Справа № 355/1697/19
Провадження № 3/355/3/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 року суддя Баришівського районного суду Київської області Коваленко К.В., за участю адвоката Александрова Дмитра Олександровича, який діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 958, розглянувши матеріали, які надійшли з Баришівського відділення поліції Переяславського відділу поліції ГУ НП в Київській про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Із матеріалів адміністративної справи вбачається, що 16.11.2019 року о 00 годині 15 хвилин водій ОСОБА_1 в селі Паришків Баришівського району по вул. Новій керував транспортним засобом АЗЛК 2140 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності свідків.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 суду пояснив, що 16.11.2019 року о 00 годині 15 хвилин він перебував в автомобілі АЗЛК 2140 д.н.з. НОМЕР_1 на місці паркування біля гуртожитку в селі Паришків Баришівського району по вул. Новій.

Автомобілем не керував, автомобіль не був заведений та не рухався, поліція його не зупиняла. Позаду під`їхав автомобіль патрульної поліції. Поліцейський відкрив двері автомобіля та нічого не кажучи, нічого від нього не вимагаючи, вдарив в обличчя в зв`язку з чим, з носа пішла кров і він знепритомнів.

Працівники поліції витягла його непритомного з автомобіля, а коли він прийшов до тями, то почав кричати, вимагаючи щоб поліцейські припинили свої протиправні дії та пояснили, що відбувається. Проте останні, не припиняючи своїх протиправних дій, одягнули на нього кайданки та без його згоди провели обшук у автомобілі, звідки дістали документи на автомобіль та водійське посвідчення. Свідком цих протиправних дій поліцейських був охоронець ОСОБА_2 з яким він, за власною ініціативою зустрівся та записав відео розмови з ним на мобільний телефон.

Потім поліцейські звинуватили його у керуванні автомобілем у стані алкогольного сп`яніння та не пропонуючи пройти огляд на стан сп`яніння на місці, вимагали від нього, щоб він поїхав разом з ними до лікарні. Проте, після такої протиправної поведінки, він побоювався сам їхати будь куди разом з працівниками поліції та пропонував провести його огляд на стан сп`яніння на місці.Однак замість огляду на місці, поліцейські склали протокол за статтею 130 КУпАП та попросили двох свідків, поставити свої підписи у протоколі та поясненнях. Свідки, які вказані в протоколі, так і зробили, а він, власноруч написав у протоколі свої пояснення, зазначивши, що з протоколом не згоден та зазначив, що пройти огляд на стан сп`яніння на місці, працівники поліції йому не пропонували.

Адвокат Александров Дмитро Олександрович просить суд провадження по справі стосовно його клієнта закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Прокурор, залучений до справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії» щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, на розгляд справи не з`явився.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , вислухавши думку його захисника адвоката Александрова Дмитра Олександровича, дослідивши відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення і доданих до нього матеріалах, суд, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вирішуючи справу, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII поліція згідно з покладеними на неї завданнями, серед іншого, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Пунктом 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, а також передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у вказаному стані, у хворобливому стані, у стані стомлення або під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.

У зв`язку з набранням чинності Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII, було підписано новий наказ Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 9 листопада 2015 року № 1452/735. Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858.

Ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Згідно з п.6 даної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби) та лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до вимог ст.266 КУпАП, п.2.5 Правил дорожнього руху України, постанови КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103 «Про порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів , що знижують їх увагу на швидкість реакції» встановлено обов`язок особи, яка керує транспортним засобом (водія) і щодо якої є підстави вважати , що вона перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів , що знижують їх увагу та швидкість реакції , пройти такий огляд та порядок його проведення, як на місці поліцейським із застосуванням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, так і в медичному закладі .

Судом встановлено, що 16.11.2019 року о 00 годині 15 хвилин працівниками Баришівського відділення поліції відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 059221. Як вбачається із змісту даного протоколу ОСОБА_1 в селі Паришків Баришівського району по вул. Новій о 00 год.15 хв. керував транспортним засобом АЗЛК 2140 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності свідків.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП обставинами, які підлягають обов`язковому з`ясовуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в тому рахунку у суді, поряд з іншими є такі як: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі засобів фото - і кінозйомки, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається із матеріалів справи, єдиним допустимим доказом винності ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, є лише протокол про адміністративне правопорушення, оскільки наявні в матеріалах справи пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які в своїх поясненнях засвідчували, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного освідування суд вважає недопустимими, оскільки інформація, яка в них міститься не підтверджує існування обставин, що підлягають доказуванню у даній справі. Так, судом приймається до уваги, що пояснення свідків є однотипними, раніше заготовленими та надрукованими і фактично являють собою бланки пояснень в яких зазделегідь сформована позиція, яку хотів представити поліцейський, який отримав ці пояснення.

Окрім того, відповідно до вимог положень п. 1.3, п. 3.3. Розділу III "Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних камер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них" (далі Інструкція) затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, необхідність відеофіксації: "використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) як первинного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції". Випадки застосування такого превентивного заходу", нагрудна відеокамера (відео реєстратор) повинна активуватися працівником патрульної поліції та знаходитися в режимі відео-зйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди; при перевірці документів; при поверхневому огляді; при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї; при наданні допомоги особам; у випадку, коли усвідомлення особою факту відео-фіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації.

Відповідно до п. 3.5 Розділу НІ Інструкції, "після активації нагрудної відеокамери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно".

Суд звертає свою увагу на ту обставину, що вищевказаної інструкції працівниками поліції Баришівського відділення поліції не було дотримано, ніякої відеофіксації при контакті із ОСОБА_1 здійснено не було.

З урахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку про те, що стан алкогольного сп`яніння як і відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, у визначеному законом порядку не були встановлені.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За вище викладених обставин суд приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За правилом п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю внаслідок відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.245,247,251,280 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч. 1 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги протесту прокурора.

Апеляційна скарга, протест прокурора подаються до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Баришівського районного суду К. В. Коваленко