Справа № 592/9354/20
Провадження № 3/592/1673/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2020 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Корольова Галина Юріївна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління патрульної поліції в Сумській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Рябушки, громадянина України, працюючого у ТОВ «СНД-Автотранс», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

07.08.2020 року близько 14 год. 36 хв. в м.Суми по пр-ту Курському, 147А, водій ОСОБА_1 керуючи МТЗ Рута25 д.н.з. НОМЕР_1 здійснював регулярне перевезення пасажирів по міському маршруту №51 Н.Піщане-Прокоф`єва в кількості 23 особи, що перевищує кількість місць для сидіння передбаченою конструкцією даного ТЗ. В реєстраційних документах зазначено 20 місць для сидіння разом з водієм, чим порушив вимоги п.п.2 п.11 Постанови КМУ №641 від 22.07.2020 року №641.

При розгляді справи в суді, ОСОБА_1 винним себе у вчиненні вказаного правопорушення не визнав.

Проаналізувавши протокол про адміністративне правопорушення, суд вважає, що будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що водій ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП, зокрема, які б підтверджували об`єктивну сторону інкримінованого правопорушення матеріали справи не містять.

Так, за приписами ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Частиною 2 ст.251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Тобто, аналізуючи вказану норму Закону чітко вбачається, що адміністративне стягнення може бути застосоване виключно до особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У відповідності з вимогами ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Основними засадами судочинства є:

1) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом;

2) забезпечення доведеності вини;

3) змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості…

Згідно ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, висловленої також у рішенні у справі «Корнєв і Карпенко проти України» п.61 ЄСПЛ зазначив, що Суд зауважує, що в деяких інших справах проти України він уже розглядав подібні питання стосовно такої ж категорії проваджень і такої самої статті Кодексу про адміністративні правопорушення і визнавав, що … таке адміністративне провадження слід вважати по суті кримінальним і таким, що вимагає застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції…У справі, що розглядається, Суд не вбачає підстав відходити від своїх висновків і визнає статтю 6 Конвенції застосовною до провадження у справі заявниці.

Таким чином, проаналізувавши як Національне законодавство України, так і практику Європейського суду з прав людини, суд зазначає, що застосовуючи принцип презумпції невинуватості, ОСОБА_1 не повинен доказувати свою невинуватість у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а його вина повинна бути доведена співробітниками патрульної поліції, які склали відносно нього протокол.

Крім того, з наданого патрульними диску з відеозаписом не вбачається, що водій ОСОБА_1 здійснював регулярне перевезення пасажирів по міському маршруту №51 Н.Піщане-Прокоф`єва в кількості 23 особи, що перевищує кількість місць для сидіння передбаченою конструкцією даного транспортного засобу. Будь-яких інших доказів на підтвердження вказаного правопорушення не надано, у зв`язку з чим вина ОСОБА_1 не доведена.

Враховуючи, що патрульною поліцією не надано суду жодних доказів, на підставі яких суд міг би дійти висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення, тому провадження відносно нього в даній справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Керуючись ст.44-3, п.1 ст.247 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ст. 44-3 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Г.Ю. Корольова