3/310/232/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 рокум. Бердянськ

Суддя Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Полянчук Б.І., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

18.12.2019 року стосовно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП в якому зазначено, що 17.12.2019 року о 16 годині 00 хвилин гр. ОСОБА_1 знаходячись в кв. АДРЕСА_2 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно співмешканця ОСОБА_2 , 1950 року народження, а саме ображала нецензурною лайкою та погрожувала фізичною розправою.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про слухання справи повідомлення належним чином. При вирішенні питання про можливість розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 слід взяти до уваги, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення правопорушнику повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться в Бердянському міськрайонному суді Запорізької області, однак він достовірно знаючи про знаходження на розгляді в суді адміністративної справи в суд не з`явився та її розглядом не цікавився.

З цього приводу Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року наголосив, що «сторони в розумінні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки строки накладення адміністративного стягнення закінчуються і безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Згідно ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, - тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до семи діб.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 18.12.2019 року, письмовими показами потерпілого ОСОБА_2 відповідно до яких можна зробити висновок про те, що ОСОБА_1 вчинила насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, які полягають у висловлюваннях нецензурною лайкою на адресу потерпілого, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілого.

Дослідивши матеріали справи та беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність, вважаю за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та призначити їй адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір.

Керуючись ст. ст. 40-1, 173-2, 213, 221, 283-285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати виннию у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. 00 коп. стягнувши суму на р/р UA0008455, населений пункт отг м.Бердянськ, отримувач: Бердянське УК/отг м. Бердянськ/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) 38042560, банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), код класифікації доходів бюджету: 21081100, найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи та інші санкції.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 грн. 40 коп., стягнувши суму на р/р UA 0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106, Судовий збір на користь Державної судової адміністрації України, призначення платежу: судовий збір у справі про адміністративне правопорушення.

Постанова про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя