Провадження № 3/537/33/2020
Справа № 537/4750/19
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.01.2020 суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області Фадєєва Світлана Олександрівна, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з БПП у м. Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно повідомлення з Державної фіскальної служби від 05.11.2019 відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків відсутні, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

28.10.2019 о 01 год. 10 хв. по вул. Першотравневій, 37а в м. Кременчуці водій ОСОБА_1 керував автомобілем Opel Omega, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість мови, вираження тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків.

Адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 надійшов на адресу суду 01.11.2019. ОСОБА_1 неодноразово викликався у судові засідання для розгляду вищевказаного адміністративного матеріалу. Так, ОСОБА_1 направлялися судові повстки про його виклик у судове засідання на 13.11.2019, 05.12.2019, 23.12.2019, 13.01.202 за адресою, вказаною ним у протоколі про адміністративне правопорушення: АДРЕСА_1 , однак останній у судові засідання не з`явився, на адресу суду повернулися конверти з відміткою Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення».

З метою повного та всебічного розгляду справи судом направлявся запит до Чугуївської міської ради щодо надання відомостей про місце реєстрації ОСОБА_1 За інформацією відділу реєстрації місця проживання Чугуївської міської ради ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Також ОСОБА_1 повідомлявся про необхідність явки в судове засідання на 13.01.2020 та 28.01.2020 за телефоном, зазначеним ним у протоколі про адміністративне правопорушення, що підтверджується телефонограмами, наявними в матеріалах справи. Однак, ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився.

Таким чином, судом були вжиті всі можливі заходи для виклику ОСОБА_1 у судові засідання.

Статтею 277 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи. Згідно статті 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено у справах про адміністративні правопорушення, підвідомчих суду (судді), не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

З огляду на те, що ОСОБА_1 достовірно знав, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, який розглядається судом, що підтверджується, окрім вказаного протоколу, дослідженим судом відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, долученим до матеріалів справи, не подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю його явки в судове засідання з поважних причин, не отримує численні повістки за вказаною ним же адресою та за адресою реєстрації, не з`явився в судове засідання, суд оцінює таку процесуальну поведінку як направлену на умисне, безпідставне затягування розгляду справи з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст.38 КУпАП, що суперечить загальноправовому принципу добросовісності.

Принцип добросовісності передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. У суб`єктивному значенні добросовісність може розглядатися як усвідомлення суб`єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов`язків. Добросовісність при реалізації прав і повноважень втілюється у неприпустимості зловживання правом, яку зазвичай виводять із конституційних положень, згідно з якими здійснення прав та свобод людини не повинне порушувати права та свободи інших осіб; заборони обходу закону, тобто ухилення від застосування обов`язкового правила шляхом використання легального засобу, але з негативними намірами, при цьому обхід закону передбачає свідоме створення суб`єктами права певного фактичного складу (чи утримання від його створення) з метою забезпечити щодо себе дію одного правового припису та/чи не допустити дію іншого.

Посилання на принцип добросовісності було використане Конституційним Судом України при винесенні рішення у справі про охоронюваний законом інтерес (від 1 грудня 2004 р. № 18-рп/2004), в якому визначено, що добросовісність, як загальноправовий принцип, є одним з критеріїв для визначення того, чи є будь-який інтерес «охоронюваним законом», тобто самостійним об`єктом судового захисту. В Рішенні Конституційного суду України від 02.11.2004 р. № 15-рп-2004 у справі № 1-33/2004 (справа про призначення судом більш м`якого покарання) зазначено, що справедливість як одна з основних засад права - є вирішальною у визначенні права як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Як правило, справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в однаковому юридичному масштабі поведінки і в пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи. При розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, Законом не встановлено обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Суд позбавлений права у разі ухилення від явки до суду на виклик судді цю особу піддати приводу органом внутрішніх справ.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи, що мало місце з боку учасника процесу, нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. (ст.1 КУпАП).

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність в тому числі за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується дослідженими в суді доказами в їх сукупності.

Так, згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , що долучені до матеріалів справи, медичний працівник повідомив його про позитивний результат на стан наркотичного сп`яніння одного із видів аналізів.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пояснили, що вони є співробітниками ПП «Явір 2005». 28.10.2019 під час виконання своїх обов`язків були зупинені працівниками патрульної поліції, які попросили їх бути свідками при складанні протоколу відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП. Вказали на те, що ОСОБА_1 вів себе неадекватно, погодився проїхати в Кременчуцький обласний наркологічний диспансер, але потім в їх присутності відмовився від проходження повного огляду на визначення стану сп`яніння, причин відмови не вказував.

Також винуватість ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 038753, з якого в тому числі вбачається, що особу порушника встановлено за водійськими правами, належними йому; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння як на місці вчинення правопорушення, так і у медичному закладі; рапортом інспектора роти № 3 БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області Архіпова В.; висновком Кременчуцького обласного наркологічного диспансеру щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.10.2019, згідно якого видати висновок немає можливості через відмову ОСОБА_1 від огляду та здачі аналізів.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної відеокамери поліцейського вбачається факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду в медичному закладі в присутності двох свідків. При складенні даного протоколу працівниками поліції роз`яснено ОСОБА_1 його права та наслідки відмови від проходження огляду.

Під час накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, згідно ч. 2 ст. 33 КУпАП не враховуються, а тому в разі встановлення вини особи суддя лише накладає адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що буде достатнім для запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ч. 1 ст. 130, 283, 284 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір, суддя, -

постановив:

Визнати винуватим ОСОБА_1 , згідно повідомлення з Державної фіскальної служби від 05.11.2019, відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків відсутні, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. 00 коп. (десять тисяч двісті грн. 00 коп.) в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф підлягає добровільній сплаті протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу в розмірі 20 400 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , згідно повідомлення з Державної фіскальної служби від 05.11.2019, відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків відсутні, на користь держави 420 грн. 40 коп. судового збору.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом 10 днів з моменту винесення постанови.

Суддя: Світлана Олександрівна Фадєєва