Провадження № 3/127/3868/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Ан О.В. розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшла від Управління патрульної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 44-3 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

В травні 2020 до суду надійшла справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП. Так відповідно до обставин протоколу про адміністративне правопорушення, 14.05.2020 о 14:45 год. у м. Вінниця по вул. Київська, ОСОБА_1 здійснював перевезення пасажирів міжміського сполучення с. Кармелюкове м. Вінниця, транспортним засобом Мерседес Бенц Стрінтер 519, реєстраційний номер НОМЕР_1 , чим порушив п.п. 4 п. 2 постанови КМУ № 211 від 11.03.2020.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вказаному правопорушенні не визнав, просив суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю доказів його вини, пояснив, що згідно договору між ним і ОСОБА_2 він здійснював довезення працівників ДП" Енаргетичні системи" згідно договору між ОСОБА_2 і ДП "Енаепргетичгі системи". В рамках виконання Постанов КМ У від квітня 2020 року ОСОБА_2 звернувся до Національної поліції про надання погодження перевезення працівників на 3-х машинах, в тому числі і його. Відповіді довгий час не було , а потім надал узгодження на 1 машину і повідомили, що потрібно було подавати документи окремо на кожну з 3-х машин. Він перевозив дозволену кількість працівників, які перебували в засобах захисту.

Судом встановлено, що адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП настає у випадку порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з 12.03.2020 на всій території України карантин.

В редакції даної постанови, чинної на час вчинення правопорушення заборонено до 22.05.2020 регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, зокрема пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, крім перевезення: службовими та/або орендованими автомобільними транспортними засобами працівників підприємств, закладів та установ незалежно від форми власності, які забезпечують охорону здоров`я, продовольче забезпечення, урядування та надання найважливіших державних послуг, енергозабезпечення, водозабезпечення, зв`язок та комунікації, фінансові та банківські послуги, функціонування інфраструктури транспортного забезпечення, сфери оборони, правопорядку та цивільного захисту, суб`єктів господарювання, які мають безперервний промисловий цикл, за умови забезпечення водіїв та пасажирів під час таких перевезень засобами індивідуального захисту в межах кількості місць для сидіння, передбаченої технічною характеристикою транспортного засобу або визначеної в реєстраційних документах на цей транспортний засіб і виключно за маршрутами руху, погодженими з органами Національної поліції, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів. Маршрути руху транспортних засобів, які були погоджені уповноваженим підрозділом Національної поліції в період дії карантину до 24 квітня 2020 р., вважаються такими, які продовжують діяти на період встановлення карантину згідно з цією постановою. Порядок здійснення заходів що до узгодження руху транспорту о органами Національної поліції, час та порядок здійснення вказаних заходів постановою не визначено.

Суд вважає, що на ОСОБА_1 не може бути покаладена відповідальність за порушення в разі коли держава в особі відповідних органів не здійснила заходів для визначення механізмів вирішення нагальних питань, які виникають при виконанні нормативних актів держави - зокрема виконання Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» - порядок погоджнення маршруту руху транспортних запобів, що забезпечують охорону здоров`я, продовольче забезпечення, урядування та надання найважливіших державних послуг, енергозабезпечення, водозабезпечення, зв`язок та комунікації, фінансові та банківські послуги, функціонування інфраструктури транспортного забезпечення, сфери оборони, правопорядку та цивільного захисту, суб`єктів господарювання, які мають безперервний промисловий цикл.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Частина 2 ст. 251 КУпАП передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП, однак матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять відповідних доказів щодо вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення, окрім письмових пояснень осіб, які не попереджались про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У рішеннях від 30.05.2013 року у справі № 36673/04 «Малофєєва проти Росії» та від 20.09.2016 року у справі № 926/08 «Карелін проти Росії» Європейський суд з прав людини зауважив, що «…при розгляді справи суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод...».

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні належні і допустимі докази того, що ОСОБА_1 порушив правила щодо карантину людей, санітарно-гігієнічні, санітарно-протиепідемічні правила і норми, передбачені Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішення органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, в тому числі і постанову КМУ № 211 від 11.03.2020.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи із вищезазначеного, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись статтями 44-3, 221, 283, 284 КУпАП суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: