ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 595/497/20Головуючий у 1-й інстанції Федорончук В.Б.
Провадження № 33/817/321/20 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2020 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І. розглянувши 07 серпня 2020 р. в залі Тернопільського апеляційного суду адміністративну справу з участю особи, притягнутої до адмінвідповідальності, - ОСОБА_1 та його захисника Сверлик О. В. відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , такого, що не працює,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 19 червня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови складає 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, що становить 420 грн. 40 коп.

Як вбачається із змісту даної постанови, 21 березня 2020 року о 05 год. 30 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем SITROEN JAMPY д.н.з. НОМЕР_1 в м. Бучач по вул. Торгова Тернопільської області з ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5.Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі захисник особи, притягнутої до адмінвідповідальності, - ОСОБА_1 Сверлик О. В., вважаючи постанову місцевого суду необґрунтованою та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, просить її скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема зазначає, що 18 червня 2020 року, тобто за день до розгляду справи, вона подала до місцевого суду клопотання про перенесення розгляду справи, призначеної на 19 червня 2020 року, у зв"язку з її можливою госпіталізацією до лікувального закладу, однак суд безпідставно у задоволенні клопотання відмовив, провівши всупереч вимог закону розгляд справи у її відсутності та відсутності ОСОБА_1 .

Що стосується суті оскаржуваної постанови, то апелянт зазначає, що ОСОБА_1 працівники поліції зупинили безпідставно та всупереч вимог ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію", оскільки Правил дорожнього руху він не порушував і в матеріалах справи доказів цього немає.

Також зазначає, що в порушення вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об"єктивного з"ясування обставин справи, суд першої інстанції безпідставно як на доказ вини ОСОБА_1 послався на письмові пояснення свідків, не допитавши їх при цьому безпосередньо в судовому засіданні, оскільки між їхніми письмовими поясненнями та фабулою протоколу про адміністративне правопорушення містяться розбіжності. Зокрема в останньому зазначено, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп"яніння у встановленому законом порядку, в той час як у поясненнях свідків вказано, що йому пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп"яніння за допомогою технічного приладу "Драгер".

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши особу, яка притягується до адмінвідповідальності, - ОСОБА_1 та його захисника Сверлик О. В., які просили задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, приходжу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, розгляд зазначеної справи як за ініціативою ОСОБА_2 , так і апелянта неодноразово відкладався з різних причин, в тому числі з метою укладення договору з адвокатом та ознайомлення з матеріалами справи.

18 червня 2020 року захисником ОСОБА_1 - Сверлик О. В. було подано чергове клопотання про відкладення розгляду справи у зв"язку з її перебуванням на амбулаторному лікуванні та можливою госпіталізацією до лікувального закладу.

Відповідно, як зазначив у своїй постанові місцевий суд, і з цим погоджується суддя суду апеляційної інстанції, вказані обставини свідчили про неналежне відношення учасників процесу до своїх процесуальних обов"язків, щодо спроб максимально затягнути розгляд справи, оскільки 21 червня 2020 року закінчувався передбачений ст. 38 КУпАП тримісячний строк накладення адміністративного стягнення.

При цьому факт перебування на амбулаторному лікуванні захисника Сверлик О. В. не став перешкодою 18 червня 2020 року їй особисто надати в канцелярію суду заяву про відкладення справи, тому, на думку судді апеляційного суду, суддя місцевого суду суду прийшов до правильного висновку про можливість розгляду справи у відсутності сторін, оскільки причини їхньої неявки не були поважними.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №022529 від 21 березня 2020 року, ОСОБА_1 21 березня 2020 року о 05 год. 30 хв., керуючи автомобілем SITROEN JAMPY д.н.з. НОМЕР_1 в м. Бучач по вул. Торгова Тернопільської області з ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , чим порушив вимоги п.2.5.Правил дорожнього руху України.

Із письмових пояснень вказаних вище свідків, які долучені до даного протоколу, вбачається, що в їх присутності працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп"яніння за допомогою приладу алкотестера "Драгер", а також в медичному закладі, на що останній відмовився.

Крім того, з письмових пояснень свідка ОСОБА_5 , які також містяться в матеріалах справи, вбачається, що 21 березня 2020 року близько 05 год. 30 хв. він разом з ОСОБА_1 , який перебував за кермом автомобіля SITROEN JAMPY д.н.з. НОМЕР_1 , рухались по вул. Торговій м. Бучача Тернопільської області. Перед тим, як їх зупинили працівники поліції, вони вживали горілку. В подальшому ОСОБА_1 працівники поліції запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп"яніння за допомогою алкотестера "Драгер" та проїхати для такого огляду в медичний заклад, на що останній відмовився в присутності свідків.

Вказані вище обставини підтверджуються долученими до матеріалів справи відеозаписами, з яких вбачається, що ОСОБА_1 в присутності вказаних свідків відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп"яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі.

Доводи ОСОБА_1 про те, що працівники поліції зупинили його безпідставно, на увагу не заслуговують, оскільки в матеріалах справи міститься електронний рапорт ст. інспектора-чергового Бучацького ВП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області від 21 березня 2020 року, згідно якого, до відділення поліції надійшло повідомлення екіпажу канон 20 Бучацького ВП про те, що водій автомобіля SITROEN JAMPY д.н.з. НОМЕР_1 перебуває у стані алкогольного сп"яніння.

Крім того, як вбачається з наявних в матеріалах справи відеозаписів, поліцейські пояснювали ОСОБА_1 , що він на їх вимогу повинен був зупинитися, оскільки вони рухалися з проблисковими маячками, однак ОСОБА_1 даної вимоги не виконував, а, навпаки, тривалий час продовжував рух.

Доводи в апеляційній скарзі про розбіжності між поясненнями свідків та фабулою протоколу на увагу не заслуговують, оскільки вони на суть вчиненого ОСОБА_1 правопорушення не впливають, а тому не є підставою для скасування судового рішення.

Твердження апелянта щодо порушення принципу безпосередності дослідження письмових пояснень свідків є безпідставними, оскільки це не перешкодило суду повно та всебічно відповідно до вимог ст.251 КУпАП дослідити інші докази у справі, достовірно встановити обставини, що мають значення для справи, та відповідно до ст.252 КУпАП дати їм належну правову оцінку.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанову судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 19 червня 2020 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, притягнутої до адміністративної відповідальності,- ОСОБА_1 Сверлик О. В., -без задоволення, оскільки будь-яких інших переконливих доводів, які б безумовно спростували висновки суду першої інстанції та були підставою для скасування постанови суду, апеляційною інстанцією не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, притягнутої до адмінвідповідальності, - ОСОБА_1 Сверлик О. В. залишити без задоволення, а постанову судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 19 червня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, - без змін.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя