ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куценко О.В.,

за участю секретаря Чоботаренко Т.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 червня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка працює ФОП « ОСОБА_1 », зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

- притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі одної тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серії ВАБ №328644, 21 квітня 2020 року, близько 16 години 00 хвилин в м. Миколаєві по вул. Ульянових, 53, громадянка ОСОБА_1 , будучи посадою особою магазину «Сантехніка», а саме господаркою вказаного закладу, не припинила роботу закладу та здійснювала прийом відвідувачів, порушивши вимоги підпункту 8 пункту 2 постанови КМУ від 11 березня 2020 року № 211, чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

Постановою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 червня 2020 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 червня 2020 року, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На думку апелянта, постанова прийнята з порушення норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей щодо виду обслуговування, який здійснювався в магазині, а також відомостей підтверджуючих сам факт здійснення обслуговування, без чого неможливо визначити об`єктивну сторону правопорушення передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Зазначає, що згідно інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником магазину за адресою АДРЕСА_2 є ОСОБА_2 .

Вказує, що матеріали справи не містять відомостей щодо правових підстав користування нею приміщенням магазину, а до протоколу не додано жодного документу, який би підтверджував не лише факт, а й саму можливість здійснення нею підприємницької діяльності за вказаною адресою без чого не можливо встановити чи могла вона самостійно, без згоди власника магазину, в межах її КВЕД 47.19, здійснювати господарську діяльність на території магазину.

На думку апелянта, сам по собі факт відкритих дверей магазину та присутність в ньому людей не дає підстав стверджувати, що її перебування в магазині мало на меті здійснення господарської діяльності у спосіб прийому відвідувачів для цілей їх обслуговування на правах господарки магазину, та не є переконливим та достатнім доказом порушення правил карантину у розумінні п.п. 8 п. 12 Постанови КМ України від 11 березня 2020 року №211.

Заслухавши пояснення особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Як слідує зі змісту ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби.

У відповідності до ст. 41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Відповідно до підпункту 8 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 року (зі змінами від 02.04.2020 року) забороняється до 24 квітня 2020 року робота суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), крім: торгівлі продуктами харчування.

Вина ОСОБА_1 в порушенні п.п. 8 п. 2 Постанови КМУ № 211 від 11 березня 2020 року та у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, підтверджена дослідженими судом доказами.

Так, як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення, серії ВАБ №328644 від 21 квітня 2020 року, який, враховуючи положення ст. 251 КУпАП, є доказом, 21 квітня 2020 року, близько 16 години 00 хвилин в м. Миколаєві по вул. Ульянових, 53, громадянка ОСОБА_1 , будучи посадою особою магазину «Сантехніка», а саме господаркою вказаного закладу, не припинила роботу закладу та здійснювала прийом відвідувачів, порушивши вимоги підпункту 8 пункту 2 постанови КМУ від 11 березня 2020 року № 211, чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП (а.с.1).

Згідно письмових пояснень свідка ОСОБА_3 , 21 квітня у денний час доби повертався додому на своєму авто через мікрорайон Тернівка. Проїжджаючи повз магазин «Сантехніка», який розташований при в`їзді до мікрорайону, помітив, що вказаний магазин працює, двері були відчинені та від магазину відходило двоє чоловіків, які несли в руках елементи санвузлу. Зазначений факт його здивував, враховуючи карантинні заборони, що діяли на території держави. Коли його зупинили працівники поліції та запросили до опитування в якості свідка, він погодився та підтвердив зазначений вище факт.

Той факт, що магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 » працював 21 квітня 2020 року підтверджено і письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 від 21 квітня 2020 року.

Також вказана обставина знайшла своє підтвердження при дослідженні апеляційним судом відеозапису, який було надано працівниками поліції до протоколу.

Досліджені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву у їх достовірності та допустимості, за такого, підтверджують винуватість ОСОБА_1 в порушенні правил щодо карантину.

На думку апеляційного суду, суддя місцевого суду проаналізувавши вищевказані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, дійшла вірного висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, оскільки остання, будучи посадовою особою магазину «Сантехніка» не припинила роботу закладу та здійснювала прийом відвідувачів, чим порушила правила встановлені Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID -19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2».

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст. 33 КУпАП передбачено, що при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 6 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Апеляційним судом враховано, що ОСОБА_1 раніше не притягувалась до адміністративної відповідальності, вчинене нею адміністративне правопорушення не спричинило шкоди інтересам держави та громадянам, а тому суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

За наведеного, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, постанова судді місцевого суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП, скасуванню, а провадження по даній справі закриттю, на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП, із звільненням ОСОБА_1 , на підставі ст. 22 КУпАП, від адміністративної відповідальності через малозначність вчиненого нею адміністративного правопорушення, з обмеженням усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 22, 283, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 червня 2020 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 , на підставі ст. 22 КУпАП, від адміністративної відповідальності через малозначність вчиненого нею адміністративного правопорушення, з обмеженням усним зауваженням.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Куценко О.В.