ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/957/20 Справа № 204/2831/20 Суддя у 1-й інстанції - Некрасов О. О. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 09 липня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 44-3, 173 КУпАП, накладено остаточне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., та стягнуто судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.,

за участю:

особи, що притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника особи, що притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 09 липня 2020 року ОСОБА_1 30 квітня 2020 року о 22 год. 45 хв. за адресою вул. В.Антоновича, буд. 87«б» в м. Дніпрі, супермаркет АТБ, перебував в громадському місці без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема распіратора або захисної маски, у тому числі виготовлених самостійно, чим порушив вимоги підпункту 1 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року за № 211, за що передбачена відповідальність за ст.44-3 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 30 квітня 2020 року о 22 год. 45 хв., перебуваючи в приміщенні магазину АТБ, що розташовано за адресою: м. Дніпро, вул. В.Антоновича, буд. 87«б», здійснив дрібне хуліганство, а саме: ображав нецензурною лайкою ОСОБА_3 , чим порушив громадський порядок і спокій громадян, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції в частині визнання його винуватим за ст. 44-3 КУпАП скасувати та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а в частині визнання його винуватим за ст. 173 КУпАП скасувати та закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги вказує, що до приміщення магазину він зайшов з одягнутою захисною маскою. Після того, як він вийшов з магазину, на нього почав лаяти та кидатися собака, якого він з метою самозахисту відштовхнув ногою. У цей момент з магазину вийшов ОСОБА_3 , який почав кричати на нього, у тому числі нецензурною лайкою за те, що він нібито накинувся на його собаку. Після цього ОСОБА_1 вирішив піти звідти, але ОСОБА_4 покликав своїх знайомих, які стояли неподалік, що б ті затримали його. Вони підбігли до нього і схопили за руки та почали всі гуртом бити його по обличчю, тримаючи за руки. Зазначає, що під час вказаної бійки з нього зірвали захисну маску. Його слова про те, що його побили і що в магазині він був у захисній масці, яка валялася неподалік, працівники поліції не взяли до уваги і не перевірили. Звертає увагу, що протоколи про адміністративні правопорушення йому для ознайомлення не надавалися. Вказує, що всі особи, які є свідками у цій справі є пов`язаними між собою особами, а саме родичами та давніми знайомими потерпілого, у зв`язку з чим їх свідчення не можна вважати достатніми та достовірними доказами у справі. Свідчення ж свідка ОСОБА_3 вважає такими, що не відповідають дійсності. Посилається на те, що собака був залишений ОСОБА_3 та його дружиною у громадському місці без намордника та без догляду, чим створили загрозу безпеці людей та порушили вимоги законодавства. Вказує, що в магазині він був у масці, ні з ким не лаявся і нікого не чіпав, що могли б засвідчити відеокамери з магазину АТБ, які поліцейські не долучили як докази. Звертає увагу, що працівники поліції не забезпечили йому допомогу адвоката під час адміністративного затримання, що є обов`язковим. Суд першої інстанції необґрунтовано відхилив факт його знаходження у стані необхідної оборони, коли він лаявся нецензурною лайкою. Зазначає, що поліція долучила до матеріалів справи відео з бодікамери одного поліцейського, хоча в рапорті зазначено про три камери, що не дає повної картини подій. Також вказує, що протоколи поліцейських були складені з порушеннями вимог КУпАП.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Вказаних вимог закону під час розгляду даної справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції було дотримано.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 44-3, 173 КУпАП, є таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення, складеними уповноваженими особами з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; рапортами поліцейських; заявою ОСОБА_5 , в якій останній просить притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за побиття собаки, висловлення нецензурною лайкою та перебування у громадському місці без захисної маски на обличчі у період карантину; поясненнями допитаних у судовому засіданні суду першої інстанції потерпілого ОСОБА_3 , свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ; відеозаписом з бодікамери поліцейського; а також іншими наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 44-3, 173 КУпАП.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, а також пояснень потерпілого ОСОБА_3 , свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , наданих під час допиту у суді першої інстанції, по справі не вбачається.

Згідно ст. 173 КУпАП дрібне хуліганство - це нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. При цьому такі дії мають вчинятися безпричинно, з неповаги до громадського порядку і спокою громадян.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

При цьому такі дії мають вчинятися безпричинно, з неповаги до громадського порядку і спокою громадян.

Положеннями ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширення на території України гострої респіраторної хвороби «COVIN -19» (зі змінами та доповненнями), яка передбачає, що на всій території України діє карантин.

Згідно п.п. 1 п. 2 зазначеної постанови заборонено з 6 квітня 2020 року до 11 травня 2020 року перебування в громадських місцях без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, у тому числі виготовлених самостійно.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та його захисник, зокрема, не заперечують факту перебування ОСОБА_1 у громадському місці без вдягнутого засобу індивідуального захисту, а саме захисної маски.

Зазначене також підтверджується наданими у суді першої інстанції поясненнями свідка ОСОБА_7 , яка зазначила, що ОСОБА_1 був без захисної маски.

Крім того, відповідно до відеозапису ОСОБА_1 за запитання працівника поліції про наявність захисної маски зазначає, що в нього її немає.

Таким чином, не дотримавшись передбачених заборон, ОСОБА_1 порушив встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» правила, а тому в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Доводи в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_1 не було вручено копії протоколів про адміністративні правопорушення та не було надано протоколи для ознайомлення, спростовуються самими протоколами, відповідно до яких у відповідних графах, а саме «Другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення отримав», стоїть підпис ОСОБА_1 з зазначенням дати отримання другого примірника, а також дослідженим в судовому засіданні відеозаписом з бодікамери поліцейського, відповідно до якого ОСОБА_1 неодноразово на його прохання було надано протоколи про адміністративні правопорушення для ознайомлення.

Щодо стверджень в апеляційній скарзі про незабезпечення ОСОБА_1 адвокатом суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Складання протоколів про адміністративне правопорушення є лише реєстрацією факту та подій, які відбувалися, а відомості, які містяться в протоколі відповідно до ст. 251 КУпАП є доказами по справі про адміністративне правопорушення. Розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 44-3 КУпАП та ст. 173 КУпАП, належать до компетенції суду.

Як слідує з матеріалів справи судом першої інстанції ОСОБА_1 та його захиснику було надано достатній час для ознайомлення з матеріалами справи та підготовки до судового розгляду справ та захисту, що підтверджується клопотаннями адвоката Кодалова О.В. від 26 травня 2020 року про ознайомлення з матеріалами справи та диском.

Крім того, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності перебування ОСОБА_1 у стані необхідної оборони, оскільки його життю та здоров`ю на момент вчинення ним адміністративних правопорушень нічого не загрожувало, з боку собаки нападу на нього не було, оскільки вона знаходилась від нього на відстані приблизно трьох метрів, а його зухвала поведінка, нецензурна лайка в громадських місцях свідчить про спрямованість умислу на хуліганство. Внаслідок же дій ОСОБА_1 було порушено громадський порядок та спокій громадян з мотивів явної неповаги до суспільства.

Що стосується зазначених в апеляційній скарзі доводів про побиття ОСОБА_1 потерпілим та іншими особами, слід зазначити наступне.

З наявного в матеріалах справи відеозапису слідує, що у ОСОБА_1 йшла кров з носу, разом з тим, будь-які інші тілесні пошкодження відсутні.

Крім того, відповідно до пояснень потерпілого ОСОБА_3 після того, як він повідомив ОСОБА_1 про виклик поліції, він пішов оплатити покупки, а ОСОБА_1 втік, тому він пішов його розшукувати та побачив в районі спорткомплексу «Локомотив», де ОСОБА_1 затримали три дівчини, які були присутні під час даних подій в супермаркеті. На той час коли він підійшов до ОСОБА_1 в нього вже був розбитий ніс. Хто ОСОБА_1 розбив ніс, він не бачив. Можливо ОСОБА_1 впав, коли втікав, оскільки останній в той час був в дуже нетверезому стані. Він допоміг дівчатам привести ОСОБА_1 до супермаркету АТБ та дочекатися поліції. При цьому ОСОБА_1 постійно намагався втекти.

Допитана судом першої інстанції свідок ОСОБА_6 надала аналогічні пояснення.

Також, як слідує з матеріалів справи, правопорушення вчинені ОСОБА_1 30 квітня 2020 року о 22 год. 45 хв., працівники поліції прибули на виклик 30 квітня 2020 року о 23 год. 06 хв., що підтверджується відеозаписом з бодікамери поліцейського, тоді як відповідно до талону повідомлення єдиного обліку № 10033 ОСОБА_1 звернувся з заявою про те, що 01 травня 2020 року приблизно о 00 год. 10 хв. невідома особа спричинила йому тілесні ушкодження.

З огляду на викладене, на переконання суду апеляційної інстанції, доводи ОСОБА_1 та його захисника про побиття ОСОБА_1 потерпілим та його знайомими спростовуються матеріалами справи та під час апеляційного перегляду стороною захисту не надано доказів на підтвердження зазначених тверджень.

Також, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав сумніватися в достовірності показань потерпілого ОСОБА_3 , свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , вони є логічними, послідовними і узгодженими як між собою, так і з іншими письмовими доказами у справі. Мотивів для обмови потерпілим та свідками ОСОБА_8 суд не встановив і такі мотиви не містяться в апеляційній скарзі, а тому доводи в цій частині є необгрунтованими.

Крім того, сам ОСОБА_1 не заперечував факту побиття собаки та висловлювання нецензурною лайкою в бік потерпілого.

В матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколів про адміністративні правопорушення. Дії працівників поліції відповідали приписам нормативно-правових актів України, зокрема, Закону України «Про дорожній рух», Закону України «Про Національну поліцію» та Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Перевірені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 44-3, 173 КУпАП, ґрунтується на належних і допустимих доказах.

Доводи в апеляційній скарзі про те, що в діях ОСОБА_1 відсутні склади адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 44-3, 173 КУпАП, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю, є безпідставними.

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції. Не надано таких доказів і під час апеляційного розгляду справи.

Разом з цим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, суд не в повній мірі дотримався вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Згідно з ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин та враховуючи, що наряду з пандемією COVID-19 у країні складна економічна ситуація, ОСОБА_1 порушив умови карантину вперше, його дії носили короткочасний характер та не завдали шкоди іншим особам, за місце роботи характеризується позитивно, вважаю, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, чого буде достатньо для забезпечення виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції відповідно до ст. 294 КУпАП має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

У зв`язку з скасуванням оскаржуваної постанови в частині накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП та винесенням нової постанови судом апеляційної інстанції необхідно зазначити про наступне.

Як слідує з матеріалів справи адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, ОСОБА_1 вчинено 30 квітня 2020 року, справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 надійшла до апеляційного суду 27 липня 2020 року,

Відповідно до положень ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією.

Згідно із п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що на час розгляду апеляційної скарги, а саме 13 серпня 2020 року, пройшли передбачені ст. 38 КУпАП строки накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Враховуючи зазначене провадження у справі за ст. 173 КУпАП підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи та прийняття постанови про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

З огляду на викладене, апеляційна скарга особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 09 липня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 44-3, 173 КУпАП скасувати.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, оголосити ОСОБА_1 усне зауваження, а провадження у справі за ст. 44-3 КУпАП закрити.

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

На підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КупАП закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот