Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1525/20
Провадження №: 3/332/667/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2020 р. суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Шалпегіна О.Л., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, паспорт НОМЕР_1 , виданий Шевченківським РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області 09.05.2014, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №627496, 27.04.2020 ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , порушив вимоги термінового заборонного припису стосовно кривдника №АА 032589 від 26.04.2020 з терміном на 10 діб, а саме перебував в місці проживання постраждалої особи та контактував з нею.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що 26.04.2020 та 27.04.2020 у них з цивільною дружиною виникла сварка, під час якої він виражався нецензурною лайкою та поводив себе агресивно. Зазначив, що щиро розкаюється у вчиненому. Додав, що в подальшому примирився з потерпілою, після подій, зафіксованих в протоколах, подібних ситуацій не виникало.

Потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що дійсно 27.04.2020 за місцем спільного мешкання виникла сварка між нею та її цивільним чоловіком ОСОБА_1 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, та дійсно ображав її нецензурною лайкою, погрожував застосуванням фізичної сили, налякав дітей, тому потерпіла звернулася в поліцію. На теперішній час з чоловіком примирились.

Вислухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 173-2 КУпАП визнається вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є особами, які спільно проживають однією сім`єю, але не перебувають у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, тому правовідносини між ними підпадають під сферу дії законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству відповідно до ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №627496 від 27.04.2020, складеного інспектором УПП в Запорізькій області ДПП випливає, що ОСОБА_1 обвинувачується у невиконанні Термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, а саме - перебував в місці проживання постраждалої особи та контактував з нею, чим порушив вимоги припису №АА 032589 від 26.04.2020 з терміном на 10 діб (а.с. 3).

Однак, до матеріалів справи не долучена копія вказаного Термінового заборонного припису, що позбавляє суд можливості перевірити наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення та правильність кваліфікації його дій уповноваженим органом при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Європейський суду з прав людини у рішенні від 20.09.2016 року у справі «Karelin v.Russia» заява №926/08 зазначив, що за умови наявності певної неточності чи суперечностей у фабулі адміністративного правопорушення, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому у ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

З урахуванням принципу змагальності сторін та практики Європейського суду з прав людини самостійне встановлення судом обставин адміністративного правопорушення, які не були зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення є порушенням права особи, яка притягається до відповідальності на справедливий суд, закріпленого ст. 6 Європейської конвенції з прав людини.

Відтак, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки обставини, зазначені у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення від 27.04.2020 не підтверджені під час розгляду справи в суді. Висновки суду не можуть ґрунтуватись на припущеннях.

На підставі викладеного, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 283-285 КУпАП,

постановив:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду в десятиденний строк з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження в разі, якщо скарга не була подана.

Суддя О.Л.Шалпегіна