ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер судової справи: 766/9623/19
Номер провадження № 33/819/9/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2020 року м.Херсон

Суддя Херсонського апеляційного суду Заіченко В.Л., за участю адвоката Мокіна І.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 за апеляційною скаргою адвоката Діяментовича Дмитра Геннадійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 09.08.2019 року відносно ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 09 серпня 2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , мешканця: АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. (600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 384,20 грн.

Адвокат Діяментович Дмитро Геннадійович, який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає постанову судді від 09.08.2019 року відносно ОСОБА_1 незаконною, винесеною з порушенням вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, яка не грунтується на доказах, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. В апеляції вказує, що на раніше призначені дати судових засідань, неодноразово з`являлися свідки захисту, проте судовий розгляд відкладався з різних причин. Ряд свідків, в тому числі і ОСОБА_1 було допитано, які підтвердили, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом. Також суддею задоволено клопотання про допит поліцейських в судовому засіданні, оскільки долучений до матеріалів справи відеодоказ підтверджує, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, однак представники ОСОБА_2 для дачі пояснень ні разу не з`явилися. Крім того, адвокат зазначає, що протокол складено з явними ознаками фальсифікації, зокрема: протокол складено капралом поліції Михайловою Е.Б. 09.05.2019 року о 05:50 годині та разом з тим, цей же інспектор поліції о 05:35 годині відбирала пояснення у двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були запрошені для проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 на місці знаходження транспортного засобу; є не зрозумілим, як капрал ОСОБА_5 , знаходячись в паркі могла о 05:35 годині відібрати пояснення у свідків та у їх присутності скласти протокол, адже його складено пізніше на території Дніпровського ВП о 05:50 годині; в поясненнях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в порушення Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції містяться виправлення, які стосуються часу їх запрошення до огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння; згідно відеозапису, запис обставин складання є не повним, його відеофіксація розпочинається з 05:25 годині в паркі, однак в цей час ОСОБА_1 вже був затриманий. Вимоги адвокат Діяментович Д.Г., який діє в інтересах ОСОБА_1 мотивує тим, що його підзахисний не керував автомобілем, транспортний засіб стояв біля клубу «Шаде», коли поліцейські під`їхали до автомобіля. На вимогу поліцейських надати документи ОСОБА_1 повторював, що за кермом не був, проте поліцейські на його слова уваги не звертали, обвинувачували його в порушенні ПДР. Зазначає, що поліцейські вели себе зухвало та незаконно і безпідставно винесли відносно ОСОБА_1 постанову про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 126 та ч.2 ст. 122 КУпАП та протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, а також протокол затримання в порядку ст. 260 КУпАП. Крім того, адвокат також в апеляції вказує на те, що ОСОБА_1 відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою драгеру, однак погодився пройти огляд в медичному закладі, при цьому наполягав, що за кермом не був та просив надати йому докази на підтвердження твердження поліцейських про те, що саме він керував транспортним засобом, що підтверджується відеозаписом, наданим поліцейськими. Також адвокат зазначає, що в порушення вимоги ч.1 ст. 268 КУпАП та п.8 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» суд першої інстанції розглянув справу у відсутності ОСОБА_1 та його захисника, чим позбавив ОСОБА_1 права захищатися встановленими законом способами та реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП (заявляти клопотання, наполягати на повторному виклику свідків, які не заявилися за викликом суду, для дачі показань, додатково надавати особисті показання з приводу складеного протоколу, виступати у судових дебатах). Просить суд поновити строк оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 09.08.2019 року, постанову скасувати та закрити справу на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення адвоката Мокіна І.С., суддя вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП - апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 7 КУпАП - провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Разом з тим, на суд покладається обов`язок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення, сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП - суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суддею апеляційної інстанції встановлено, що відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення БД № 239495, згідно якого 09.05.2019 року о 04:50 годині ОСОБА_1 у м. Херсоні по вул. Миру керував транспортним засобом марки «Toyota RAV 4», д.н. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю, почервоніння обличчя та в порушення п.2.5 ПДР України, у присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п. 27 Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» - судам слід враховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до «ІНСТРУКЦІЇ про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п.6 розділу 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року № 1395).

Таким чином, відповідно з положеннями, що містяться у вищезазначених вимогах законодавства випливає, що відповідальність особи за ч.1 ст. 130 КУпАП настає не тільки у разі керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а й у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Тобто, якщо водій ухилився від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння, зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків - є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Однак, апеляційний суд вважає, що матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_1 керував автомобілем, тобто був водієм автомобіля марки «Toyota RAV 4», д.н. НОМЕР_3 до його зупинки з порушенням норм ПДР України.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що засвідчує факт вчинення правопорушення, та є одним з основних джерел доказів, тому, він повинен бути складений з дотриманням норм чинного законодавства.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказам в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, відповідно до ст. 251 КУпАП можуть бути доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Суддя апеляційної інстанції приймає до уваги твердження апелянта, що адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності складені з порушенням вимог КУпАП, що не надано жодного допустимого доказу скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом на момент складення протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП та при апеляційному розгляді враховує пояснення ОСОБА_1 , захисника адвоката Діяментович Д.Г., свідка ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_7 , допитаних в суді першої інстанції та їх твердження, що ОСОБА_1 автомобілем 09.05.2019 року не керував, з друзями знаходився в авто та чекав тверезого водія.

Крім того, заслуговують на увагу і посилання адвоката в апеляції, що ОСОБА_1 відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою драгеру, однак погодився пройти огляд в медичному закладі, оскільки не спростовуються відеозаписом з нагрудних камер співробітників поліції (у відповідності до вимог ч.2 ст.251 КУпАП - обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП, а не на суд), а тому суддя апеляційної інстанції позбавлений можливості під час апеляційного розгляду встановити та перевірити чи пропонувалось ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови останнього від проходження медичного огляду в присутності двох свідків.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності, оскільки санкція вказаної статті, при встановленні факту скоєння правопорушення і вини, передбачає штраф, розмір якого значно перевищує прожитковий мінімум для осіб працездатного віку в Україні, як і значно перевищує мінімальний розмір штрафу, визначений ч.2 ст. 52 КК України, а також передбачає обов`язкове позбавлення права керування транспортним засобом.

Обов`язкова відповідність порядку складання протоколу про адміністративне правопорушення та судового процесу у справах про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП таким засадам, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, безпосередність дослідження доказів, а також змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів безумовно має враховуватись як особами, які складають протокол та і особами, яких звинувачують у скоєнні адміністративного правопорушення, та їх захисниками, так і судом, що здійснює розгляд відповідних справ.

Таким чином, суд першої інстанції не обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і висновок суду про доведеність вини у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не ґрунтується на належно досліджених доказах по справі.

Разом з тим, суддя апеляційної інстанції не приймає до уваги посилання апелянта, що поліцейські незаконно і безпідставно винесли відносно ОСОБА_1 постанову про адміністративні правопорушення, передбачених ч.1 ст. 126 КУпАП та ч.2 ст. 122 КУпАП у відповідності до ст. 294 КУпАП, яка передбачає апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, оскільки апеляційній інстанції оскаржується постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , а не про адміністративні правопорушення, передбачених ч.1 ст. 126 КУпАП та ч.2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП - провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення

Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП - за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження по справі.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції не є законною та обґрунтованою, тому підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню.

Керуючись ст.ст. 294, 295 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Діяментовича Дмитра Геннадійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 09 серпня 2019 року року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено штраф в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - скасувати.

Провадження по даній справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова Херсонського апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Л.Заіченко