КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ігнатов Р.М., за участі:

секретаря судового засідання Сиротюк Р.В.

представника митниці Захарова А.О.

особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу представника Київської митниці Держмитслужби за довіреністю Захарова А.О. на постанову Солом?янського районного суду м. Києва від 19.06.2020, -

В С Т А Н О В И В

Постановою Солом?янського районного суду м. Києва від 19.06.2020 громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у скоєні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 коп. Вилучену згідно протоколу про порушення митних правил №0744/10000/20 від 13.03.2020 року грошові кошти у сумі 3000 (три тисячі) доларів США - повернуто ОСОБА_3 . Також стягнути з ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду представник митниці подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд постанову Солом?янського районного суду м. Києва від 19.06.2020 скасувати в повному обсязі та постановити нову, якою визнати громадянку України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні порушення митних правил за ст.471 МК України та застосувати до нього стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (тисяча сімсот) гривень, та конфіскацію затриманої валюти в сумі 3000 доларів США.

В обґрунтування апеляційної скарги представник митниці вважає вказану постанову передчасною, незаконною, винесеною без врахування дійсних обставин справи, норм чинного законодавства та такою, що підлягає скасуванню.

Судом першої інстанції встановлено, що 13 березня 2020 року о 14 годині 00 хвилин під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу „Приліт" терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» громадянин України ОСОБА_2 , який прилетів до України з Туреччини, рейсом № ТК 1255, літаком а/к «Турецькі авіалінії», своїми діями обрав канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України.

Пасажир ОСОБА_1 був зупинений та на питання, скільки готівки він має при собі, повідомив, що приблизно 14235 доларів США. Після цього, він був запрошений до оглядової кімнати, де йому було запропоновано пред`явити всю готівку. В службовому приміщенні митниці (зоні митного контролю) пасажиром було видано готівку в розмірі 14235 доларів США та власноручно перераховано. Валюта знаходилася у двох відкритих паперових конвертах, що лежали в рюкзаку пасажира (ручна поклажа).

Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування.

Він пояснив, що вищевказана валюта належить йому особисто.

З виявленої суми, пасажиру було пропущено 11235 доларів США (еквівалент 9999 євро станом на 13.03.2020). За протоколом про порушення митних правил вилучено 3000 доларів США.

На момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації пасажир не надав, до моменту перетину ним «зеленої лінії» для отримання довідкової інформації в інформаційній зоні та роз`яснення митних правил та порядку використання двоканальної системи до інспектора митниці не звертався.

З протоколу про порушення митних правил вбачається, що своїми діями громадянин України ОСОБА_1 , під час проходження митного контролю в залі «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» порушив встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.

Зазначені дії, що полягають у переміщенні через митний кордон України громадянкою України ОСОБА_6 , яка формою проходження митного контролю обрала проходження через «зелений коридор» готівки в обсязі, що підлягає обов`язковому письмовому декларуванню у повному обсязі для фізичних осіб, відповідно до Постанови Правління НБУ №3 від 02.01.2019 «Про затвердження Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей», свідчить про порушення нею митних правил, передбачених ст. 471 МК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника митниці, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити, доводи особи, притягненої до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 , який просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення а постанову Солом?янського районного суду м. Києва від 19.06.2020 року - без змін, дослідивши письмові матеріали справи в межах заявлених апеляційних вимог, з`ясувавши питання, які виникли під час такого дослідження, перевіривши законність та обґрунтованість постанови місцевого суду в межах апеляційної скарги, а також доводи апеляції, суд вважає, що подана представником митниці апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно положень ч.5 ст.529 МК України, порядок оскарження постанови суду (судді) у справах про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення. Зокрема цей порядок визначений ст. 294 КУпАП.

Відповідно до ст.486 МК України та ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно приписів ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Так, фактичні обставини вчиненого порушення митних правил, а також правова кваліфікація дій ОСОБА_4 за ст.471 МК України ніким з учасників не оспорюється.

Враховуючи, що апеляційна скарга представником митниці вноситься в частині накладеного на ОСОБА_4 заходу адміністративного стягнення, то встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчинення правопорушень, доведеність вини ОСОБА_4 за ст.471 МК України апеляційним судом не перевіряються, так як ніким не ставляться під сумнів.

Натомість, доводи представника митниці про ненакладення місцевим судом обов`язкового додаткового стягнення у виді конфіскації товарів, яке передбачено санкцією ст.471 МК України як обов`язкове, за вчинене ОСОБА_7 правопорушення апеляційний суд вважає обґрунтованими, зважаючи на слідуюче.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП України, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до правил ч.1 ст.466 МК України, адміністративні стягнення за порушення митних правил не можуть бути застосовані інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно вимог ст.471 МК України, порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через «зелений коридор», товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також конфіскацію цих товарів.

Санкція зазначеної норми за своєю конструкцією є абсолютно визначеною. В даному випадку конфіскація є обов`язковим додатковим видом стягнення при переміщенні через митний кордон України товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України.

Згідно визначення, наведеного в п.57 ч.1 ст.4 МК України, товари ? це будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередач.

ч.1 ст.8 Закону України "Про валюту і валютні операції", який введено в дію 07.02.2019, визначено, що транскордонне переміщення фізичними особами валютних цінностей у сумі, що дорівнює або перевищує еквівалент 10 тисяч євро за офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України на день переміщення через митний кордон України, підлягає письмовому декларуванню центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Аналогічна норма закріплена також в П.6 постанови Правління НБУ №3 від 02.01.2019 «Про затвердження Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей», згідно якого фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що дорівнює або перевищує в еквіваленті 10000 євро, за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі.

Таким чином, законодавством України встановлено обмеження на переміщення через митний кордон України готівки в сумі понад 10 000 євро (в еквіваленті).

Судом доведено, а сторонами не спростовується, що ОСОБА_1 , обравши в зоні митного контролю прохід «зелений коридор», здійснив переміщення через митний кордон України без декларування готівки, сума якої перевищує встановлену ч.1 ст.8 Закону України "Про валюту і валютні операції"межу ? 10 000 євро.

Відтак, оскільки законодавством України встановлено обмеження на переміщення через митний кордон України валютних цінностей в сумі, яка перевищує 10 000 євро, до правопорушника у відповідності до санкції ст.471 МК України повинно бути застосовано штраф, як основний вид стягнення, та конфіскація безпосереднього предмету правопорушення, як обов`язковий додатковий вид стягнення, визначений санкцією закону, який передбачає відповідальність за порушення вказаних митних правил.

Натомість, судом першої інстанції вказаних вимог закону дотримано не було і не застосовано до ОСОБА_4 обов`язковий додатковий вид стягнення ? конфіскацію незадекларованих грошових коштів, які останній переміщував через митний кордон України в сумі, яка перевищує дозволений ліміт ? 10 000 євро.

Крім того, суд апеляційної інстанції в даному випадку звертає увагу на наступному.

Ч.2 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визначено, що Конвенція жодним чином не обмежує право держави вводити в дію такі закони, які, на її думку, є необхідними для здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

П.33 рішення ЄСПЛ у справі «Ісмаїлов проти Росії», визначено, що загальна вимога щодо декларування товарів, що переміщуються через митний кордон, яка поширюється на кожну особу, котра перетинає державний кордон, запобігає неконтрольованому ввезенню готівки в державу чи її вивезенню з неї, тому конфіскація у випадку недекларування готівки під час проходження митного контролю є частиною регуляторного механізму, який відповідає загальним інтересам суспільства.

Наведені положення норм міжнародного права співвідносяться з нормами національного законодавства України щодо регуляторного механізму держави, який реалізується шляхом встановлення державою обмежень щодо здійснення права на власність шляхом конфіскації заборонених та обмежених товарів.

У відповідності до правил ч.1 ст.33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України (в даному випадку ст.471 МК України).

Оскільки санкція ст.471 МК України за своєю конструкцією не передбачає альтернативи, так як є абсолютно визначеною і щодо основного виду стягнення і щодо додаткового, то апеляційний суд приходить до висновку щодо неправильного застосування місцевим судом до ОСОБА_4 закону, який передбачає відповідальність за порушення митних правил, яке ставиться в вину останній ? не застосування обов?язкового додаткового заходу стягнення у виді конфіскації.

Враховуючи викладене, оскаржувана постанова Солом?янського районного суду м. Києва від 19.06.2020 підлягає скасуванню в частині застосованого до ОСОБА_4 заходу адміністративного стягнення з прийняттям в цій частині нової постанови за правилами п.3 ч.8 ст.294 КУпАП.

Також, оскільки представник митниці в апеляційній скарзі просить повторно визнати ОСОБА_4 за ст.471 МК України, тоді як постанова ним оскаржується лише в частині накладено стягнення, то такі апеляційні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу представника Київської митниці Держмитслужби Захарова А.О. ? задовольнити частково.

Постанову Солом?янського районного суду м. Києва від 19.06.2020 якою ОСОБА_4 визнано винним за ст.471 МК України зі стягненням штрафу та судового збору, скасувати в частині повернення ОСОБА_3 вилучених у нього товарів - грошових коштів у сумі 3000 доларів США і прийняти в цій частині нову постанову, якою конфіскувати у ОСОБА_4 вилучені відповідно до протоколу про порушення митних правил №№0744/10000/20 від 13.03.2020 року, грошові кошти в розмірі 3000 (три тисячі) доларів США.

В іншій частині постанову Солом?янського районного суду м. Київ від 19.06.2020 щодо ОСОБА_4 за ст.471 МК України, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.М.Ігнатов

справа №760/10775/20

апеляційне провадження № 33/824/3082/2020

категорія: ст.471 МК

суддя у першій інстанції - Жовноватюк В.С.

суддя в апеляційній інстанції - Ігнатов Р.М.