Провадження № 33/4820/491/20
Справа № 675/1215/20 Головуючий в 1-й інстанції Трасковський С. Л.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережний С. Д.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2020 року м.Хмельницький

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Бережний С.Д., з участю секретаря судового засідання Цугель А.О., захисника Каруна В.П., розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому справу за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 на постанову Ізяславського районного суду Хмельницької області від 15 липня 2020 року,-

в с т а н о в и в:

Постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 15 липня 2020 року

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , працює викладачем в Плужненському професійно-аграрному ліцеї,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 10 200 грн., що становить шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 420 грн. 40 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 24 червня 2020 року о 17 годині 11 хвилин в с.Плужне Ізяславського району по вул.Бортника водій ОСОБА_1 керував автомобілем Citroen «Jumpy», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння обличчя. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі, як видно з її змісту, ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції щодо нього скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що постанова суду першої інстанції є незаконною, суд не надав належної оцінки факту порушення процедури проведення (пропозиції проведення) огляду та з надуманих підстав прийшов до переконання про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Вказує, що відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки працівниками поліції в момент висунення пропозиції пройти огляд, не були запрошені свідки, участь яких є обов`язковою. Свідки в судовому засіданні повідомляли, що вони не підходили до автомобіля біля якого знаходився ОСОБА_1 та у їх присутності поліцейські не пропонували водію пройти огляд на стан сп`яніння. Зазначає, що зі слів свідків, які свідчили в суді першої інстанції, було сказано, що вони підписали представлені їм поліцейським протокол та пояснення не читаючи їх, без прочитання в голос поліцейським, а виключно діючи «на віру» для поліцейського. На відеозаписі свідки відсутні і відсутні факти звернення до них з боку поліцейського. Вказує, що в суду першої інстанції не було жодних правових підстав для покладення в основу доведеності його вини даних відеозапису та неприйняття як доказів його свідчень і свідчень допитаних свідків.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, письмові заяви про відкладення розгляду справи не надходили, докази поважності причин нез`явлення суду не надавались, в зв`язку з чим апеляційний суд вважає можливим здійснювати розгляд справи у його відсутність.

Заслухавши пояснення захисника в підтримання доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за викладених в постанові обставин, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на зібраних в провадженні та досліджених судом першої інстанції доказах, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, який 24 червня 2020 року був складений ДОП СП Ізяславського ВнП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області, старшим лейтенантом поліції Ткачуком О.М., того ж дня, в с.Плужне Ізяславського району по вул.Бортника, ОСОБА_1 керував автомобілем Citroen «Jumpy», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Вказаний протокол підписаний апелянтом без будь-яких зауважень та заперечень, від пояснень по суті порушення відмовився (а.с.1).

В апеляційній скарзі апелянтом не оспорюється факт керування транспортним засобом в день та час зазначений у протоколі.

Підстав вважати протокол про адміністративне правопорушення недопустимим доказом апелянт не наводить, не встановлено таких і апеляційним судом.

За змістом п. п. 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають в стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, зокрема, в разі наявності запаху алкоголю з порожнини рота. Відтак, в поліцейських були всі підстави для того, щоб запропонувати апелянту пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 та захисника в апеляційному суді, що працівниками поліції порушено вимоги вищевказаної Інструкції, оскільки в момент висунення пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, не були залучені свідки, не можуть бути враховані, позаяк не спростовуються матеріалами справи. Присутність свідків під час такої відмови підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, який засвідчений їхніми підписами у відповідних графах протоколу. Також, до матеріалів справи додані їхні письмові пояснення, в яких зазначено, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці зупинки та в медичному закладі.

Твердження апелянта, що свідки не підходили до автомобіля біля якого знаходився ОСОБА_1 , а лише підписали представлені їм поліцейським протокол та пояснення, не читаючи їх змісту, на увагу не заслуговують.

Як видно з відеозапису доданого до матеріалів справи, під час відмови від огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, ОСОБА_1 протягом тривалого часу, під час неодноразових пропозицій поліцейським пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, не виказував зауважень щодо відсутності свідків. Також не виказував ОСОБА_1 заперечень, щодо відсутності свідків, і під час складання щодо нього протоколу, з яким його ознайомлював працівник поліції, де були зазначені такі свідки.

Під час апеляційного розгляду не встановлено порушень в діях працівників вимог «Інструкції про порядок виявлення в водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858.

Зібрані та досліджені судом першої інстанції докази, які є належними та допустимими, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, давали суду прийти до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

При розгляді справи щодо ОСОБА_1 порушень процесуального закону, що могли б стати підставою для скасування постанови суду з наведених апелянтом в апеляційній скарзі та його захисником в апеляційному суді мотивів, допущено не було.

Суд приходить до висновку, що місцевий суд дійшов правомірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Погоджуючись з обраним видом та розміром стягнення, апеляційний суд враховує всі обставини справи та вважає, що судом обґрунтовано призначене стягнення в виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Призначене місцевим судом стягнення є достатнім для виховання ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Підстави для скасування чи зміни постанови місцевого суду відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

Постанову Ізяславського районного суду Хмельницької області від 15 липня 2020 року якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду С.Д. Бережний