Провадження № 3/127/3793/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.07.2020 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Михайленко А.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ОБ №206654 - 07.05.2020 року о 09.00год. в м. Вінниця по вул. Соборна, 91, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння. Огляду на стан сп`яніння проводився в КП «ВОНД «Соціотерапія».

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що автомобілем не керував. Вказав, що він очікував на знайомого, та оскільки було прохолодно він сід до машини, яка стояла вул. Соборна, 91. Згодом до нього підійшли працівники поліції та почали стверджувати, що ОСОБА_1 знаходиться в стані наркотичного сп`яніння, а тому вимагали пройти огляд на медичний огляд лікарні. ОСОБА_1 був збентежений, а тому погодився. Однак після отримання юридичної консультації дізнався, що якщо він не керував транспортним засобом тоді він не зобов`язаний проходити медичний огляд. Тому ОСОБА_1 просив закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки не керував транспортним засобом.

Інспектор УПП у Вінницькій області ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що 07.05.2020 було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , під час спілкування у водія було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, на що він погодився. За результатами огляду в КП «ВОНД «Соціотерапія» було встановлено стан наркотичного сп`яніння, що стало підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до абзацу другого ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З пояснень ОСОБА_1 встановлено, що він не керував транспортним засобом, а лише сів щоб зігрітись.

Доказами факту керування транспортним засобом, які були надані працівниками поліції є відеозапис розмови з ОСОБА_1 , проте на даному відеозаписі зафіксовано лише розмову з останнім, однак керування ним автомобілем не зафіксовано.

Абзацом третім та четвертим пункту 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2008року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Таким чином, в судовому засіданні не було встановлено жодного достатнього доказу, який підтверджує керування транспортним засобом ОСОБА_1 , при цьому суду не надано доказів, що можуть спростувати пояснення останнього.

Слід зазначити, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Враховуючи положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також беручи до уваги висновки ЄСПЛ, у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Варто зазначити, що презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у справі "Надточій проти України" від 15.05.2008.

Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є недоведеним.

Таким чином, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 130, 247, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

На постанову може бути внесено протест прокурором, постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя