Справа № 301/1407/20
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"10" серпня 2020 р. м. Іршава
Іршавський районний суд Закарпатської області у складі: головуючої - судді Даруда І.А., за участю: секретаря судового засідання Сатін Н.М., прокурора Микита В.М., правопорушника ОСОБА_1 розглянувши матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Закарпатській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України,
за ст.172-6 ч.1 КУпАП, -
Відповідно до протоколу № 39 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, від 02.07.2020 року, ОСОБА_1 , який обіймав посаду поліцейського ЛМТЗ Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області по 21 червня 2019 року, будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, згідно підпункту з) пункту 1 частини 1 статті 3 ЗУ «Про запобігання корупції» в порушення вимог ч. 2 ст. 45 вказаного Закону, несвоєчасно, без поважних причин, тобто після встановленого терміну декларування (до 01.06.2020 року), а саме: 11.06.2020 року, опублікував на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції як суб`єкт декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, декларацію за 2019 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене частиною 1 ст.172-6 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, не визнав, та пояснив, що не мав умислу на несвоєчасне подання декларації за 2019 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Термін для подання декларації було продовжено до 01.06.2020 року, декларація була подана ним 11.06.2020 року, оскільки, він хворів, а також не мав електронного ключа і виготовляв такий
Прокурор Микита В.М. в судовому засіданні просив призначити покарання у відповідності до ст.172-6 ч.1 КУпАП.
Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та оцінюючи зібрані докази, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Частиною 1 статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Судом установлено, що наказом начальника ГУНП в Закарпатській області Стефанишин Р.І. № 218 о/с від09.12.2016 року ОСОБА_1 призначено поліцейським сектору логістики та матеріально-технічного забезпечення Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області, звільнивши його з посади поліцейського Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області.
Наказом начальника ГУНП в Закарпатській області Стефанишин Р.І. № 129 о/с від 20.06.2019 року ОСОБА_1 звільнено зі служби в Мукачівському ВП ГУНП в Закарпатській області.
На підставі п.п. «е» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія вказаного закону.
Згідно з ч. 1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у п. 1 п.п. «а» і «в» п. 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.
На підставі п.11розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», Розділ XIIIПрикінцеві положення Закону України "Про запобігання корупції" доповнений пунктом 2-1такого змісту: "Встановити, що декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до статті 45 цього Закону подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 1 червня.
Відповідно до рекомендації від 06.06.2019 року ОСОБА_1 ознайомлений з вимогами ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та ст. 172-6 КУпАП.
На підставі інформації з офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, ОСОБА_1 подав до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, декларації за 2019 рік о 10 годині 03 хвилин 11 червня 2020 року.
Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1статті 1 Закону України «Про запобігання корупції»визначено, що корупційне правопорушення діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першійстатті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність
Частиною 1статті 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Відповідно до примітки до ст. 172-1 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Частиною 1статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до положень ст.ст.10,11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.
Згідно з п. 2 роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (надалі ВССУ) «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» вих. №223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Склад правопорушення за ч. 1ст.172-6КУпАП є формальним, оскільки обов`язковим елементом об`єктивної сторони є умисна дія - умисне несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести в діях особи умисел на несвоєчасне повідомлення.
Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Як вбачається з матеріалів справи, пояснень ОСОБА_1 по суті справи про адміністративне правопорушення, у нього не було прямого чи непрямого умислу на вчинення діяння, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Під час дослідження матеріалів справи в судовому засіданні встановлено, що ні у протоколі про адміністративне правопорушення, ні прокурором у судовому засіданні не наведено обґрунтувань та доказів на підтвердження суб`єктивної сторони даного правопорушення. Тобто не встановлені і не доведені вина у формі умислу, мотив (корисливий, особиста зацікавленість, неправильно зрозумілі інтереси служби, тощо) та мета інкримінованого йому правопорушення.
Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, будь-які докази того, що ОСОБА_1 діяв умисно, усвідомлював протиправний характер своїх дій, який посягає на встановлений правопорядок, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні.
А також, відповідно до довідки Іршавського ЦПМСД № 94 від 04.08.2020 року ОСОБА_1 перебував на амбулаторному лікуванні з 29.05.2020 року по 12.06.2020 року.
За таких обставин, у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1ст.172-6 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст.247 КУпАП.
Відповідно до п. 1ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ч. 1 ст. 172-6, п. 1 ст. 247, ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
П О С Т А Н О В И В:
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ознаками ч.1 ст. 172-6 КУпАП відносно ОСОБА_1 , у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Апеляційну скаргу на постанову може бути подано до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Повний текст постанови складено 12.08.2020 року.
Суддя : І. А. Даруда