Справа № 127/8506/20
Провадження № 33/801/601/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гриневич В. С.
Доповідач: Марчук В. С.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

судді судової палати у цивільних справах Марчук В.С.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 10 червня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП -

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №202820 від 05 квітня 2020 року - 05.04.2020 року о 12.10 год. по вул. Аграрна, 41 в м. Вінниця, ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Opel Corga 1,2» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності лікаря-нарколога. Висновок №1061.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідальність за вказане правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 10 червня 2020 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Вирішене питання судових витрат.

Не погодившись з вказаною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 , оскаржив її в апеляційному порядку як незаконну.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції належним чином не досліджено докази вини ОСОБА_2 , а саме: не надано належної оцінки відеозапису з нагрудних камер поліцейських, не досліджено протокол про адміністративне правопорушення. Зазначає, що судом було допущено порушення вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП.

Також, скаржник зазначає, що в протоколі відсутні відомості стосовно того, що ОСОБА_2 пропонувався огляд на стан сп`яніння із застосуванням технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, а також протокол не містить опису дій водія щодо ухилення від огляду. Ще у протоколі відсутні дані про свідків, в присутності яких має складатись протокол про відмову ОСОБА_2 від проходження медичного огляду в закладі здоров`я.

Крім того, вказано, що висновок №1061 від 05.04.2020 року складено з порушенням норми ст. 266 КУпАП; що ОСОБА_2 лікарем не оглядався, акт медичного огляду не складався, оскільки лікар відмовилась відбирати аналіз крові та сечі.

Також скаржник, посилаючись на норму Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року, зазначає, що ст. 130 КУпАП виключає притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 .

З урахуванням зазначеного, просить суд провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП закрити, на підставі п.6 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Разом з апеляційною скаргою, скаржником подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 10.06.2020 року, мотивуючи його тим, що ОСОБА_1 16.06.2020 року, без пропущення строку на оскарження, вже була подана апеляційна скарга на зазначену постанову суду, проте двічі поверталась Вінницьким апеляційним судом, як така, що не містить електронного підпису особи, яка подає апеляційну скаргу. А тому, просив суд поновити строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 10.06.2020 року.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та вивчивши апеляційну скаргу, заслухавши апелянта - адвоката Павенського Б.В., який є захисником ОСОБА_2 та самого ОСОБА_2 , які підтримали апеляційну скаргу, з викладених у ній підстав, Вінницький апеляційний суд Вінницької області вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 10.06.2020 року підлягає до задоволення, а щодо апеляційної скарги, то вона до задоволення не підлягає, з огляду на наступне.

Відповідно до положення ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлене неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.2 та 3 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Розглядаючи справу та притягуючи ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції взяв до уваги пояснення ОСОБА_2 , який вказував, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння та не відмовлявся від проходження огляду на виявлення такого стану; його захисника - адвоката Павенського Б.В., який наполягав на поясненнях ОСОБА_2 , додавши, що той вимагав щоб у нього у лікарні відібрали біологічні зразки для дослідження, що не було зроблено , а отже, - це не відмова ОСОБА_2 від проходження медичного огляду, яка є підставою для відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП; свідка ОСОБА_4 , дружини ОСОБА_2 , яка теж наголошувала, що чоловік не перебував у стані алкогольного сп`яніння та, при цьому, вважав, що наявність складу адміністративного правопорушення та вина ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №202820 від 05 квітня 2020 року, висновком КП ВОНД «Соціотерапія» №1061 від 05.04.2020, рапортом, відеозаписом, з чим повністю погоджується суд апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №202820 від 05 квітня 2020 року вбачається, що водій ОСОБА_2 05.04.2020 о 12:10 год. в м. Вінниці по вул. Аграрна, 41, керував транспортним засобом OPEL Corsa, д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога, висновок №1061, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, у зв`язку з чим складено протокол. (а/с2).

Те, що ОСОБА_2 , як водій автомобіля OPEL Corsa, д.н.з. НОМЕР_2 ,05 квітня 2020 року 0 12 год. 10 хв був зупинений працівниками ДПП у м. Вінниця на вул. Аграрній; при цьому він мав хитку ходу та не чітку мову, підтверджується відеозаписом з нагрудної камери відеоспостереження працівників ДПП на а/с27. З цього відеозапису також слідує, що ОСОБА_2 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння з використанням технічних засобів на місці його виявлення поліцейськими та погодився їхати в КП ВОНД «Соціотерапія».

З висновку медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 05.04.2020 року на а/с 3, наданого лікарем ОСОБА_5 . КП ВОНД «Соціотерапія» слідує, що ОСОБА_2 05.04.2020 року був направлений у даний медичний заклад на огляд інспектором взводу №1 роти №4 БУПП у Вінницькій області ОСОБА_6 і у присутності працівника поліції ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду за допомогою алкотесту 6820.

З того ж відеозапису на а/с 27 видно, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, яке полягало у тому, що він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, працівник поліції ознайомлював ОСОБА_2 зі змістом протоколу, проте ОСОБА_2 не заперечував своєї відмови.

І лише у судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_2 , як особа, яка притягується до адміністративної відповідальності у присутності свого захисника, пояснював, що він не відмовлявся від проходження огляду у медзакладі, а просив щоб у нього взяли зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження, що не було зроблено.

Проте такі пояснення нічим не підтверджуються та спростовуються вищевказаною поведінкою ОСОБА_2 , зафіксованою нагрудною камерою поліцейського.

Більше того, у судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 вказав, що він не довіряв технічним засобам, через те, що його захисна маска була оброблена спиртом у зв`язку з коронавірусом, що могло бути неправильно сприйнято.

Такі пояснення ніяким чином не спростовують вини ОСОБА_2 , оскільки їхній зміст суперечить захисним вимогам, передбаченим запровадженими карантинними правилами у зв`язку з вказаною епідемічною хворобою та є вимислом для уникнення відповідальності.

У п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, вказано, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до частини першої статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N1103 огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Пунктом 6 вказаного Порядку передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. (п. 8 Порядку).

При цьому, апеляційний суд погоджується з думкою суду першої інстанції, що факт відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду у визначеному законом порядку повністю підтверджується вищевказаним доказами, які були місцевим судом досліджені та взяті до уваги, тому відсутність свідків у протоколі не спростовує вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП такого, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. (ст. 252 КУпАП).

Саме так діяв суд першої інстанції, вирішуючи дану адміністративну справу та притягуючи ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Що ж до посилання суду на рапорт, як на доказ, то воно лише формальне, без наведення змісту рапорту та зазначення ким він написаний, а отже, не впливає на законність оскаржуваної постанови.

Доводи апеляційної скарги про скасування адміністративної відповідальності водіїв транспортних засобів за ст. 130 КУпАП, що виключає притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за інкриміноване адміністративне правопорушення з посиланням на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року, не відповідають діючому законодавству, виходячи з наступного.

1 липня 2020 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" №2617-VIII від 22.11.2018, яким було доповнено КК України ст. 286-1 (Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції).

Разом з тим, Законом України від 17 червня 2020 року №720-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав законної сили 03 липня 2020 року, внесені зміни до Закону №2617-VIII, а саме, згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону №720-ІХ: у пункті 1 розділу І Закону № 2617-VIII виключено підпункт 4, який запровадивши нову редакцію ст. 130 КУпАП та виключив адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом у стані сп`яніння - відтак відновлена адміністративна відповідальність за ці дії; у пункті 2 Розділу І Закону № 2617-VIII виключено підпункт 171, який доповнивши КК України ст. 286-1 криміналізував відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані сп`яніння - відтак відбулась декриміналізація цих дій.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують постанову суду першої інстанції, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду- без змін, в силу ст. 294 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 294, 130 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 10 червня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 10 червня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Дана постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду: В.С. Марчук