ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 року м.Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Апаллонова Ю.В., розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

-за ч.2 ст.126, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

08.12.2019 року о 06 годині 14 хвилин ОСОБА_1 , у місті Запоріжжя, вул. Перемоги, 135 здійснював рух на транспортному засобі Mercedes-Benz С450, д.н.з. НОМЕР_1 при цьому не мав права керування транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.1. а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.126 КУпАП, про що складено протокол серії ОБ№215796 від 08.12.2019 року.

До суду також надійшов протокол серії БД№316858 від 08.12.2019 року, згідно до якого, ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з порушенням п. 2.9а Правил дорожнього руху України, зокрема, в тому що водій ОСОБА_1 08.12.2019 о 06 год.14 хв. по вул. Перемоги 135 керував автомобілем Mercedes-Benz С450, д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. За результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного за допомогою технічного приладу Alcotest Drager 6820 результат тесту склав 0,23 проміле.

Постановою суду від 27.01.2020 року вказані матеріали про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 об`єднані в одне провадження.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився без поважної причини, завчасно повідомлений про місце, день та час розгляду справи.

У судовому засіданні представник особи, яка притягується до відповідальності адвокат Монін І.В., просить суд закрити провадження у справі за ч.1 ст.130 КУпАП, з огляду на те, що вину ОСОБА_1 у визначений законодавством спосіб не доведено, права неповнолітньої особи, щодо якої складено протокол грубо порушені, а щодо правопорушення за ч.2 ст. 126 КУпАП просить на підставі ст. 24-1 КУаП застосувати такий захід впливу, як попередження.

Заслухавши пояснення представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Моніна І.В., дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння , чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або що до вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9(а) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція 1452/735).

На підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, працівниками поліції до суду надано протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 316858 від 08 грудня 2019 року, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, тестування до протоколу № 822 від 08.12.2019 р. з результатом 0,23 проміле, рапорт поліцейського та відео файли з реєстраторів працівників поліції.

Розділом 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 передбачено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки;огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції; перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки; оформлення матеріалів огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством. Пунктом 6 Розділу 2 Інструкції 1452/735 встановлено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з вимогами п. 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

-лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Із аналізу наведених вимог законодавчих актів слід зробити висновок, що огляд на визначення перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані алкогольного сп`яніння має бути проведеним поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, виключно у присутності двох свідків, і тільки у разі відмови особи від проходження такого огляду або незгоди із результатами такого огляду- лікарем закладу охорони здоров`я.

Як вбачається з матеріалів справи, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння встановлено згідно результату тесту №822 від 08.12.2019 року, який був проведений о 07 год. 08 хвилин, за допомогою спеціального технічного засобу Alkotest «Drager» 6820, прилад №:АRHK-0077, принтер №:АRНН-0779. Результат тесту - 0,23 %.

Слід зауважити, що відповідно до технічних характеристик технічного приладу Alkotest «Drager» 6820, точність вимірювань складає ± 0,04 проміле. Таким чином, наявність похибки вимірювання суд тлумачить на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. (0,23-+0,04 =0,19%-0,27% )

Відео файли, які долучені до матеріалів справи, складаються з декілька фрагментів, які є непослідовними та розірвані в часі, що свідчить про те, що працівники поліції проводили відео фіксацію не постійно, а лише в окремі проміжки часу. Так, з першого та другого відео файлу видно, що ОСОБА_1 був зупинений патрульними поліцейськими та йому одразу запропоновано пройти перевірку на стан сп`яніння, на що він погодився. При цьому відповідно до рапорту працівника поліції, спочатку на нього був складений протокол у зв`язку із відсутністю посвідчення водія і в процесі спілкування нібито виявлено ознаки сп`яніння. На третьому відео файлі зафіксовано спілкування у медичному закладі, де ОСОБА_1 просить провести його перевірку на стан сп`яніння, але йому було відмовлено. При цьому на наявних відео файлах взагалі відсутні будь-які докази того, що в ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Крім того, на відео відсутні ще й свідки взагалі.

При цьому, відповідно до матеріалів справи (рапорту працівника поліції та відеозапису) ОСОБА_1 був не згоден з висновком працівників поліції про перебування в стані алкогольного сп`яніння та бажав пройти огляд в медичному закладі.

Разом з цим, відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 вони зазначили, що ОСОБА_1 погодився з результатами технічного приладу Аlcotester Drager 6820. Присутність цих осіб взагалі є сумнівною, оскільки відповідно до відеозаписів, долучених до матеріалів справи, будь-які свідки, в присутності яких здійснювався огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 за допомогою технічного приладу Alkotest «Drager» 6820 на відеозаписі не зафіксовані.

При цьому, усупереч вимогам ст. 266 КУпАП України та до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 у протоколі не зазначені взагалі свідки, а письмові пояснення осіб, які долучені до матеріалів справи в якості підтвердження факту проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, з огляду на відсутність у протоколі даних про залучення цих осіб в якості свідків також не можуть бути визнані належним та допустимим доказом у справі.

Окрім того, в матеріалах справи наявний оригінал направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виписаний 08.12.2019 року на ім`я ОСОБА_1 , що свідчить про те, що ОСОБА_1 з результатом тесту, про який зазначено у протоколі не погодився.

Відповідно до матеріалів справи, а саме рапорту поліцейського УПП в Запорізькій області Іваніна І.В., а також відеозапису, долученого до матеріалів, ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст.266 КУпАП, разом з працівниками поліції прибув до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння.

Разом з тим, йому було відмовлено у проведенні такого огляду, так як працівники поліції, достовірно знаючи, що ОСОБА_1 є неповнолітнім, не забезпечили присутність законних представників ОСОБА_1 , про що зафіксовано на відео файлах, долучених до матеріалів.

Таким чином, працівниками УПП в Запорізькій області вимог ст. 266 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 при оформленні адміністративного матеріалу у відношенні ОСОБА_1 дотримано не було.

Враховуючи зазначені обставини, вину ОСОБА_1 у визначений законодавством спосіб не доведеною.

Окрім того, заслуговують на увагу твердження представника особи, щодо якої складено протокол про порушення прав неповнолітнього ОСОБА_1 працівниками поліції.

Виходячи з прецедентної практики ЄСПЛ, хоч і за національним законом особа притягується до адміністративної відповідальності, їй пред`явлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні ССПЛ, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання (пункт 51 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Михайлова проти Російської Федерації»). Зокрема, в даному випадку можна врахувати, що адміністративне стягнення у виді штрафу, разом з позбавленням права керування транспортним засобом, мають каральний і стримуючий характер.

Наведені обставини свідчать, що адміністративне правопорушення передбачене статтею 130 КУпАП може бути віднесено до «кримінального обвинувачення» в розумінні статті 6 Конвенції із розповсюдженням відповідних гарантій щодо справедливого судового розгляду.

Істотного значення для захисту прав та інтересів неповнолітнього правопорушника набуває можливість участі його батьків або законних представників при наданні пояснень та складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи те, що чинним КУпАП не врегульовано питання залучення законних представників при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, то враховуючи практику ЄСПЛ, а саме те, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у даному випадку, повинні були бути забезпечені права неповнолітнього, встановлені кримінально-процесуальним законодавством, зокрема залучення законних представників при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Не залучення співробітниками патрульної поліції законних представників ОСОБА_1 позбавило його можливості пройти медичне освідування на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Враховуючи викладене, оцінюючи обставини справи в їх сукупності, в матеріалах справи відсутні остаточні дані з доказами об`єктивної сторони правопорушення в діях ОСОБА_1 , а також наявні порушення порядку проведення огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 суд тлумачить на його користь.

Враховуючи зазначені обставини, суддя вважає вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності, в спосіб, що визначений законодавством, не доведеною.

В цей же час, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення позбавлений процесуальної можливості самостійно збирати докази на підтвердження винуватості особи у вчиненні правопорушення, отже, за відсутності відповідних клопотань, самостійне витребування доказів судом є неможливим.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумпцій.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, викладеної у справі «Карелін проти Росії» від 20 вересня 2016 року зазначено, що у випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Таким чином, досліджуючи та оцінюючи всі надані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні остаточні дані з доказами об`єктивної сторони правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП в діях ОСОБА_1 , судом встановлено порушення порядку проведення огляду на стан сп`яніння і оскільки суд позбавлений можливості збирати самостійно докази, письмові докази зібрані із суттєвими протиріччями, що є вочевидь недостатнім для здійснення переконливих висновків щодо наявності винуватості, є сумнівним, і повинно тлумачитись на користь особи, у відношенні якої було складено протокол про адміністративне правопорушення, а саме, на користь ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б доводили вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому діяння за ч. 1 ст.130 КУпАП поза розумним сумнівом, з огляду на що провадження у справі підлягає закриттю за п. 1 ст. 247 КУпАП.

Окрім того, судом встановлено, що 08.12.2019 року о 06 годині 14 хвилин ОСОБА_1 , у місті Запоріжжя, вул. Перемоги, 135 здійснював рух на транспортному засобі Mercedes-Benz С450, д.н.з. НОМЕР_1 при цьому не мав права керування транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.1. а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.126 КУпАП.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.1 (а) ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Вина ОСОБА_1 у вказаному правопорушенні за ч.2 ст.126 КУпАП доведена матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення від 08.12.2019 року серії ОБ№215796; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано обставини інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, довідкою з бази даних підсистеми «Адмінпрактика» про те, що посвідчення водія ОСОБА_1 згідно бази даних НАІС не отримувалося.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 необхідно визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченому ч.2 ст.126 КУпАП.

Відповідно до ст. 13 КУпАП, до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Згідно ст. 24-1 КУпАП за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років може бути застосований такий захід впливу як попередження.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, обставин, що обтяжують його відповідальність не встановлено, обставинами, що пом`якшують його відповідальність є вчинення правопорушення неповнолітнім, і вважає, що для виправлення та перевиховання останнього доцільно застосувати захід впливу у виді попередження.

Керуючись ст.ст. 13, 24-1, 126, 130, ч.1 ст.247ст.ст. 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.126 КупАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Постанову може бути оскаржено протягом 10 днів з моменту її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги в Запорізький апеляційний суд через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя Орджонікідзевського

районного суду м. Запоріжжя Ю.В. Апаллонова