Справа № 583/232/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року м. Охтирка Сумська область

Суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Ярошенко Т.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , протокол серія АПР18 №0509990

за ч.1 ст. 175-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Неповнолітній ОСОБА_1 21.01.2020 року о 10год 50 хв. на території навчального закладу ДНЗ «Охтирський центр ПТО» за адресою: м. Охтирка, вул. Незалежності, 17 Сумської області, у місці де це заборонено законом, курив тютюнові вироби «LM». Своїми діями скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 175-1 КУпАП.

Неповнолітній ОСОБА_1 , будучи повідомленим про розгляд справи в установленому законом порядку, в судові засідання, призначені на 23.01.2020 року не з`явився, будь-яких заяв від нього не надійшло. Крім того, інформація про розгляд даної справи розміщена на офіційному сайті судової влади України.

Суд вжив усіх необхідних заходів щодо повідомлення особи про час і місце судового розгляду, однак він не з`явився та доказів про поважність причин своєї неявки до суду не надав. Відповідно до положень ст.268 КУпАП визначений вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, під час розгляду яких участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, а справа про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.175-1 КУпАП до таких не відноситься, тому суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутність неповнолітнього ОСОБА_1 . Його право при цьому не порушується, в тому числі і на захист, оскільки будучи повідомленим про розгляд справи він не з`явився, тобто уникає судового розгляду, цим самим має на меті уникнення ним адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення шляхом зволікання з розглядом справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалого судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень п.1 ст. 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку. При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Слід зазначити, що Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.

Аналіз наведених норм дає суду підстави дійти висновку, що наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд розцінює як спосіб уникнути відповідальності. Тому суд вважає можливим розгляд справи проводити у відсутність правопорушника.

Факт скоєння правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №050990 від 21.01.2020 року, поясненнями неповнолітнього ОСОБА_1 , який в графі протоколу «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» власноручно зазначив, що «з протоколом згоден такого більше не повториться», а також письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 доданими до протоколу.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що правопорушення мало місце, вина неповнолітнього ОСОБА_1 знайшла своє підтвердження у суді.

При призначенні стягнення суд враховує характер скоєного, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Згідно із ч.1 ст. 13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи неповнолітній вік ОСОБА_1 , суд вважає доцільним застосувати до нього захід впливу у вигляді попередження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 24-1, 175-1, 268, 277, 283 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 по ч. 1 ст. 175-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , захід впливу, передбачений ст. 24-1 КУпАП, у вигляді попередження.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: Т.О.Ярошенко