Провадження № 33/824/353/2020 Доповідач - Орел А.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Орел А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні, за участі особи, яку притягнено до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 справу за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 13.11.2019, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 13.11.2019 року ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік.

Як зазначено в постанові суду, 09.09.2019 року приблизно о 22 год. 40 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем "Фольксваген", державний номерний знак НОМЕР_1 , по пр. Ак. Палладіна, 46/2 в м. Києві з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови та координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. Однак ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

На дану постанову особа, яку притягнено до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Обгрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт ОСОБА_1 зазначає, що він не згодний з постановою суду першої інстанції у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального і процесуального права. Апелянт зазначає, що суд не врахував того, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я. Крім цього, ОСОБА_1 вказує, що на розгляд суду не було надано фактичних доказів того, що він керував транспортним засобом. Також, апелянт вказує, що у протоколі про адміністративне правопорушення суть порушення сформульовано незрозуміло, адже не вказано, від якого саме огляду відмовився водій та не зазначено, який порядок проходження огляду було запропоновано водієві. Крім цього, апелянт зазначає, що в матеріалах справи відсутнє направлення на проходження огляду на стан сп`яніння. Також, ОСОБА_1 зазначає, що його не відстороняли від керування транспортним засобом, чим також порушили процедуру оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, допитавши свідка апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Вважаю, що судом першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно досліджені всі обставини справи та їм дана належна юридична оцінка.

Встановлені судом обставини, а саме що 09.09.2019 року приблизно о 22 год. 40 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем Фольксваген Пасат д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві на пр-ті Паладіна 46/2 з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови та координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. На вимогу поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР.

Ці обставини встановлені судом першої інстанції на підставі матеріалів справи, а саме, протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №308930 від 09.09.2019 року, відеозапису з нагрудної камери поліцейського АА00135, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі. З висновками суду першої інстанції апеляційний суд погоджується.

Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 стосовно того, що він не керував транспортним засобом та не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння є необґрунтованими та безпідставними, оскільки повністю спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_2 , допитаної при апеляційному розгляді за клопотанням ОСОБА_1 , яка пояснила, що восени 2019 року, вона їхала в якості пасажира в автомобілі під керуванням ОСОБА_1 , на проспекті Паладіна в м. Києві вона тимчасово вийшла по справам, а коли повернулася, то там були працівники поліції. Дійсно ОСОБА_1 відмовився їхати з працівниками поліції до медичного закладу, при цьому казав, що може поїхати сам.

З переглянутого відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на вимогу поліцейського.

У відповідності до ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за вказаною нормою закону настає не лише за керування транспортним засобом в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, але й за відмову в проходженні в установленому порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Оскільки ОСОБА_1 не виконав вимоги п. 2.5 ПДР, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, апеляційний суд знаходить постанову суду першої інстанції законною та обґрунтованою і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Святошинського районного суду м. Києва від 13.11.2019 року щодо нього, без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

С У Д Д Я : А.І. Орел