Справа № 161/6067/20 Провадження №33/802/498/20 Головуючий у 1 інстанції:Івасюта Л. В.
Категорія:ч.1 ст.130 КпАП України Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2020 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Гапончук В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Ніколаєнко Олеся Андрійовича на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 червня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працює в АЗК «ОККО», до адміністративної відповідальності за ч.1ст.130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 червня 2020 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановою суду стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона 09 квітня 2020 року о 22 годині 25 хвилин по проспекту Соборності в місті Луцьку, керувала транспортним засобом марки «Honda Accord», Т4 ХВ 2595, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці, у присутності двох свідків, із застосуванням спеціального приладу «Drager Arme 0320», згідно з результатом огляду наявність алкоголю в крові ОСОБА_1 09 квітня 2020 року становив 1,23 %. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.130 КпАП України.

Не погоджуючись із постановою судді, захисник подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що постанова суду є незаконною, винесена з порушенням норм процесуального права що призвело до неправильного вирішенням справи. Просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Посилається на те, що ОСОБА_1 подавала на адресу суду клопотання про відкладення слухання справи у зв`язку з карантином. Розгляд справи по суті відбувся за її відсутності, чим було позбавлено її право на захист та особисто надати пояснення по справи. Крім цього освідування ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції на місці не проводився, хоча вона неодноразово просила.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріалами справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судове засідання ОСОБА_1 та її захисник Ніколаєнко О.А. будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду справи (а.с. 32), однак в зазначений час та дату не з`явилися, клопотань про перенесення розгляду справи не подавали. А тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за їх відсутності, відповідно до вимог ст.268 КпАП України.

За положеннями статтей 245, 252, 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, вказаних вимог закону при розгляді справи, суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, за обставин викладених у постанові, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю доказів, перевірених у судовому засіданні та належно оцінених судом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КпАП України, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими судом доказами. Так, її вина у вчиненні цього адміністративного проступку доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №204134 від 09.04.2020 року (а.с.1);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеного у відповідності до норм чинного законодавства у присутності двох свідків - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , стверджується проведення огляду правопорушника у зв`язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук (а.с.4).

- роздруківкою приладу «Drager Alcotest 7510» від 09.04.2020 року доводиться, що ОСОБА_1 на момент вчинення адміністративного правопорушення перебувала у стані алкогольного сп`яніння; результат тесту - 1.23% (а.с.3).

- рапортом працівника поліції (а.с.5);

- відеозаписом з нагрудних камер інспекторів поліції (а.с.6).

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України.

Згідно довідки Управління патрульної поліції у Волинській області від 14.04.2020 року, ОСОБА_1 не має повторності вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.130 КпАП України. Окрім того до адміністративної відповідальності за ст.130 КпАП України на протязі року не притягувалася (а.с. 2).

Вищевикладені докази у своїй сукупності відтворюють реальну картину перебігу подій, є чіткими та послідовними та не викликають сумніву в апеляційного суду.

При цьому не заслуговують на увагу суду посилання захисника Ніколаєнка О.А. про наявність підстав для скасування постанови внаслідок того, що ОСОБА_1 на адресу Луцького міськрайонного суду Волинської області подавала клопотання про відкладення слухання справи у зв`язку з карантином. Розгляд справи по суті відбувся за її відсутності, чим було позбавлено її право на захист та особисто надати пояснення по справи. Так як, перше клопотання ОСОБА_1 та друге клопотання її захисника Ніколаєнко О.А. були задоволені суддею Луцького міськрайонного суду Волинської області, а судовий розгляд відкладався, однак останнє клопотання суддя розцінив як зловживання, ОСОБА_1 та її захисника, своїми процесуальними правами, що направленні на затягування судового розгляду з метою уникнення відповідальності. А також, на думку, суду першої інстанції, ОСОБА_1 не вжила жодних заходів, щоб взяти участь у розгляді справи, не надала письмового пояснення по суті справи.

А також слід взяти до уваги, що станом на день розгляду справи (25 червня 2020 року) в Україні діють пом`якшені умови карантину, які дозволяють відвідувати суд. Також під час карантину учасники справи можуть брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Таким чином, Закон передбачає можливість участі в судовому засіданні, не виходячи з дому, за допомогою власного мобільного пристрою чи персонального комп`ютера.

Отже, усі суди України, так як і Луцький міськрайонний суд Волинської області зокрема, продовжують здійснювати правосуддя для всього українського суспільства та захищають права, свободи та інтереси громадян і під час карантину. А перелічені вище зміни до законодавства дозволяють реалізовувати право на судовий захист без жодних порушень режиму карантину та самоізоляції.

Не заслуговують також на увагу суду доводи захисника Ніколаєнка О.А. про порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки такі його твердження не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Так відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №204134 від 09.04.2020 року та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів - то вони складені у відповідності до норм чинного законодавства у присутності двох свідків - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Беручи до уваги вищенаведене, апеляційний суд прийшов до висновку, що доводи Ніколаєнко О.А. , викладені в апеляційній скарзі не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що місцевий суд обґрунтовано визнав винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, постанова судді першої інстанції є законною та мотивованою, а накладене на ОСОБА_1 безальтернативне стягнення відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КпАП України.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення, при цьому, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та зміни чи скасування оскаржуваної постанови.

З огляду на наведене, керуючись ст. 294 КпАП України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Ніколаєнко Олеся Андрійовича залишити без задоволення.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 червня 2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.В.Гапончук