Провадження № 33/801/582/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковбаса Ю. П.
Доповідач: Береговий О. Ю.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Берегового О.Ю.,

за участі заявника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Олексієнко Ольги Іванівни,

розглянув її апеляційну скаргу на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 09 червня 2020 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-2 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 346240 від 11 травня 2020 року водій ОСОБА_1 11 травня 2020 року о 20:20 год. в м. Вінниця по вул. Пирогова, 157 керуючи транспортним засобом марки «HONDA NC 700», б/н, на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою гучномовця, не зупинився. Був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі марки «TOYOTA PRIUS», чим порушив п. 2.4 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 122-2 КУпАП.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 09 червня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців. Стягнуто з нього судовий збір в сумі 420,40 грн. в дохід держави.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що вина доведена матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №346240, рапортом інспектора поліції та іншими матеріалами наявними в справі про адміністративне правопорушення.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Олексієнко О.І. подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин вчинення адміністративного правопорушення просила оскаржувану постанову скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким провадження у справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Також, захисником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокатом Олексієнко О.І. у поданій апеляційній скарзі порушено питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивоване тим, його не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, справа була розглянута в його відсутності, а із матеріалами справи захисник ОСОБА_1 адвокат Олексієнко О.І. ознайомилась 23 червня 2020 року (а.с. 15) після подання відповідної заяви.

Відповідно до вимог ст.ст. 245 ,251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дослідивши матеріали адміністративної справи заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та адвоката Олексієнко О.І, перевіривши доводи апеляційної скарги, зокрема клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд приходить до висновку, що дане клопотання належить залишити без задоволення, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Олексієнко О.І необхідно повернути апелянту, виходячи із наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Також, слід зазначити, що при розгляді заяви про поновлення пропущеного строку, апеляційний суд перевіряє тільки поважність причин пропуску строку або їх відсутність, і не може давати оцінку процесуальним діям та документам по справі або прийнятому судом рішенню.

В апеляційній скарзі захисником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокатом Олексієнко О.І, не наведено ніяких мотивів, які свідчать про те, що вона саме з поважних причин не мала можливості своєчасно оскаржити постанову суду. Доводи стосовно того, що постанова суду не направлялась на адресу ОСОБА_1 та його не повідомляли належним чином про дату та час розгляду справи, - не можуть бути такими, що доводять поважність пропуску строку на апеляційне оскарження з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 знав про існування адміністративної справи відносно нього, що підтверджується дослідженими апеляційним судом матеріалами справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення за ст. 122-2 з якого вбачається, що вказаний протокол складався у його присутності, який ОСОБА_1 підписав та отримав. Разом з тим, встановлено, що постанова судді Вінницького міського суду Вінницької області винесена 09 червня 2020 року. ОСОБА_1 повідомлявся про судові засідання шляхом надсилання судових повісток з повідомленням на 28 травня 2020 року та 09 червня 2020 року (а.с. 6, 9), а також йому була направлена копія постанови суду 12 червня 2020 року на його адресу (а.с. 13).

Окрім того, відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України», за допомогою якого будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи та стадії її розгляду, тож ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість дізнатися, як про дати призначення справи так і про результати її розгляду.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що постанова Вінницького міського суду від 09 червня 2020 року в справі № 127/10474/20 надіслана до реєстру 11 червня 2020 року та її оприлюднено 15 червня 2020 року. Тобто, за умови достатньої зацікавленості та здійснення відповідного моніторингу судових рішень, ОСОБА_1 мав можливість ознайомитись з повним текстом зазначеного судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень, та міг оскаржити її в апеляційному порядку у встановлений законом строк. У разі ж якщо в процесі ознайомлення із текстом постанови в ЄДРСР у ОСОБА_1 виникали труднощі щодо його ідентифікації, він не був позбавлений можливості уточнити цю інформацію, шляхом подачі відповідної заяви до канцелярії місцевого суду, однак, цього не зробив, і лише через 1 місяць та 6 днів - 15 липня 2020 року звернувся до апеляційною суду з апеляційною скаргою, що не може свідчити про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Отже, вищенаведені обставини вказують на те, що ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання щодо нього 11 травня 2020 року протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також повідомленим про дату розгляду справи, в подальшому самостійно не цікавився ні станом, ні наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо нього, а поставився до цього питання байдуже.

Дана позиція повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ, як джерело права. Так, у рішенні ЕСПЛ у справі «Пономарьов проти України» Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Нормами КУпАП встановлено, що строк на оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення відраховується не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення або дня коли особа дізналась про судове рішення, а з моменту його винесення.

Таким чином, матеріали справи не містять даних про наявність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, не наведено таких причин і в апеляційній скарзі.

Отже в задоволенні клопотання про поновленні строку апеляційного оскарження захиснику особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокату Олексієнко О.І., слід відмовити, апеляційну скаргу повернути апелянту у відповідності до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Олексієнко О.І. про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 09 червня 2020 року, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду О.Ю. Береговий