Справа № 473/2451/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

"10" серпня 2020 р. місто Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Дробинський О.Е.,

з участю секретаря судового засідання Данилевич Т.О.,

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянув справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

за ч.4 ст.130 КУпАП

В С Т А Н О В И В :

До Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.130 КУпАП. Відповідно до тексту протоколу серії ДПР18 номер 208216 від 19 липня 2020 року, 19 липня 2020 року о 17 годині 12 хвилин в селі Трикрати Вознесенського району Миколаївської області по вулиці Горіхова громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом легковим автомобілем моделі «ВАЗ 21043» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , та будучи учасником дорожньої транспортної пригоди, вжив алкогольні напої горілку, не дочекавшись приїзду працівників поліції, з метою проведення медичного освідування, чим громадянином ОСОБА_1 були порушені вимоги п.2.10 є/ ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав себе винним за ч.4 ст.130 КУпАП та пояснив, що 19 липня 2020 року о 17 годині 12 хвилин в селі Трикрати Вознесенського району Миколаївської області по вулиці Горіхова він керував транспортним засобом легковим автомобілем моделі «ВАЗ 21043» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Ним було скоєно дорожньо транспортну пригоду з незначним пошкодженням транспортних засобів. Вину не визнає, так як вважає, що ним не були порушені вимоги п.2.10 є/ ПДР України, так як до приїзду працівників поліції, ним не вживалися алкогольні напої до проведення медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На підставі ст. 252 зазначеного Кодексу суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд вважає, що вина громадянина ОСОБА_1 в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП не може грунтуватися на досліджених в судовому засіданні доказах.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідно до ст.278 КУпАП серед інших питань має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи.

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи, зокрема, про місце, час вчинення та суть правопорушення, спричинену матеріальну шкоду, а також про свідків і потерпілих. Тому предмет судового розгляду обмежений обставинами, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.130 КУпАП, громадянин ОСОБА_1 категорично заперечував свою винуватість у вчиненні даного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердили факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом легковим автомобілем моделі «ВАЗ 21043» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , який мав місце 19 липня 2020 року біля 17 години в селі Трикрати Вознесенського району Миколаївської області по вулиці Горіхова в стані алкогольного сп`яніння, який був учасником дорожньої транспортної пригоди, з пошкодженням транспортних засобів.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, оцінюючи їх у сукупності, суд приходить до переконання, що вина водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КупАП не є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом».

Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» /рішення від 18 червня 2015 року, заява №10705/12/ ЄСПЛ визначив, що суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Отже, суд приходить до висновку, що винуватість водія ОСОБА_1 за обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, не доведена і не підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, які відповідають вимогам, передбаченим КУпАП.

За наведеного, дослідивши усі обставини справи в їх сукупності та оцінюючи зібрані у справі докази, суд вважає, що в діях громадянина ОСОБА_1 відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, а саме: вживання алкогольних напоїв водієм, який був учасником дорожньої транспортної пригоди, не дочекавшись приїзду працівників поліції, з метою проведення медичного освідування, тобто порушення ним вимог п.2.10 є/ ПДР України, а викладені в протоколі від 19 липня 2020 року про адміністративне правопорушення серії ДПР18 номер 208216 інспектора СРПП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області висновки не відповідають фактичним обставинам справи.

Враховуючи наведене, у зв`язку із тим, що не встановлені достатні докази для доведення вчинення громадянином ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, і в суді вичерпані можливості їх отримання, справа про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, підлягає закриттю за відсутністю події і складу в його діях адміністративного правопорушення.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 номер 208216 від 19 липня 2020 року, не містить всіх конкретних даних про обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, і в такому вигляді через його істотні недоліки не може бути предметом судового розгляду, оскільки викликає обґрунтовані сумніви, які, відповідно до положень ч.3 ст.62 Конституції України, тлумачаться на користь громадянина ОСОБА_1 .

При зазначених обставинах вина громадянина ОСОБА_1 в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП не доведена, дії водія ОСОБА_1 не підлягають кваліфікації за ст.124 КУпАП, а тому справа підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Можливість існування обставин з приводу порушення громадянином ОСОБА_1 інших пунктів ПДР України, судом не досліджується, так як за даним протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 номер 208216 від 19 липня 2020 року, відповідні порушення Правил дорожнього руху, передбачені іншими пунктами ПДР України громадянину ОСОБА_1 не інкриміновані, тому перевірці судом не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ст.247, ст.283, ст.285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.130 КУпАП закрити, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О. Е. Дробинський