Справа № 211/220/20
Провадження № 3/211/273/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року суддя Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Папарига В.А. розглянувши матеріали, які надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.3 ст.130 КУпАП,-

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 07.01.2020 року серії ДПР18 № 338129, ОСОБА_1 07.01.2020 року о 00.23 год. у м. Кривому Розі по вул. Апостолівська, керував транспортним засобом ЗАЗ 110307, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння ( звужені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці ). Від проходження огляду на стан сп`яніння, водій ОСОБА_1 у встановленому законом порядку у лікаря нарколога відмовився. ОСОБА_1 є особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить підпис в протоколі про адміністративне правопорушення, заяв про відкладення або про розгляд справи у його відсутність до суду не надано.

ОСОБА_1 тим самим своїми діями створює штучне затягування розгляду справи з метою закінчення строків притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З метою дотримання строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Частиною 3 ст. 130 КУпАП передбачено, що дії, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

З об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП може проявлятись у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (в подальшому Інструкція). За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Наведене дає підстави стверджувати те, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння, факт відмови водія від проходження зазначеного огляду та наявність того, що він протягом року двічі піддавався адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Лише при наявності усіх зазначених обставин поліцейський може складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 130 КУпАП вчинене у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Суддя ухвалює рішення про притягнення особи до відповідальності у випадку наявності доказів, які доводять кожну із обставин, що в своїй сукупності утворюють об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення.

Як вбачається з матеріалів що надійшли до суду, доказами того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння є: протокол про адміністративне правопорушення від 07.01.2020 року серії ДПР18 № 338129; висновок щодо результатів медичного огляду від 07.01.2020 року, згідно якого ОСОБА_1 у лікаря-нарколога відмовився від здачі аналізів на газовому хроматографі; рапортом; витяг з адмінпрактики про притягнення ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності: Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 14.05.2019 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП, Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 24.07.2019 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відеозапис з бодікамери.

Відповідно п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого або сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17.12.2008 р. № 1103 (в подальшому Порядок), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду у закладі охорони здоров`я поліцейський у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення.

Зі змісту ст. 251 КУпАП вбачається, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії від 07.01.2020 року серії ДПР18 № 338129, ОСОБА_1 з правопорушенням не згоден, при цьому свідки при його складенні не були присутні, тобто в порушення вимог п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого або сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17.12.2008 р. № 1103, при відмові водія транспортного засобу від проведення огляду у закладі охорони здоров`я ( як зазначено в протоколі) протокол складено без обов`язкової присутності двох свідків.

Крім того, аналіз зібраних у справі доказів дає підстави стверджувати те, що поліцейські при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 130 КУпАП, зазначених вимог у повній мірі не дотримались. Крім того, доказів того, що у ОСОБА_1 були наявні ознаки наркотичного сп`яніння, перелік яких визначений п.4 Розділу І Інструкції матеріали справи не містять.

Крім того, з наданого відеозапису з бодікамери не можливо зрозуміти яким саме чином ОСОБА_1 з об`єктивних причин відмовився пройти огляд на стан сп`яніння. Як слідує з відео ОСОБА_1 погодився проїхати до медичного закладу, де виконував вимоги лікаря, однак з фізіологічних причин не зміг здати відповідні аналізи (ці ж причини він вказав і в протоколі) при цьому протягом усього відеозапису він не говорив, що умисно відмовляється надати зразки біологічного середовища у виді сечі.

Відповідно до положень п.12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 , предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Згідно п. 13 цієї Інструкції для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Як вбачається з відеозапису на виконання вимог п. 13 вищевказаної Інструкції працівниками закладу охорони здоров`я, не було запропоновано ОСОБА_1 здати кров на аналіз.

Із цього відеозапису не можливо зробити однозначний висновок про наявність факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння та форму цієї відмови. Як не можливо зробити також висновок і про те, що відмова мала місце та була належним чином зафіксована, оскільки взагалі вислів відмова звучав лише з уст поліцейського та лікаря. Суд звертає увагу також на неправомірну поведінку поліцейського в ході фіксації правопорушення. Так, поліцейська підказує лікарю, який саме запис необхідно внести до висновку, а саме зазначити про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду.

Сукупність цих обставин у поєднанні з тим, що поліцейськими був зафіксований не увесь процес вчинення та фіксації адміністративного правопорушення, а лише вчинення ними окремої процесуальної дії, дає суду підстави стверджувати про неможливість визнання належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, висновок щодо результатів медичного огляду та рапорт самого поліцейського.

Наведене вказує на недоведеність наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Враховуючи, що розгляд справи в суді здійснюється лише в межах перевірки тих обставин, які були встановлені органом, який склав протокол, та для з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, на суд не може бути покладена функція фактично збільшення об`єму обвинувачення, оскільки таким чином буде порушено принцип змагальності, з огляду на те, що оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю, на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення в діях останнього.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.283, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, суд -

постановив:

Провадження по справі у відношенні ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили протягом десяти днів з дня винесення постанови. Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: В. А. Папарига