ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/5989/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" серпня 2020 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Мицик Ю.С., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 173 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 079768 від 20.07.2020, ОСОБА_1 , 20.07.2020 о 20 год. 00 хв., перебуваючи в громадському місці біля будинку № 69 по вул. Драгоманова, висловлювався нецензурною лайкою в адресу перехожих, чим порушував спокій та громадський порядок перехожих, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає поверненню до Управління поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами стст. 268, 277, 278 КУпАП справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП розглядаються судом з обов`язковою участю правопорушника. Такий особливий порядок щодо забезпечення доставки до суду осіб стосовно яких складено протокол про адміністративне правопорушення покладено на відповідні органи, які складають дані протоколи, та для забезпечення права правопорушника на доступ до правосуддя та можливість реалізувати своє право на захист, а тому останній має бути не тільки доставлений до суду, а й повинна бути забезпечена його присутність у судовому засіданні під час розгляду справи щодо нього.

Всупереч вищевказаним вимогам, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності не була доставлена до суду.

Крім того, відповідно до вимог стст. 254, 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Всупереч вказаним вимогам закону, у протоколі про адміністративне правовпорушення серії ГП 679768 від 20.07.2020 не зазначено потерпілих. Разом з тим, вказано, що ОСОБА_1 виражався нецензурною лайкою у громадському місці, але воно не конкретизовано.

В українському законодавстві поняття громадське місце розкрито лише в Законі України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення», зокрема у статті першій згаданого Закону вказано, що громадське місце - частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

В роз`ясненні Кабінету Міністрів України постанови КМУ №211 також зазначено, що громадське місце - частина будь-якої споруди, яка доступна або відкрита для населення, в тому числі за плату (під`їзди, підземні переходи, стадіони; парки, сквери, дитячі майданчики, стадіони, зупинки громадського транспорту, ліфти, державні установи, медичні установи та інше).

З огляду на викладене, саме перебування людини на вулиці ще не свідчить про те, що вона знаходиться в громадському місці.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14, визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного дооформлення.

З урахуванням викладеного, суддя буде позбавлений можливості надати оцінку в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку із чим, приходить до висновку про необхідність повернення справи для дооформлення, під час якого необхідно всебічно, повно, і об`єктивно з`ясувати всі обставини, що мають значення для прийняття правильного рішення, зазначити, в якому саме громадському місці перебував ОСОБА_1 , після чого, за наявності до того законних підстав, направити до суду, адже ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства».

Враховуючи вищевикладене та керуючись стст. 245, 254, 256, 268, 277, 278 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП повернути до Управління поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції - для доопрацювання та належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

СУДДЯ Ю.С. МИЦИК