Справа № 583/2652/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 серпня 2020 року суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Ільченко В.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , пенсіонерки, що мешкає в АДРЕСА_1

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

22.07.2020 до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , яка 17.07.2020 о 08 годині в м. Охтирка по вул. Незалежності, 29, в приміщенні Охтирського відділу поліції, знаходилася без засобів індивідуального захисту, а саме маски, та без документів, що підтверджують її особу, чим порушила вимоги п. 3 п.п. 1, 2 постанови КМУ №392, тобто скоїла правопорушення, передбачене ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 до суду не з`явилася, суд вжив усіх заходів щодо виклику особи. Відповідно до положень ст. 268 КУпАП присутність особи при розгляді даної справи не є обов`язковою. Будучи обізнаною, що стосовно неї мається такий протокол, будь-яких заяв до суду не надала, а тому суд вважає за можливе розгляд справи провести у відсутність особи, її право при цьому не порушується.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, доходжу до такого висновку.

Так при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до загального визначення адміністративного правопорушення у ст. 9 КУпАП, обов`язковою ознакою складу правопорушення, у тому числі передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, є вчинення особою певної дії або її бездіяльність, які згідно зі ст.256 КУпАП мають бути конкретно визначені у протоколі.

Статтею 44-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

В той же час вказана норма закону є бланкетною (вид норм права з точки зору рівня визначеності їх змісту. Диспозиції бланкетних норм не встановлюють певних правил поведінки, а передбачають існування інших норм, розміщених навіть в інших нормативних актах, у яких сформульовані конкретні правила поведінки), а тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, обовязковим є наведення конкретного нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила та яких така особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи, завдяки чому орган, який розглядає матеріали справи про адміністративне правопорушення може встановити конкретні дії/бездіяльність допущені особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Зі змісту протоколу серії ВАБ №290142 від 17.07.2020 вбачається, що стосовно ОСОБА_1 складено протокол за порушення вимог Постанови №392, п. 3 п.п. 1, 2.

Остання підтвердила обставини, викладені в протоколі.

Положеннями ст. 33 КУпАП визначено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Також необхідно враховувати практику ЄСПЛ, згідно якої для визнання втручання пропорційним при призначенні покарання, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, а також беручи до уваги відсутність негативних наслідків вчиненого, що є обставинами, які пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, вважаю за можливе застосувати положення ст. 22 КУпАП, звільнивши ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 22, 44-3, 279, 280, 283 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП за малозначністю, оголосивши їй усне зауваження.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 Кодексу України, щодо ОСОБА_1 - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області В.М. Ільченко