Долинський районний суд Кіровоградської області
____________________________________________________________________________
14.08.2020 Справа №: 388/719/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2020 рокум. Долинська

Суддя Долинського районного суду Кіровоградської області Баранський Д.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Долинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , українця, громадянина України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за п. 3 ч. 1 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 4 липня 2020 року о 23.40 годині порушив правила адміністративного нагляду, а саме заборону виходу з будинку після 21.00 години до 05.00 години.

На розгляді справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 винним себе в адміністративному правопорушенні не визнав. Суду пояснив, що 4 липня 2020 року о 23.40 годині перебував за місцем проживання та спав. Не чув коли приходили працівники поліції. Особисто працівникам поліції давав три номери своїх мобільних телефонів, однак до нього з цього приводу ніхто не телефонував. Працівники поліції періодично здійснюючи перевірку за місце проживання телефонують до нього з метою перевірити присутність за місцем проживання. На відеозаписі дійсно відображено його домоволодіння. Це домоволодіння на ніч закривається на навісний замок у спосіб, що відображений на відео. Особисто його кімната з іншої сторони будинку щодо вулиці. Стверджує, що постійно перебуває вдома, оскільки доглядає хвору матір. Тепер матір постійно виглядає поліцейських, які навідуються з метою перевірити його присутність за місцем проживання у визначений час. Стверджує, що повідомляв поліцейських про телефонування йому з метою перевірки присутності за місцем проживання, однак вони вчиняють такі дії періодично. Цього разу до нього ніхто не телефонував.

Заслухавши пояснення особи щодо якої розглядається протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши зміст документів, що додані до цього протоколу, дійшов до такого висновку.

Відповідальність за п. 3 ч. 1 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає, зокрема, за порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 3 січня 2020 року щодо ОСОБА_1 встановлено адміністративний нагляд на строк один рік з такими обмеженнями: забороною виходу з будинку (квартири) з 21.00 години до 05.00 години ранку; забороною перебувати в ресторанах, кафе, барах району (міста) з метою придбання та розпивання спиртних напоїв; реєстрація в органах Національної поліції України за місцем мешкання два рази на місяць; забороною виїзду в особистих справах за межі району (міста).

Листом від 30 січня 2020 року ОСОБА_1 ознайомлено з правилами адміністративного нагляду.

У своїх письмових поясненнях, що містяться у матеріалах справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначав, що перебував за місцем проживання. Не чув коли приходили працівники поліції. До нього не телефонували.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 657011 від 13 липня 2020 року встановлено, що 4 липня 2020 року о 23.40 годині ОСОБА_1 порушив правила адміністративного нагляду, а саме був відсутній за місцем проживання у визначений час з 21.00 до 06.00 години.

На відеозаписі доданому до протоколу про адміністративне правопорушення відображено як поліцейські приїхали до житлового будинку, покликали один раз господаря, який не вийшов. Вхідні двері території домоволодіння закриті на навісний замок. Тривалість відеозапису 1,17 хвилини.

Будь-яких інших доказів, що свідчать про порушення обвинуваченим правил адміністративного нагляду матеріали справи не містять.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У постанові від 20 травня 2020 року (справа № 524/5741/16-а) Верховний Суд зазначив, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять, окрім рапорту працівника поліції про вчинення адміністративного правопорушення на підставі якого було складено протокол про адміністративне правопорушення та відеозапису, що не відображає вчинення працівниками поліції достатніх дій спрямованих на перевірку присутності особи за місцем проживання, інших належних та допустимих доказів, що свідчать про наявність події.

Окремо слід зазначити, що ОСОБА_1 стверджує, що залишав працівникам поліції необхідні для зв`язку з ним номера телефонів. Номера телефонів його також відображені в іншим матеріалах справи. Однак, даних про зв`язок з ним з метою перевірки присутності за місцем проживання у визначений час матеріали справи не містять.

За змістом ст. 62 Конституції України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, можливо дійти висновку про наявність підстав для закриття справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищезазначене, ця справа підлягає закриттю, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів події адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 23, 33-35, 38, 187, 221, 247, 251, 252, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за п. 3 ч. 1 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 згідно з п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Кропивницького апеляційного суду через Долинський районний суд Кіровоградської області. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено (ч. 2 ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Суддя Долинського районного судуД. М. Баранський