Номер провадження: 33/813/736/20
Номер справи місцевого суду: 947/8057/20
Головуючий у першій інстанції Чванкін С.А.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2020 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду: Громік Р.Д.

за участі секретаря Дубрянської Н.О.

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 12 травня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, накладено штраф у розмірі 20400 гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на три роки, стягнено судовий збір у розмірі 420,40 гривень,

В С Т А Н О В И В:

14 березня 2020 року о 21 годині 22 хвилини ОСОБА_1 керував автомобілем «Тойота», н/з НОМЕР_1 , по вул. Академіка Корольова в м. Одеса, вживав алкогольні напої, після дорожньо-транспортної пригоди з його участю, до проведення уповноваженою особою огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Результат огляду за допомогою алкотестеру «Драгер» склав 1.57 проміле алкоголю, чим порушив вимоги п. 2.10є «Правил дорожнього руху України».

Постановою судді Київського районного суду м. Одеси від 12 травня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, накладено штраф у розмірі 20400 гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на три роки, стягнено судовий збір у розмірі 420,40 гривень.

Не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та постановити нову, якою закрити провадження у справі, посилаючись при цьому на порушення норм процесуального та матеріального права.

В доводах апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції було відмовлено у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із запровадженням карантину, а справу розглянуто без участі правопорушника та його представника.

У судове засідання у суді апеляційної інстанції, яке призначене на 04 серпня 2020 року, ОСОБА_1 не з`явився, належним чином був сповіщений про дату, час та місце розгляду справи.

Згідно ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформації про належне повідомлення цих осіб.

У зв`язку з цим, апеляційний суд вважає можливим здійснити апеляційний розгляд справи за відсутності апелянта ОСОБА_1 .

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає за необхідним апеляційну скаргу задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що адвокат ОСОБА_1 - Сергійчук М.М. надіслала електронною поштою до суду заяву про відкладення розгляду справи, обґрунтовуючи поширенням на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, а також тим, що здійснює свою професійну діяльність у м. Чорноморськ, який знаходиться в 25 км. від місця розгляду справи та, зважаючи на заборону регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів у приміському, міжміському внутрішньо обласному і міжобласному сполучені, не має можливості прибути у судове засідання.

Відмовляючи у задоволенні клопотання адвоката Сергійчук М.М. про відкладення розгляду справи, суд першої інстанції послався на те, що ОСОБА_1 повідомлявся про час та місце розгляду справи, однак до судового засідання без поважної причини не з?явився, не подав до суду письмових пояснень або заперечень щодо протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд першої інстанції також наголосив, що адвокат Сергійчук М.М. мала можливість звернутися до суду з клопотанням про направлення їй копій матеріалів справи на електронну пошту та надати письмові пояснення або заперечення стосовно протоколу про адміністративне правопорушення з відповідними доказами, також вона мала можливість дистанційно прийняти участь у судовому засіданні, однак не скористалася такими можливостями.

Окрім цього, суд першої інстанції зазначив, що транспортне сполучення між Одесою та Чорноморськом відбувається, зокрема працюють маршрутні таксі.

Більш того, розпорядженням голови Київського районного суду м. Одеси від 17.03.2020 року № 2 було встановлено, що особливий режим роботи Київського районного суду м. Одеси не стосується розгляду справ про адміністративні правопорушення, якщо відкладення розгляду справи спричинить закінчення строків, передбачених ст. 38 КпАП України.

Таким чином, суд першої інстанції вважав за необхідне відмовити у задоволенні клопотання адвоката Сергійчук М.М. про відкладення розгляду справи

Однак суд апеляційної інстанції не може повністю погодитись із такою постановою суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно розглянув справу без його участі, чим порушив його право на захист.

Перевіряючи вищевказані доводи апеляційної скарги, апеляційний суд звертає увагу на те, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у розгляді справи є беззаперечним і випливає з вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на участь в судовому засіданні суду першої інстанції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, встановлено ст.268 КУпАП, відповідно до якої, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Перевіряючи вищевказані доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить із сукупності обставин, які свідчать про наявність у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності об`єктивної реальної можливості бути присутнім у суді під час розгляду справи та організувати ефективний захист своїх інтересів, про прийняття судом першої інстанції необхідних заходів щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про розгляд справи та характер процесуальної поведінки вищевказаної особи протягом розгляду справи у суді.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що Кабінет Міністрів України постановою «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 р. № 211, відповідно до статті 29 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 р. установив з 12 березня 2020 р. на всій території України карантин.

За наявності відповідного клопотання від учасників судового розгляду про відкладення розгляду справи у зв`язку із оголошенням карантинних заходів, суд першої інстанції повинен визнати таке клопотання обґрунтованим і не може без згоди вказаних учасників судового засідання розглянути справу до завершення карантину.

Таким чином, суд першої інстанції, визнавши, що запровадження карантину в країні є поважною причиною для неявки в судове засідання і є правовою підставою для відкладення розгляду справи, повинен був прийти до висновку, що неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника в судове засідання в період з 12.03.20220 року та на час установлення карантину на всій території України є правовою підставою для відкладення розгляду справи.

Розгляд справи судом в період дії карантину за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, від яких надійшло клопотання про відкладення розгляду справи до завершення або послаблення карантинних заходів, грубо порушує право на захист і свідчить про незаконність судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №323953 від 14.03.2020р. вказано, що розгляд справи відбудеться 14 червня 2020 року о 10 год. 00 хв. (а.с. 1).

Постанова судді Київського районного суду м. Одеси датована 12 травня 2020 року (а.с. 19-21).

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що у матеріалах справи відсутні будь-які виклики ОСОБА_1 або його представника Сергійчук М.М. до суду першої інстанції щодо слухання справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130 КУпАП на інші дати, а саме на дату винесення оскаржуваної постанови - 12 травня 2020 року.

Посилання суду першої інстанції про наявність транспортного сполучення між м. Черноморськ та м. Одеса спростовується тим, що таке сполучення відбулось під час пом`якшення карантинних заходів, запроваджених постановою КМУ №392 від 20.05.2020 року «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів».

Апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував, що виведення у законодавстві з-під юрисдикції кримінальних судів певних видів правопорушень та визнання їх національним законодавцем адміністративними проступками, не матиме значення.

Визначення суті правопорушення та його ідентифікація як кримінального правопорушення здійснюється Європейським Судом не тільки з врахуванням того, що таке правопорушення відноситься до кримінального права у правовій системі держави, а і з врахуванням правової природи порушення, його характеру і ступеню суворості покарання, яке може понести правопорушник (справа "Озтюрк проти Німеччини", "Кемпбелл і Фелл проти Сполученого Королівства").

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до судової практики Європейського суду з прав людини розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. (Рішення у справі «Стрижак та інші проти України»)

Таким чином, суд першої інстанції порушив конституційне право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на участь у судовому розгляді, не забезпечив у можливості надати докази та навести доводи, через що порушив вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанову суду необхідно скасувати та прийняти по справі нову постанову, оскільки під час розгляду справи в суді першої інстанції було допущено істотне порушення вимог закону щодо забезпечення права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на участь у розгляді справи, чим було порушено її право на захист.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП підтверджується сукупністю доказів, які містяться в матеріалах справи та досліджені під час апеляційного розгляду справи.

Однак, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП, яке інкримінується ОСОБА_1 було виявлено 14 березня 2020 року, що підтверджується протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №323953.

Тобто, саме з 14 березня 2020 розпочався перебіг трьохмісячного строку накладення адміністративного стягнення, встановленого ч. 2 ст. 38 КУпАП, який на момент розгляду справи в суді апеляційної інстанції вже закінчився.

Положеннями п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строку накладання адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП

У відповідності до приписів п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 38, 294, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 12 травня 2020 року скасувати.

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку накладання адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Р.Д. Громік