: «... Визнаючи, що кожен має право на мирне користування своєю власністю стаття 1, по суті, гарантує право власності. Це чітке враження було залишене словами «власність» і «використання власності» зі свого боку, однозначно підтверджують це: розробники постійно говорили про «право власності» або «право на власність».

Отже, з огляду на практику Європейського суду, за вищевказане правопорушення, яке полягає в недекларуванні іноземної валюти, громадянин України ОСОБА_1 , підлягає адміністративному стягненню у виді штрафу.

При цьому, суддя звертає увагу, що представник митниці у судовому засіданні, не довів і навіть не стверджував, що одного такого адміністративного стягнення не достатньо для досягнення бажаного стримуючого і карного впливу і запобігання порушень вимог про декларування. Пояснення представника митниці щодо застосування конфіскації обґрунтовуються виключно тим, що таке додаткове адміністративне стягнення передбачене санкцією ст. 471 МК України, як обов`язкове.

Шкода, яку громадянин України ОСОБА_1 , потенційно міг завдати державі була незначною: він не ухиляється від сплати мита та інших зборів і не завдав державі іншої шкоди, якби він ввозив гроші не задекларувавши їх, органи влади лише не отримали б інформацію про те, що ці кошти були ввезені на територію держави. Таким чином, метою конфіскації було не відшкодування майнової шкоди, завданої державі, оскільки вона не зазнала ніяких збитків, внаслідок невнесення заявником відомостей до митної декларації. Крім того, застосування конфіскації в даному випадку є не компенсаційною, а стримуючою та карною мірою.

На підставі ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При прийнятті рішення суддя враховує, зазначені пояснення особи, яка порушила правила митного законодавства, долучені ним до матеріалів справи документи та встановлені в цілому у судовому засіданні обставини.

Разом з цим, при перевірці вказаних обставин та досліджених документів, судом встановлено, що громадянин України ОСОБА_1 офіційно працевлаштований з 2018 року за трудовим договором у ТОВ «Керуюча Компанія Дізенгоф Центр» на посаді менеджер по прибиранню. Праця ОСОБА_1 , оплачувалася по годино, а саме 29.12 шекелів, тривалість роботи залежить від потреб системи, що підтверджується довідкою повідомленням працівників про умови праці ОСОБА_1 , у компанії. За наведених умов праці ОСОБА_1 , паралельно був працевлаштований у ТОВ «Темпо Бевереджис», працював там в період з 04.08.2019 по 05.09.2019 у якості збирача, що підтверджується довідкою із відділу кадрів ТОВ «Темпо Бевереджис», про трудову діяльнім ОСОБА_1

Обтяжуючих відповідальність особи обставин судом не встановлено.

Відповідно п. 10 ч. 2 Конвенції про захист заробітної плати № 95: «Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї».

При прийнятті рішення суддя враховує наявність у громадянина України ОСОБА_1 , підтверджуючих походження валюти документів, її розмір та призначення. Так в матеріалах справи відсутні дані, які б свідчили про незаконність походження вказаних коштів, а навпаки є відомості, які свідчать про легальне джерело походження такої валюти.

Європейський суд з прав людини у справі «Гирлян проти Росії» (№ 35943/15) від 09.10.2018. Посилаючись на статтю 1 Протоколу № 1 (захист власності) до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод ОСОБА_2 звернувся до Європейського суду з прав людини. У скарзі він обґрунтував, що конфіскація була надмірною та непропорційною переслідуваній законній меті, адже гроші були отримані ним на законних підставах. Суд, погодився із доводами, вказаними у скарзі, така жорстка система не в змозі забезпечити необхідний справедливий баланс між вимогами загальних інтересів і захистом права людини на власність. Міра конфіскації поклала на заявника індивідуальне і надмірне навантаження і була неспіврозмірна скоєному злочину.

Розуміння «пропорційність» - є оціночною категорією і повинна встановлюватися щодо конкретного суб`єкта в кожній окремій справі на підставі тих обставин і фактів, що встановлені судом безпосередньо. Підґрунтям для висновку про додержання балансу інтересів, якщо втручання в право особи на мирне володіння майном має місце, повинен бути результат вивчення спірної ситуаці. З огляду на наведене, застосування конфіскації предметів порушення митних правил, в даному випадку є порушенням положень ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, а саме втручання в право громадянина України ОСОБА_1 , на повагу та захист власності вільного користування та розпорядження коштами. Конфіскація грошових коштів, отриманих громадянином України в наслідок заробітної плати є надмірною оскільки буде непропорційним, не відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника і буде очевидно неспіврозмірним практичній ролі «правопорушення та відповідальності».

Європейський суд з прав людини у справі та справі від 11.07.2019 «Садоча проти України» (скарга №77508/11) та «Трегубенко проти України» від 02.11.2004, зазначив, що позбавлення майна може бути виправданим лише у випадку, якщо буде показаний, inter alia, «інтерес суспільства» та «умови, передбачені законом». Більше того, будь-яке втручання у право власності обов`язково повинно відповідати принципу пропорційності. Як неодноразово зазначав Суд, «справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Пошук такого справедливого балансу пролягає через всю Конвенцію. Далі Суд зазначає, що необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар».

Оцінюючи дотримання права на мирне володіння своїм майном, передбаченого ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Європейський суд з прав людини виходить із оцінки забезпечення «справедливого балансу» дотримання принципу пропорційності (справедливої рівноваги між інтересами суспільства і основними правами окремої людини).

Втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном повинно здійснюватися з дотриманням принципу «пропорційності» (principle of proportionality) - «справедливої рівноваги (балансу)» (fair balance) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» не означає обов`язкового досягнення соціальної справедливості в кожній конкретній справі, а передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар».

Таким чином, суд бере до уваги надані покази правопорушника та вивчивши долучені документи, які зазначають, що тимчасово вилучені кошти інспектором митниці, є для громадянина України ОСОБА_1 , надзвичайно важливою сумою на які він розраховував. Так з 2018 року громадянин України ОСОБА_1 , маючи офіційне джерело доходу за місцем свого працевлаштування заощаджував свої кошти. На даний час, матеріальний стан ОСОБА_1 , через вилучення цих коштів є досить скрутним. Грошові кошти в сумі 1000 доларів США, що тимчасово вилучені працівниками митниці, є для ОСОБА_1 , великою сумою коштів, а тому їх конфіскація суттєво вплине на його подальше життя, оскільки він єдиний годувальник в сім`ї. Його дружина тимчасово не працює та постійно перебуває поруч із їхньою донькою, яка перенесла складну операцію. Застосування конфіскації буде занадто жорстоким покаранням для правопорушника оскільки сума вилучена у нього валюти є його приватною власністю, які мають легальне походження, а саме він їх отримав від своєї заробітної плати. Дані грошові кошти необхідні йому для реабілітації доньки після операції та забезпечення гідного існування, проживання та купівлю їжі, ліків, інше. Конфіскації цих коштів, на які розраховував ОСОБА_1 , ставить його та його сім`ю в скрутне матеріальне становище, що в свою чергу може поставити життя дитини під загрозу, сума вилучена у нього коштів у декілька разів перевищує розмір його середньомісячної заробітної плати, а тому це порушує його право на повагу власності, так як є не пропорційним, оскільки покладає на нього «індивідуальний надмірний тягар».

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що конфіскація вилученої валюти буде сприяти лише погіршенню матеріального становища правопорушника та ніяк не сприятиме вихованню громадянина України та попередженню вчиненню ним нових порушень.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер скоєного, виходячи із ч. 3 ст. 462 МК України, матеріалів справи, встановлені судом обставини, зазначені норми закону, суддя дійшов висновку, що на правопорушницю має бути накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1700 грн.). Підстав для застосування конфіскації вилученої валюти у суду немає, яке вказане в санкції ст. 471 МК України.

Саме таке стягнення суддя вважає достатнім для виправлення та належної поведінки громадянина України ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 520 МК України витрати у справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, з правопорушника громадянина України ОСОБА_1 , на користь Київської митниці ДФС слід стягнути витрати, понесені Київською митницею ДФС на транспортування предметів правопорушення в справі про порушення митних правил до місця зберігання у розмірі 19 гривень 75 копійок (а.с.20).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з громадянина України ОСОБА_1 , на якого накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі 420 гривень 40 копійок.

Керуючись: п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 3, 10, 366, 462, 471, 520 МК України (в редакції 2012 року), ст. ст. 8, 23, 33, 40-1 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в :

Визнати винним громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 17.10.2013, видав 7101, персональний номер: НОМЕР_2 , у скоєні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок. Сума штрафу підлягає сплаті на користь держави України (одержувач: УДКСУ у Солом`янському районі , МФО: 899998, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA5026010; призначення платежу: номер справи про ПМП №, П.І.Б. (порушника).

Вилучену валюту, згідно протоколу про порушення митних правил №0595/12500/19, а саме: долари США за курсом НБУ на 16.11.19 за 100 доларів США - 2424-4999 гривень, кількістю 1000 долари США, вартість 24 245 гривень 00 копійок - повернути громадянину України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 17.10.2013, видав 7101, персональний номер: НОМЕР_2 .

Стягнути з громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 17.10.2013, видав 7101, персональний номер: НОМЕР_2 , на користь Державного бюджету України (отримувач коштів: Бориспільське УК/Бориспіль/22030101, код отримувача (, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA0010004, код класифікації доходів бюджету: 22030101) судовий збір в розмірі 420 гривень 40 копійок.

Стягнути з громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 17.10.2013, видав 7101, персональний номер: НОМЕР_2 , на користь Київської митниці ДФС (одержувач: УДКСУ у Солом`янському районі , МФО: 899998, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA5026010) понесені витрати у справі про порушення митних правил на транспортування предметів правопорушення в розмірі 19 гривень 75 копійок.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя: Ю.В. Кабанячий

Постанова суду набрала законної сили ___________________.