Справа №582/627/20 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Петен Я.Л.
Номер провадження 33/816/378/20 Суддя-доповідач Матус В. В.
Категорія 173-2 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2020 року суддя Сумського апеляційного суду Матус В. В. ,з участю ОСОБА_1 , захисника Ганненка О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Недригайлівського районного суду Сумської області від 09 липня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ); проживаючий за адресою : АДРЕСА_2 ),-

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420,40 грн.

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови, 26 червня 2020 року о 15-30 ОСОБА_1 , перебуваючи в АДРЕСА_3 , умисно вчинив дії психологічного характеру (образи, нецензурна лайка, непристойні жести) по відношенню до своєї колишньої дружини ОСОБА_2 та доньки ОСОБА_3 , внаслідок чого могла бути заподіяна шкода психічному здоров`ю останніх.

У поданій апеляційні скарзі ОСОБА_1 не погоджується з постановою судді, просить скасувати дане судове рішення та закрити провадження у справі за відсутності складу правопорушення.

Свої доводи мотивує тим, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути доказом його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП з тих підстав, що має суб`єктивну думку дільничного офіцера поліції. Зокрема, зазначає, що його вина доведена поясненнями свідків ОСОБА_2 (колишньої дружини), ОСОБА_3 ( його дочки) та ОСОБА_4 (співмешканця ОСОБА_2 ), які є зацікавленими особами, оскільки між ними на протязі тривалого часу неприязні відносини через розгляд цивільного спору про поділ майна подружжя. При цьому, судом не були взяті до уваги покази свідка ОСОБА_5 , який є сторонньою особою.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи поданої апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, цих вимог закону в повній мірі дотримано не було, внаслідок чого суд першої інстанції дійшов поспішного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст. 254 КУпАП , протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Разом в порушення вказаних вимог закону, поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №290597 в липні 2020 року, в той час, як події, які стали підставами для складання цього протоколу, та які зазначені в ньому відбувалися 26 червня 2020 року( а.с. 1).

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що у поліцейського були складнощі з виявленням особи, яка вчинила правопорушення.

Як передбачено п. 7 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 01.12.2015 р. №1496/27941 не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Разом з тим, через виправлення у протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , неможливо визначити дату його складання (06.07.2020 чи 08.07.2020).

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає цей протокол недопустимим доказом у справі, який не може бути прийнятий судом.

Крім того, частиною першою статті 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення

Відповідно до п.14 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Отже, насильство в сім`ї, у розумінні ст. 173-2 КУпАП, є адміністративним правопорушенням, з матеріальним складом, оскільки він потребує наявності не тільки певного діяння, але й спричинення або загрози завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, або економічного характеру.

Між тим, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні насильства в сім`ї психологічного характеру, суддя районного суду, посилаючись на протокол про адміністративне правопорушення, в якому вказано, що дії ОСОБА_1 полягали у нецензурній лайці та непристойних жестах, що могло спричинити психологічний розлад здоров`ю потерпілих, не звернула увагу на те, що в протоколі йдеться про припущення, а не стверджувалось, що діями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, завдана шкода психічному здоров`ю потерпілих.

Отже, в протоколі не розкрито об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а саме, що було спричинено психічне насильство потерпілим.

Крім того, висновок суду про винуватість ОСОБА_1 , взагалі, не мотивований. Так, із змісту судового рішення вбачається, що виключно вказаним протоколом про адміністративне правопорушення та поясненнями свідків підтверджується факт події та складу інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, не дивлячись на те, що останній не визнає своєї вини та подій, зазначених протоколі про адміністративне правопорушення відносно нього. Не спростовані покази ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_5 , із пояснень яких вбачається, що 26 червня 2020 року саме потерпіла ОСОБА_2 з дочкою ОСОБА_3 спровокували конфліктну ситуацію, під час якої ОСОБА_2 у ОСОБА_1 порвала футболку. Також не взято до уваги, що свідок ОСОБА_4 - співмешканець ОСОБА_2 , тобто є зацікавленою особою.

Одночасно, в апеляційному суді було встановлено, що вже довгий час між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існують неприязні відносини, в зв`язку з тим, що між ними в судовому порядку розглядається спір про поділ майна подружжя.

З огляду на викладене, матеріали адміністративної справи не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та які б підпадали під ознаки психологічного насильства в сім"ї.

Отже, встановлені при апеляційному розгляді справи обставини свідчать про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з вищевикладеними обставинами, здійснюючи перегляд постанови місцевого суду прийняте рішення у справі не можна визнати законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим воно підлягає скасуванню, а справа закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, задовольнивши таким чином апеляційну скаргу.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Недригайлівського районного суду Сумської області від 09 липня 2020 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуМатус В. В.