г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2101/20
Номер провадження 3/213/789/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2020 року м. Кривий Ріг

Суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Попов В.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює складачем поїздів 4 розряду в залізничному цеху в Бригаді з організації руху потягів ПРАТ "ІНГЗК", проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 415794 від 23.05.2020 року (далі - Адміністративний протокол), водій ОСОБА_1 23.05.2020 року об 10 годині 08 хвилин в м. Кривий Ріг, Інгулецький район, по вул. Нєдєліна, 28, керував транспортним засобом «АЗЛК М2140» днз НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей, що погано реагують на світло, явно виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість, від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння, а також перебування під дією лікарських препаратів, відмовився по дорозі до мед.закладу у присутності двох свідків, зафіксовано на відеореєстратор та бодікамеру АЕ 00274, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не підтвердив обставини, викладені в Адміністративному протоколі, свою вину не визнав. Пояснив, що він офіційно працює складачем поїздів в залізничному цеху в бригаді з організації руху потягів і на момент його зупинки він їхав з роботи, з нічної зміни з 22 на 23 травня. Перед початком роботи передбачена обов`язкова перевірка на стан сп`яніння будь-якого, алкогольного чи наркотичного, оскільки його робота дуже відповідальна і пов`язана з організацією руху потягів. Отже, у разі виявлення у нього ознак будь-якого сп`яніння, його просто не буде допущено до роботи. Про його медичний огляд та допуск до роботи ставиться відповідний запис у спеціальному журналі медичних оглядів. 22 травня 2020 року йому було проведено медичний огляд, ніяких ознак ніякого сп`яніння встановлено не було і його допустили до роботи о 20 годині і він працював до 08 години ранку 23 травня. Після роботи він разом з матір`ю ОСОБА_2 , яка працює в цій же зміні контролером ОТК, сів у свій автомобіль та поїхав додому, де висадив мати, а сам заїхав до магазину автомобільних запчастин "Самара", щоб купити підшипник, оскільки його автомобіль потребував деякого ремонту. Проте до магазину він не доїхав майже 300 метрів, оскільки був зупинений поліцейським автомобілем. Поліцейський повідомив, що причиною зупинки стала інформація про те, що автомобілем "москвич" красного кольору керує особа в стані наркотичного сп`яніння та попросив всі водійські документи. Він їх надав і поліцейський попросив вийти з автомобіля, а коли він вийшов, зразу сказав, що вбачає у нього ознаки наркотичного сп`яніння - виражене тремтіння пальців рук та зіниці очей, що не реагують на світло. Це його здивувало, оскільки ні руки, ні очі поліцейський у нього не перевіряв. При цьому, будучи впевненим у своїй тверезості, він відверто сказав, що може пройти тест, оскільки він його проходив вже до цього на роботі. На місті поліцейський йому не пропонував пройти тест, вказав, що необхідно їхати до лікарні. Він погодився, сів у поліцейський автомобіль і вони поїхали. Він запитав куди саме вони їдуть і скільки часу це займе. Поліцейський повідомив, що їдуть вони у м. Кривий Ріг в психоневрологічний диспансер і це займе не менше ніж 3 години. Почувши таке, він відмовився їхати далі, оскільки з м. Інгулець до м. Кривого Рогу велика відстань і він просто фізично не витримав би 3 години їхати та проходити тест - після повної нічної зміни його організм просто виключався і він нічого з цим не міг подіяти. На його думку поліцейський діяв формально та незаконно, по-перше йому не зрозуміла до цього часу причина його зупинки - те, що повідомив поліцейський можна сказати будь-якому водію, на будь-якому автомобілі, також поліцейський не зробив ніяких дій по встановленню у нього ознак сп`яніння, а зразу звинуватив його в тому, що бачить у нього ознаки наркотичного сп`яніння, що також на його думку не відповідає закону. Крім того, поліцейський не з`ясовував інші обставини, де і ким він працює, не з`ясував та не врахував те, що він перед роботою проходить обов`язковий огляд на стан сп`яніння, не взяв до уваги те, що він не добре себе почував, оскільки відпрацював 12 повних годин нічної зміни та ледве стояв на ногах, про що він повідомляв поліцейському. Він проживає разом з матір`ю та молодшим братом ОСОБА_3 , які разом з ним працюють в одному цеху та в одну зміну через те, що він єдиний в сім`ї керує автомобілем і доставляє себе та своїх рідних на роботу, оскільки по іншому вони на роботу так просто не попадуть через відстань та відсутність нормального перевезення громадським транспортом. Отже, позбавлення прав керування позбавить його сім`ю права на нормальне життя та працю. При цьому, він не вживає ні наркотик, ні алкоголь і постійно проходить медогляд на стан сп`яніння. На підтвердження цього просить долучити до матеріалів справи довідку з місця роботи, копію журналу медогляду, який підтверджує те, що 22 травня 2020 року перед нічною зміною він пройшов медогляд і був допущений до роботи, ніякого стану сп`яніння у нього встановлено не було, після чого він відпрацював 12 годин. Також просить допитати його мати в якості свідка на підтвердження зазначених обставин.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила, що ОСОБА_1 є її старшим сином, проживає разом з нею та молодшим братом ОСОБА_3 . Вони втрьох працюють на одному підприємстві ПРАТ "ІНГЗК", вона працює контролером, ОСОБА_1 складачем поїздів, а молодший син - черговим електриком. Працюють вони всі втрьох в одну зміну і це пов`язано з тим, що ОСОБА_1 керує автомобілем та доставляє всіх на роботу, оскільки по іншому на роботу добиратись дуже важко. Її син ОСОБА_1 не вживає ні алкоголь, ні наркотик, при цьому постійно проходить медогляд на роботі і якщо б він щось таке вживав - його б не допустили до роботи і взагалі б звільнили з роботи, так як його професія дуже відповідальна і пов`язана з рухом поїздів. 22 травня 2020 роки вони як і завжди втрьох поїхали на роботу в нічну зміну на автомобілі, яким керував старший син ОСОБА_1 . Оскільки вони працюють в одному цеху, їй достовірно відомо те, що ОСОБА_1 перед зміною пройшов медогляд та був допущений до роботи, потім відпрацював 12 годин і після цього вона разом з ним поїхали додому, а молодший син ще залишився в цеху. Коли вони приїхали додому, син сказав, щоб вона йшла додому, а він заїде купить підшипник до автомобілю, бо його необхідно замінити. На підтвердження своїх показань свідок надала службовий НОМЕР_2 з місця роботи.

Заслухавши ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали адміністративної справи, давши їм належну та всебічну оцінку у сукупності, приходжу до висновку, що провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за наступними підставами.

Законодавство, яким керувався суддя.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

У КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування особою транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 254 КУпАП, провчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог статті 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про національну поліцію", у своїй діяльності поліція керується Конституцією України,міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про національну поліцію", поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.ч. 1-3 статті 7 Закону України "Про національну поліцію", під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції. Здійснення заходів, що обмежують права та свободи людини, має бути негайно припинене, якщо мета застосування таких заходів досягнута або немає необхідності подальшого їх застосування.

Відповідно до ч. 1 статті 8 Закону України "Про національну поліцію", поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Суддею встановлені наступні порушення закону з боку поліцейського:

І. У статті 35 Закону України "Про національну поліцію" міститься вичерпний перелік підстав, за якими поліцейський може зупиняти транспортні засоби:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

В другій частині цієї статті зазначається, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Таким чином, право на зупинення водія обмежується законом, в якому чітко визначені підстави для зупинки та дії поліцейського після зупинки.

Проте, як показує відеозапис з боді-камери поліцейського зазначені вимоги законодавства були ним проігноровані. Після зупинки автомобіля під керуванням водія ОСОБА_1 поліцейський повідомив, що причиною зупинки є пункт 3 статті 35 Закону України "Про національну поліцію", а саме (буквально, мовою оригіналу): "...якщо є достатність підстав вважати, що водій даного транспортного засобу вчиняє адміністративне правопорушення або має намір вчинити адміністративне або кримінальне правопорушення, розумієте, про що я кажу? Звернулись небайдужі громадяни, які повідомили що, не кажу що ваш автомобіль, але москвич червоного кольору, їх здається на Інгульці три чи чотири автомобіля, може керувати транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння" (відеофайл з самого початку).

Аналізуючи вимоги чинного законодавства та вищевказані дії поліцейського суддя знаходить, що поліцейський зупинив водія ОСОБА_1 не на підставі діючого законодавства.

По-перше, поліцейський повідомив водію такий зміст, якого не існує у зазначеній нормі закону. В пункті 3 частини 1 статті 35 Закону України "Про національну поліцію" взагалі не зазначається про "достатність підстав вважати, що водій транспортного засобу вчиняє адміністративне правопорушення або має намір вчинити адміністративне або кримінальне правопорушення", а зазначається про наявність інформації, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, а також якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

По-друге, закон зобов`язує поліцейського поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у статті 35 Закону України "Про національну поліцію".

Як показує відеозапис з боді-камери, поліцейський проігнорував такий обов`язок, обмежившись формальним цитуванням норми закону невірного змісту та посиланням на небайдужих громадян які повідомили що (буквально/мовою оригіналу): "москвич червоного кольору... може керувати транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння". Таке повідомлення поліцейського є не тільки повністю граматично не зрозумілим ні для водія, ні для судді, оскільки є очевидним для кожного, що транспортний засіб москвич (червоного кольору) не може керувати том і не може бути в стані наркотичного сп`яніння, таке повідомлення не відповідає вищевказаному закону і у такому вигляді розцінюється як формальна причина з боку поліцейського для його подальших вимог. Якщо дійсно було повідомлення громадян то поліцейському нічого не заважало виконати свій обов`язок і під час інформування водія детально описати - день та час звернення цих громадян, форма звернення - особисто чи за службовою лінією зв`язку 102 (що в подальшому можна було б перевірити), детальний опис звернення - його зміст, з якого випливає, що водій даного транспортного засобу причетний до вчинення адміністративного правопорушення, а саме вживання наркотичних засобів. Неповідомлення таких загальних даних при їх наявності, а посилання на невідомих осіб, які у невідомий день та час звернулись невідомим чином невідомо куди зі слів яких хтось може керувати москвичем червоного кольору в стані наркотичного сп`яніння не може сприйматись як законна підстава для зупинки конкретного автомобіля, оскільки очевидно вказує на відсутність конкретної інформації.

Такі дії поліцейського порушують вимоги ч. 1 статті 8 Закону України "Про національну поліцію" і сприймаються, як незаконні.

ІІ. Крім того, відповідно до пункту 2 розділу І "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пункт 3 розділу І зазначеної Інструкції визначає, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пункт 4 розділу І зазначеної Інструкції визначає, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно пункту 6 розділу І зазначеної Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).

Згідно пункту 7 розділу І зазначеної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

Згідно пункту 12 розділу ІІ зазначеної інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Виходячи із змісту вищевказаної Інструкції, суддя знаходить, що законом чітко визначена процедура виявлення поліцейським ознак сп`яніння у водія, а також процедура подальшого огляду водія, якщо ці ознаки були виявлені. Так, закон прямо вказує, що поліцейський самостійно на місці зупинки транспортного засобу встановлює у водія транспортного засобу наявність чи відсутність ознак стану сп`яніння - алкогольного, наркотичного чи іншого, а у разі їх встановлення водію повідомляється які саме ознаки і якого саме сп`яніння були у нього встановлені і далі, на підставі встановлених ознак поліцейський пропонує водію пройти медичний огляд на підтвердження чи спростування стану сп`яніння. Якщо були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння закон прямо зобов`язує поліцейського запропонувати водію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. У разі, якщо виявлені ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння або водій не погодився з результатами проведеного огляду на місці зупинки водію пропонується пройти огляд в медичному закладі.

Проте, доданий до матеріалів справи відеозапис свідчить про те, що поліцейський повністю проігнорував встановлені законом правила.

Як показує відеозапис (відеофайл ), після зупинки транспортного засобу поліцейський попросив водія надати документи для перевірки, які водій надав, залишаючись при цьому в автомобілі. Отримавши документи поліцейський просить вийти водія та запитує його, як він себе почуває, на що водій вказує, що не дуже, оскільки він з нічної зміни, після чого поліцейський повідомляє, що він вбачає у водія явне виражене тремтіння пальців рук та зіниці очей, які погано реагують на світло.

Оцінюючи вказаний відеодоказ, суддя знаходить, що поліцейський не вчинив жодної дії по встановленню/виявленню ознак сп`яніння - після виходу ОСОБА_1 з автомобілю, поліцейський ні у який спосіб не перевіряючи пальці рук ОСОБА_1 та реакцію його очей на світло, повідомляє йому про зазначені ознаки, при цьому на ОСОБА_1 був надягнутий капелюх (бейсболка) з довгим козирком, який закривав вільний доступ до його обличчя, а саме: очей. У свою чергу, з того відеозапису, який наданий в якості доказу до матеріалів справи є очевидним, що всі рухи ОСОБА_1 повністю нормальні та не викликають жодного сумніву.

За таких обставин, мова про те, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння йти не може, такі доводи поліцейського залишились не підтвердженими доказами, спростовуються вказаним відеозаписом і суддею до уваги не беруться. Таким чином, вимога поліцейського до водія їхати до медичного закладу для встановлення алкогольного чи наркотичного сп`яніння при тих обставинах, які було достовірно встановлені під час розгляду справи є незаконною та безпідставною, про що зазначено вище.

За відсутністю прямих доказів на підтвердження викладених в протоколі та інших письмових матеріалів справи обставин суддя не бере до уваги зазначені письмові матеріали справи, які оцінюються як формальні дії поліцейського по складанню цих матеріалів.

Далі, доданий до матеріалів справи відеозапис показує, що водій ОСОБА_1 повідомляє поліцейського, що може пройти тест, після чого поліцейський вказує йому закрити автомобіль, а водій запитує дозвіл від`їхати на автомобілі в інше місце, у двір будинку, на що поліцейський дає згоду. Враховуючи вищевказану позицію поліцейського до водія, його дії є не зрозумілими і такими, що не відповідають закону.

Так, відповідно до частини 1 статті 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.

Така вимога в законі - відсторонення від керування є зрозумілою забороною, оскільки в іншому випадку виникає очевидний ризик для всіх інших громадян, транспортних засобів тощо, а також для самого водія настання дорожньо-транспортної пригоди, отримання тілесних ушкоджень, завдання матеріальної шкоди тощо.

Як показує відеозапис (відеофайл , наприкінці) поліцейський, за позицією якого він має підстави вважати, що водій ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння без заперечень дає йому дозвіл сісти за кермо автомобіля та керувати ним і від`їхати в інше місце, при цьому, у разі, якщо цей автомобіль створює перешкоду у русі, його можна без особливих зусиль відкотити на узбіччя без керування ним. З огляду на місцевість, в межах якої розташований вказаний автомобіль - це територія житлових будинків та прилеглих до них територій по АДРЕСА_2 , де звісно можуть пересуватись громадяни, у тому числі похилі за віком, а також малолітні діти, можуть знаходитись інші транспортні засоби та елементи вуличної архітектури - забори, дитячі площадки, електричні опори, лавочки тощо, які мають матеріальну цінність.

Отже, надання поліцейським беззаперечного дозволу на керування транспортним засобом тій особі, відносно якої у нього є підстави вважати, що вона перебуває у стані наркотичного сп`яніння черговий раз підтверджує формальний підхід поліцейського і фактичну відсутність у водія ОСОБА_1 будь-яких ознак сп`яніння, що було очевидним і для самого поліцейського, який дозволив йому керування автомобілем, оскільки не вбачав ризику.

У свою чергу, суддею встановлено, що ОСОБА_1 , згідно довідки № 106 від 21 липня 2020 року з ПРАТ "ІНГЗК" дійсно працює на підприємстві з 19 липня 2016 року по теперішній час на посаді складача поїздів 4 розряду в структурному підрозділі залізничний цех/служба зовнішнього транспорту/бригада з організації руху потягів.

Крім того, згідно Журналу щозмінного передрейсового та післярейсового медичних оглядів водіїв за формою № 137-2/О, затвердженої форми МОЗ України, міністерствами внутрішніх справ та Юстиції України, ОСОБА_1 22.05.2020 року пройшов огляд на стан сп`яніння та був допущений до роботи.

На увагу заслуговує і пояснення ОСОБА_1 про те, що він на момент спілкування з поліцейським мав очевидну природну втомленість, оскільки відпрацював 12 годин нічної зміни, що підтверджено вищевказаними документами з місця роботи ОСОБА_1 та показаннями свідка і під час руху до лікарні, відчувши непереборну потребу організму до сну та дізнавшись, що вся поїздка займе три години, відмовився їхати туди лише з однієї причини - неможливість контролювати наступаючий сон. Такі обставини, разом з тим, що ОСОБА_1 сам запропонував поліцейському пройти тест і поїхав до медичного закладу ставлять під сумнів позицію поліцейського про відмову ОСОБА_1 в порушення пункту 2.5 ПДР України їхати до лікарні, а вказують на настання у особи таких обставин фізіологічного стану організму, які вона не мала змоги контролювати.

Відповідно до правил статті 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди зобов`язані застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права. У свою чергу ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства". Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

З урахуванням вищенаведеного, спираючись на норми чинного законодавства України та практику Європейського суду з прав людини суд знаходить, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є не доведеною, обставини, викладені в адміністративному протоколі не підтвердженими доказами тому підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності немає за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю при відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 245, 251, 266, 268, 280, 283, 284, 285 КУпАП України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.В.Попов.