Дата документу Справа № 336/4913/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/4913/19 Головуючий в 1 інст. Дацюк О.І.
Провадження №33/807/510/20 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст. 183-1КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В. розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за апеляційною скаргою заступника керівника Запорізької місцевої прокуратури №1 Дем`янова В.В. на постанову на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 06 вересня 2019 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає у АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт на строк 200 (двісті) годин; стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 384,20 грн, та на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 12 листопада 2020 року, якою внесено виправлення в постанові суду № 336/4913/, провадження №3/336/1521/2019 від 06 вересня 2019 року, та постановлено вважати правильним адміністративне стягнення стосовно ОСОБА_1 - виконання суспільно-корисних робіт строком 120 (сто двадцять) годин.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 , маючи обов`язок зі сплати аліментів на утримання неповнолітніх синів - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не сплачував аліменти в період часу з 08 лютого 2018 року по 01 серпня 2019 року включно, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

В апеляційній скарзі прокурор просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанов суду першої інстанції; постанову суду від 06 вересня 2019 року про визнання винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді виконання суспільно корисних робіт строком на 200 годин - скасувати; постанову суду від 12 листопада 2019 року про виправлення описки та накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у вигляді виконання суспільно корисних робіт строком на 120 годин - скасувати; справу закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 участі у розгляді справи не брав, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення також присутній не був.

Даний протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а саме: складений у відсутність ОСОБА_3 , відсутні пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Особі не роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП, під час складання протоколу. Про обізнаність з вищевказаним порушенням не проставлено у протоколі свій підпис та відсутні відомості щодо відмови поставити підпис. Особою, відносно якої складено протокол, не надано письмових пояснень по суті скоєного правопорушення, що є грубим порушенням права на захист.

Відповідно до положень КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів у справі та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як убачається із матеріалів справи, дані вимоги Закону ні особами уповноваженими складати протокол про адміністративне правопорушення, ні суддею в повному обсязі дотримані не були.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 містить лише відомості про направлення протоколу правопорушнику за певною адресою, однак жодних відомостей про те, що вказана особа реально сповіщена про факт притягнення її до адміністративної відповідальності, ні протокол ні жодні інші матеріали справи не містять. Вказаний факт свідчить про необізнаність ОСОБА_3 про притягнення його до адміністративної відповідальності, що в свою чергу свідчить про порушення права останнього на захист.

Крім цього, апелянт зазначає, що як вбачається з матеріалів справи, 12 листопада 2019 року за зверненням Шевченківського РВ філії «Центр пробації» в Запорізькій області постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя у зазначеній вище постанові виправлено описку та зазначено, що відносно ОСОБА_3 застосовано не 200 а 120 годин громадських робіт.

Беручи до уваги те, що постанова про застосування до ОСОБА_3 адміністративного стягнення від 06 вересня 2019 року є незаконною та підлягає скасуванню, вищевказана постанова суду від 12 листопада 2019 року також підлягає скасуванню.

Обґрунтовуючи своє право на звернення з апеляційною скаргою, прокурор посилається на положення ст.26 Закону України «Про прокуратуру», згідно з якими, прокурор, здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Апелянт вважає, що, оскільки відносно ОСОБА_3 застосовані заходи примусового характеру, пов`язані з обмеженням його особистої свободи, а саме - адміністративне стягнення у вигляді суспільно корисних робіт, прокурор наділений правом оскаржувати таку постанову.

Стосовно пропущеного строку на апеляційне оскарження прокурор вказує на те, що про винесення вищевказаних постанов Запорізькій місцевій прокуратурі №1 стало відомо за результатами здійснення моніторингу судових рішень у Єдиному державному реєстрі судових рішень у порядку здійснення нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, а саме - 22 червня 2020 року.

Крим того, зазначає, що вищевказані рішення суду прийняті без участі прокурора, а тому пропущений 10-денний строк слід рахувати саме з дня виявлення прокурором зазначених вище обставин.

На думку апеляційного суду, заявлене прокурором клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, оскільки доводи щодо причин пропуску цього строку підтверджуються матеріалами справи, крім того, прокурор в апеляційній скарзі вказує на істотні порушення законодавства України про адміністративні правопорушення при притягненні особи до адміністративної відповідальності, та фактично ставить питання про покращення становища особи. Отже, виходячи з загальних засад судочинства, закріплених у ст.129 Конституції України, та виходячи з принципу верховенства права, який визнається і діє в Україні (ст.8 Конституції України), вказана апеляційна скарга підлягає розгляду.

Перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 278 КУпАП визначено, що при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа), окрім іншого, має вирішити, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, при розгляді самої справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Вказаних вимог закону суд дотримався не в повній мірі.

Так, при підготовці справи до розгляду суд не перевірив належним чином, чи правильно складено протокол про адміністративне правопорушення та додані до цього протоколу матеріали; чи повідомлено особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, про час і місце розгляду справи; чи достатньо відомостей, зазначених у протоколі, та наявних матеріалів для розгляду справи по суті.

При розгляді справи суд не з`ясував належним чином всіх її обставин та не оцінив наявні в справі докази з точки зору їх належності, допустимості та достатності для прийняття відповідного рішення.

Що стосується протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_3 , суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Відповідно до вимог ч.2 ст.254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з положеннями ч.2 ст.256 КУпАП, протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Згідно з матеріалами справи, ОСОБА_3 не був присутній при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. В самому протоколі зазначено, що боржник до відділу для складання протоколу не з`явився, про причину неявки до відділу належним чином не повідомив.

Проте, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_3 отримав виклик до виконавчої служби.

В матеріалах, доданих до протоколу, відсутні об`єктивні дані і про те, що ОСОБА_3 дійсно проживає за вищевказаною адресою.

Проте, в матеріалах справи міститься заява від 01 листопада 2019 року ОСОБА_4 , яка є матір`ю ОСОБА_3 , в якій остання повідомляє суд першої інстанції про те, що її син ОСОБА_3 з 2013 року по теперішній час знаходиться за межами України та протягом цих років листи, що надходили на його ім`я за адресою: АДРЕСА_1 , він не отримував (а.с.27).

Всі повідомлення, які направлялись ОСОБА_3 судом як першої так і апеляційної інстанції за вказаною у протоколі адресою повертались до суду без вручення з відміткою «адресат відсутній».

Окрім того, з протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до цього протоколу матеріалів неможливо встановити, чи обізнаний взагалі ОСОБА_3 про те, що існує судове рішення про стягнення з нього аліментів на утримання дітей, що здійснюється виконавче провадження, а також відомості щодо повідомлення його про розрахунок заборгованості відповідно до вимог ч.3 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження».

В протоколі про адміністративне правопорушення не вказано частину ст.183-1 КУпАП, за якою кваліфіковано дії ОСОБА_3 .

Вищевикладене лишилось поза увагою суду першої інстанції.

Розглянувши справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та даних про її своєчасне сповіщення про місце і час судового розгляду, суд першої інстанції не вжив заходів для всебічного, повного та об`єктивного встановлення обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи.

У зв`язку з викладеним, оскаржувані постанови суду (в т.ч. постанова від 12 листопада 2019 року про внесення виправлень у постанову від 06 вересня 2019 року, яка є невід`ємною частини постанови про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення) не можуть бути визнані законними та обґрунтованими, тому - підлягають скасуванню.

Оскільки через вищевказані недоліки протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів вирішити справу по сутті неможливо, скасовуючи постанови суду першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне протокол стосовно ОСОБА_3 разом з матеріалами справи повернути органу, який його склав (наразі це Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро)), для належного оформлення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

поновити заступнику керівника Запорізької місцевої прокуратури №1 Дем`янову В.В. строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 06 вересня 2019 року та постанови Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 12 листопада 2019 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.183-1 КУпАП.

Апеляційну скаргу заступника керівника Запорізької місцевої прокуратури №1 Дем`янова В.В. задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 06 вересня 2019 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.183-1 КУпАП та постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 листопада 2019 року про внесення виправлень у постанову суду №336/4913/19, провадження №3/336/1521/2019 від 06 вересня 2019 року - скасувати.

Протокол про адміністративне правопорушення № 36228894 від 29 липня 2019 року у відношенні ОСОБА_1 за ст.183-1 КУпАП разом з матеріалами справи направити для належного оформлення до Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева