Справа № 466/6126/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2020 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Донченко Ю.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Шевченківського відділу поліції ГУНП України у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 -

за вчинення правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, -

встановив:

ОСОБА_1 30.07.2020 року о 21 год. 15 хв. у м. Львові по вул. Замарстинівська, 168 на неодноразові зауваження та попередження працівника поліції інспектора патрульної поліції УПП у Л/о ДПП щодо недопустимості протиправної поведінки не реагував, намагався втекти, чим скоїв правопорушення передбачене ст.185 КУпАП.

На розгляд матеріалів адміністративної справи в суді правопорушник не з`явився, хоча був повідомлений про день та час розгляду матеріалів в суді.

Суд, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає можливим провести розгляд справи у відсутність правопорушника, який знав про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та повідомлений про те, що справа розглядатиметься Шевченківським районним судом міста Львова, але до суду не прибув, станом розгляду справи не цікавився.

При цьому суд зауважує, що згідно рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасникам справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті, тому справу слід розглянути без участі правопорушника.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 279 КУпАП ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Розглянувши справу на підставі досліджених доказів орган (посадова особа) відповідно до ст.283 КУпАП виносить постанову.

Вина правопорушника у скоєному правопорушенні стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія АА154978 від 30.07.2020 року, рапортом працівника поліції та іншими матеріалами адміністративної справи.

Дії правопорушника слід кваліфікувати за ст. 185 КУпАП, оскільки він проявив злісну непокору законному розпорядженню, вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, що стверджується зібраними у справі доказами.

У відповідності до ст. ст. 34, 35 КУпАП - обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення та обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

В зв`язку з тим, що в діях правопорушника наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, враховуючи особу правопорушника та матеріли адміністративної справи, вважаю, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи стягується судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму.

Керуючись ст. 283 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП та оштрафувати його на 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 170 грн. в доход держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь державного бюджету України судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Постанова може бути пред"явлена до виконання протягом трьох місяців, що обчислюється з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова, прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Суддя Ю. В. Донченко