Справа № 165/1876/19 Провадження №33/802/8/20 Головуючий у 1 інстанції:Ференс-Піжук О. Р.
Категорія: ч.1 ст.130 КпАП УкраїниДоповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

судді - Гапончука В.В.,

з участю

секретаря - Старенько Л.М.,

особи, що притягається до відповідальності, - ОСОБА_1 ,

захисника - Кромського М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу особи, що притягається до відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Нововолинського міського суду Волинської області від 25 вересня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1ст. 130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КпАП України, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 03 липня 2019 року близько 00 год. 27 хв. на а/д М-07 Київ-Ковель-Ягодин 504 км 750 м керував автомобілем марки "Фольксваген Транспортер", реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, вчинивши правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

Крім того, 13 липня 2019 року близько 00 год. 27 хв. на а/д М-07 Київ-Ковель-Ягодин 504 км 750 м водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки "Фольксваген Транспортер", реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався заднім ходом, не звернувся до сторонніх осіб за допомогою, не впевнився в безпечності маневру, не врахував бокового інтервалу та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Фіат Дукато», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , що зупинився в крайній смузі. В ДТП транспортні засоби отримали механічне пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.10.9, п. 13.1 ПДР України, вчинивши правопорушення, передбачене ст.124 КпАП України..

Не погоджуючись з оскаржуваною постановою ОСОБА_1 в апеляційній скарзі вважає,що судом не з`ясовані та недоведені обставини, які мають значення для справи і які суд вважав встановленими, а також, що висновки суду не відповідають обставинам справи, неправильно застосовані норми матеріального права, порушені норми процесуального права, рішення суду вважає незаконним. Просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Беручи до уваги ту обставину, що ОСОБА_1 при розгляді справи присутній не був, а рішення місцевого суду - постанову судді від 25.09.2019 року отримав лише 11.10.2019 року, то на думку апеляційного суду, строк апеляційного оскарження даної постанови, передбачений ст.294 КпАП України, ним був пропущений з поважних причин у зв`язку з чим підлягає поновленню.

За положеннями статтей 245, 252, 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, вказаних вимог закону при розгляді справи, суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст.130 КпАП України, за обставин, викладених у постанові, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю доказів, перевірених у судовому засіданні та належно оцінених судом.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин, зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку доводиться:

- протоколами про адміністративне правопорушення серії БД №136330, 135136 від 13.07.2019 року (а.с.1, 26);

- поясненнями даними в судовому засіданні свідками ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , якими підтверджено той факт, що у ОСОБА_1 були ознаки алкогольного сп`яніння та що він відмовився від проходження огляду на факт вживання алкоголю в установленому порядку. Дані свідки категорично ствердили, що саме він перебував за кермом під час руху автомобілем (а.с.6-8);

- відеозаписом з нагрудних камер інспекторів поліції, а також їх поясненнями, даними суду.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України, які містяться в матеріалах справи.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що місцевий суд обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст.130 КпАП України, постанова судді першої інстанції є законною та мотивованою, а накладене на ОСОБА_1 безальтернативне стягнення відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КпАП України.

При цьому не заслуговують на увагу суду посилання ОСОБА_1 про наявність підстав для скасування постанови внаслідок неповідомлення його про час та місце судового розгляду, оскільки ОСОБА_1 неодноразово надсилалися судові повістки про виклик до суду на адресу, вказану останнім в протоколі про адміністративне правопорушення. Проте поштові відправлення з повісткою не були вручені під час доставки з незалежних від суду причин. Наведене свідчить про те, що судом було вжито достатніх заходів для своєчасного та належного повідомлення ОСОБА_1 про виклик до суду для участі в розгляді справи.

Твердження в апеляційній скарзі ОСОБА_1 про те, що він автомобілем не керував, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , зафіксованими на нагрудні камери поліцейських, та даними суду апеляційної інстанції.

Беручи до уваги вищенаведене, апеляційний суд прийшов до висновку, що доводи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а фактично спрямовані на уникнення ним адміністративної відповідальності.

При накладенні адміністративного стягнення суд першої інстанції відповідно до вимог ч.2 ст.33 КпАП України врахував характер вчинених проступків, дані про особу порушника, ступінь його вини, конкретні обставини справи та з застосуванням положень ст..36 КпАП України обґрунтовано визначив безальтернативне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ч.1 ст.130 КпАП України.

Таким чином постанова судді Нововолинського міського суду Волинської області від 25 вересня 2019 року в даній справі є законною та такою, що винесена відповідно до вимог КпАП України у зв`язку з чим підлягає залишенню без змін відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КпАП України.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КпАП України апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Нововолинського міського суду Волинської області від 25 вересня 2019 року в даній справі.

Апеляційну скаргу особи, що притягається до відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Нововолинського міського суду Волинської області від 25 вересня 2019 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Гапончук