05.02.2020 227/231/20
ПО С Т А Н О В А

Іменем України

05 лютого 2020 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Здоровиця О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенміонера, який мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення № 0011718 від 14 січня 2020 року вбачається, що 14.01.2020 року в м.Добропіллі громадянин ОСОБА_1 надавав послуги перевезення пасажирів на транспортному засобі IKCO д/н НОМЕР_1 , без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання та без одержання ліцензії на провадження даного виду діяльності.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.164 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення заперечив та повідомив, що 14.01.2020 року вирішив спробувати таксувати та запозичив у свого знайомого шашку таксі, встановив її на кришу свого автомобіля IKCO д/н НОМЕР_1 . На цьому автомобілі він зупинився біля міської лікарні в м.Добропіллі по вул.Гагаріна, але навіть не встиг будь-кого підвезти та отримати заробіток, як до нього підішли співробітники Укртрансбезпеки та склали відносно нього вказаний протокол. Зазначив, що раніше він не надав послуги перевезення пасажирів, даний випадок був одиночним та в перший раз, він не є підприємцем і підприємницькою діяльністю не займається. Крім того зазначив, що складаючи протокол, співробітники Укртрансбезпеки запевнили його, що ніякої відповідальності він не понесе, а складення протоколу їм необхідно для звітності.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП виходячи з такого.

Частиною 1 статті 164 КУпАП передбачена відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до Господарського кодексу України, під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Відповідно до п.14.1.36 ст.14 ПК України, господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Оскільки, норма ст.164 КУпАП є бланкетною, то в протоколі обов`язково має бути посилання на норму спеціального закону, за порушення якої настає відповідальність, в даному випадку, на Закон України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 року № 222-VIII, яким передбачена видача ліцензії на перевезення пасажирів суб`єктам підприємницької діяльності, однак таке посилання у протоколі відсутнє.

Відповідно до п.24 ч.1 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», ліцензуванню підлягають такий вид господарської діяльності, як надання послуг з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів річковим, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» передбачено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» передбачено, що під здійсненням без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню згідно зі ст.7 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" та ст.4 Закону України "Про підприємництво", треба розуміти здійснення без ліцензії таких видів господарської діяльності фізичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємництва, та юридичними особами.

ОСОБА_2 притягується до відповідальності за надання послуг з перевезення пасажирів без реєстрації як суб"єкта господарської діяльності та без одержання ліценціх на цей вид діяльності.

В якості доказів вини ОСОБА_2 , особою, яка склала протокол, а саме головним спеціалістом відділу надання адміністративних послуг управління Укртрансбезпеки у Донецькій області - Котляровим Л.П. надані суду протокол про адміністартивне правопорушення, копія направлення на рейдову перевірку № 007112 від 11.01.2020 року, копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу д/з НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 , водійське посвідчення на ім"я ОСОБА_1 та роздруківка фото автомобіля д/з НОМЕР_1 , яка взагалі не містить будь-яких пояснень щодо неї (відсутні відомості щодо дати, місця зроблення вказаного фото).

Відповідно до положень статті 1 КУпАП, завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Конституції України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, до нього висуваються певні вимоги, а обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

Разом із тим, з пояснень ОСОБА_1 та досліджених судом письмових доказів не вбачається, що останній здійснював господарську діяльність, а саме: систематично надавав чи взагалі надавав послуги «таксі» з перевезення пасажирів на транспортному засобі марки IKCO, реєстраційний номер НОМЕР_1 з метою отримання прибутку, тобто надавав послуги вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Посадовою особою, якою складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.164 КУпАП, не зібрано та не надано суду переконливих доказів на підтвердження здійснення ОСОБА_1 систематичної господарської діяльності з надання послуг щодо перевезення пасажирів, взагалі не встановлено осіб, яким були надані такі послугу, не з`ясовано за яку плату останній надавав послуги з перевезення. З матеріалів справи вбачається, що на момент складання протоколу свідків правопорушення не було (відомості про свідків в протоколі відсутні, як і відсутні будь-які письмові пояснення свідків). З пояснень ОСОБА_1 під час складання протоколу був лише він та особа, яка його складала.

Також слід зазначити, що матеріали справи взагалі не містять відомостей про те, чи є ОСОБА_1 особою, яка зареєстрована як суб"єкт підприємницької діяльності.

Що стосується роздруківки фото авто, то суд вважає, що вказаний документ міг би бути доказом по справі в разі, якщо мав би будь-які пояснювальні відомості щодо того де був зроблений цей фотознімок, коли та ким.

Крім цього суд зазначає, що саме по собі знаходження на автомобілі знаку «таксі» не є достатнім доказом здійснення особою відповідної господарської діяльності.

Враховуючи наведене, суд не вбачає в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України.

Також суд звертає увагу на те, що в протоколі №0011718 від 14.01.2020р. зазначено, що ОСОБА_1 надавав послуги з перевезення пасажирів без державної реєстрації та без ліцензії на права здійснення діяльності, яка підлягає ліцензуванню.

Суть правопорушення це докладний опис події вчиненого проступку необхідний для її правильної кваліфікації, тобто для визначення статті Особливої частини Кодексу або статті закону, що передбачає адміністративну відповідальність за подібні діяння.

При цьому слід зазначити, що об`єктивна сторона проступку за ч.1 ст.164 КУпАП виражається у таких формах:

1) Провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання;

2) Провадження господарської діяльності без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності.

Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" документ дозвільного характеру - це дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ, який дозвільний орган зобов`язаний видати суб`єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб`єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності.

Враховуючи наведене, викладене в протоколі формулювання вчинених ОСОБА_1 дій не дає можливості однозначно їх трактувати, а саме або як дії, вчиненні суб"єктом господарювання без одержавння ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності або як дії у вигляді провадження господарської діяльності фізичною особою без державної реєстрації як суб"єкта господарювання.

Вказане свідчить, що обвинувачення є неконкретизованим. При цьому слід зазначити, що кожна особа має знати в чому її звинувачують, в іншому разі це призводить до порушення її права щодо можливості підготуватися до захисту, гараннтованого пп. «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).

За правилами ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне провадження адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 221, ст. 164, 247 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу у відносно ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 164 КУпАП провадженням закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя О.В. Здоровиця