Справа № 209/256/20
Провадження 3/209/165/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року м. Кам`янське

Суддя Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Замкова Я.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , яка не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

29.12.2019 року ОСОБА_1 ухилялася від виконання своїх обов`язків перебачених ст. 15 Сімейного кодексу України, що виразилося у тому, що її донька ОСОБА_2 залишилася без нагляду на вулиці у темну пору доби, чим вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 пояснила суду, що в 17.30 годин 29.12.2019 року її 15-ти річна донька гуляла з хлопцем у дворі та не відповідала на її телефонні дзвінки протягом 25 хвилини, через що вона заявила в поліцію. Через годину донька самостійна повернулась додому.

Вина правопорушника у вчиненому адміністративному правопорушенні повністю доведена та підтверджується також і сукупністю інших досліджених у судовому засіданні доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема її особистими письмовими поясненнями.

Протокол про адміністративне правопорушення складено уповноваженою на такі дії особою, у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом. Оскільки даний протокол ґрунтується на інших матеріалах справи, суд визнає його також належним доказом вини правопорушника у вчиненні даного адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

За змістом диспозиції ч. 1 ст. 184 КпАП України, передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, яка вчинила правопорушення вперше і його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не спричинили значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб, суд вважає необхідним звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, що передбачено ст. 22 КУпАП.

Керуючись ст. 22, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП і, обмежитись усним зауваженням, провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Я.В. Замкова