Справа №573/768/19 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Свиргуненко Ю. М.
Номер провадження 33/816/1/20 Суддя-доповідач Матус В. В.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 року суддя Сумського апеляційного суду Матус В. В. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Стадника С.В. на постанову судді Білопільського районного суду Сумської області від 04 червня 2019 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 ),

18.09.2018 р. постановою судді Білопільського районного суду Сумської області притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384,20 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови, 27 квітня 2019 року о 21 годині 00 хвилин в м. Білопілля Сумської області, по вул. Фабричній ОСОБА_1 повторно протягом року керував мопедом марки Альфа, н. з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, млява мова. Згідно з протоколом медичного огляду водій керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Стадник С.В. не погоджується з постановою судді та посилаючись на її необґрунтованість, порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати вказану постанову та закрити провадження у справі, в зв`язку з відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

За змістом доводів апеляційної скарги, зазначає, що матеріали справи не містять доказів вини ОСОБА_1 щодо вчинення ним зазначеного адміністративного правопорушення, оскільки поліцією не доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Також у постанові відсутні дані про те, яким чином працівниками поліції було здійснено перевірку особистих даних, на підставі яких було встановлено ОСОБА_1 , як особу правопорушника, а також у медичному висновку не указується який % вмісту алкоголю було встановлено, не зазначено жодних даних про свідків, як очевидців події, які були присутні під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 та не викликались вони до суду для дачі пояснень.

Крім того, в апеляційній скарзі захисником ставиться питання про поновлення строку для подання апеляційної скарги на вищезазначену постанову судді, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не був присутнім при проголошенні постанови та судове рішенням, яке оскаржує його захисник, отримав приблизно через 5 днів після проголошення. При цьому, ОСОБА_3 не прибув у судове засідання з причин того, що не знав про дату та час судового засідання, оскільки отримав повістку лише 07.06.2019 р., тобто після ухвалення та проголошення рішення. Вважає, що порушено право ОСОБА_1 на доступ до правосуддя.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, доводи клопотання та поданої апеляційної скарги, вважаю, що клопотання про поновлення строку оскарження постанови судді та апеляційна скарга підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана захисником постанова судді від 04 червня 2019 року була винесена за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Копію постанови ОСОБА_1 отримав 08 червня 2019 року. 20 червня 2019 року адвокат Стадник С.В., як захисник Ємелягіна В.А. отримав від центру БВПД довіреність та доручення для складання апеляційної скарги, а 26 червня 2016 року захисник Стадник С.В. звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Враховуючи вказані обставини, з метою забезпечення особі її права доступу до правосуддя для захисту своїх прав, апеляційний суд вважає за необхідне клопотання захисника Стадника С.В. задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді Білопільського районного суду Сумської області від 04 червня 2019 року, як такий, що пропущений з поважних причин.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Таким чином, особа може бути піддана заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, що кореспондується із ст. 245 КУпАП, за якою завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Судом першої інстанції при розгляді даної справи не було в повній мірі дотримано вищенаведених вимог закону.

Суддя суду першої інстанції на обґрунтування висновків свого рішення поклав такі докази винуватості ОСОБА_1 , як протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 049429 від 27 квітня 2019 року, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 56 від 27.04.19 р., відповідно до якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, постанову Білопільського районного суду Сумської області від 18.09.18 р. про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Розгляд даної справи у суді першої інстанції був проведений у відсутність як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, так і свідків, зазначених у вказаному протоколі, й працівника поліції, яким був складений протокол про адміністративне правопорушення 27 квітня 2019 року за фактом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

Для всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи апеляційним судом неодноразово викликались свідки по справі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також поліцейський Білопільського ВП ГУНП в Сумській області Бузун Р.Л., який складав протокол про адміністративне правопорушення.

Однак, на виклики суду ці особи не з`явилися.

При цьому, свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 надали до суду письмові пояснення, відповідно до яких вони перебували в Білопільській міській лікарні, коли працівники поліції привезли ОСОБА_1 для проходження медичного огляду на стан сп`яніння і їх попросили засвідчити факт відмови останнього від підпису в протоколі (а.с.93, 94).

Щодо поліцейського ОСОБА_6 , то він не повідомив суд з яких причин не з`явився на виклик у судове засідання, в зв`язку з чим справа неодноразово відкладалась.

Як Європейський Суд вже вказав у рішенні «Карелин против России», існує тісний зв`язок між різними гарантіями і процесуальними обов`язками за статтею 6 Конвенції та у спосіб, яким вони об`єднуються, щоб доповнювати один одного в рамках конкретної справи з метою забезпечення принципу справедливості, що є основоположним принципом. Таким чином, можна припустити, що відсутність органу обвинувальної влади і, отже, його неучасть у засіданнях судів першої та другої інстанцій може мати наслідки щодо того, яким чином звинувачення і докази подаються і відстоюються в суді, і навпаки.

Разом з тим, в суді апеляційної інстанції був допитаний ОСОБА_1 , який показав, що він не керував транспортним засобом, а саме: мопедом марки Альфа, н. з. НОМЕР_1 , а вів його в руках, коли його зупинили поліцейські, а також зазначив, що проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки працівниками поліції йому не було запропоновано, а до медичного закладу поліцейськими він був доставлений примусово.

Згідно ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП та положень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, даний огляд проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З викладеного слідує, що інспектор поліції повинен запропонувати водієві пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу за місцем зупинки транспортного засобу в разі наявності у нього ознак такого сп`яніння, і лише в разі відмови від такого огляду або незгоди з його результатами повинен запропонувати пройти такий огляд в медичній установі.

Відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже, із наведеного вбачається, що працівниками поліції огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений з порушенням вимог діючого законодавства, оскільки матеріали справи не містять даних про те, що останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці і він відмовився.

Крім того, наведені в постанові суду докази, не спростовують доводи апелянта про те, що він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

З огляду на те, що суб`єктом адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП України є особа, яка керувала транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а оскільки матеріали справи не містять даних про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений статтею 130 КУпАП України.

На всі вищевикладені обставини при вирішенні справи суддя уваги не звернув, що призвело до винесення необґрунтованої постанови без встановлення усіх обставин справи.

Отже, суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

За таких обставин, відповідно до чинного законодавства України всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 також тлумачаться на його користь.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суддя апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Таким чином, постанову судді суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не можна вважати законною та обґрунтованою, тому це судове рішення підлягає скасуванню у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, а справа на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закриттю, задовольнивши таким чином апеляційну скаргу.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Стадника С.В. задовольнити.

Постанову судді Білопільського районного суду Сумської області від 04 червня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП - скасувати.

На підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуМатус В. В.