П О С Т А Н О В А

05.08.2020 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду

Вінницької області Шепель К.А.,

розглянувши матеріали, що надійшли з Жмеринського ВП ГУНП України у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , за частиною першою статті 130 КУпАП,

у с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №461458 від 16 липня 2020 року ОСОБА_1 о 18-20 год 16 липня 2020 року в с.Мовчани Жмеринського району Вінницької області керував мотоблоком ЗУБР JR з причепом з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода; запах алкоголю із порожнини рота. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 «Правил дорожнього руху» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, матеріали справи, приходжу до такого.

Надаючи адміністративно-правову кваліфікацію діянням ОСОБА_1 , враховую, що за протоколом про адміністративне правопорушення діяння останнього кваліфіковані за частиною першою статті 130 КУпАП, яка в редакції Закону України № 1446-VIII від 7 липня 2016 року передбачала відповідальність за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Однак, зазначена норма з 1 липня 2020 року згідно із Законом України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року зазнала змін та передбачає відповідальність за вживання судноводієм після аварійної події за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як судно було зупинено на вимогу поліцейського або іншої уповноваженої законом посадової особи до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Одночасно, в КК України введена стаття 286-1, частина перша якої передбачала відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, або відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного освідування з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого медичного освідування.

За приписами частини першої, другої статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Згідно з вимогами частини першої статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Оскільки Законом України №2617-VIII від 22 листопада 2018 року була посилена відповідальність за вживання водієм транспортного засобу алкоголю після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, зазначений закон не має зворотної дії в часу і до діянь ОСОБА_1 підлягає застосуванню закон в редакції, чинній на час вчинення таких діянь, тобто в редакції Закону України № 1446-VIII від 7 липня 2016 року.

Відповідно до пункту 28 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених частиною третьою статті 121, частиною четвертою статті 122, статтею122-2, частиною третьою статті 123, статтями 124 і 130 КУпАП. Суди не вправі застосовувати таке стягнення й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Вивчивши протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №461458 від 16 липня 2020 року та матеріали додані до нього, суддя вважає, що дії ОСОБА_1 містять ознаки не адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, а ознаки кримінального проступку, передбаченого статтею 286-1 КК України.

Так, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення поліцейськими не враховано, що відповідальність за описані ним у протоколі дії водія транспортного засобу з 1 липня 2020 року передбачена не статтею 130 КУпАП, а статтею 286-1 КК України, зокрема, наступні вимоги законодавства.

Згідно зі статтею 2 КУпАП, зміни до законодавства України про адміністративні правопорушення можуть вноситися виключно законами про внесення змін до КУпАП та інших законів України, що встановлюють адміністративну відповідальність, та/або до законодавства України про кримінальну відповідальність, та/або до кримінального процесуального законодавства України. Відповідно до статті 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення, а провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

В статті 3 КК України передбачено, що закони України про кримінальну відповідальність, прийняті після набрання чинності КК України, включаються до нього після набрання ними чинності. Кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки КК України. Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до КК України та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності (стаття 4 КК України).

Однак, викладені зміни та порядок набрання чинності законодавством поліцейський не врахував та безпідставно склав протокол за частиною першою статті 130 КУпАП на водія транспортного засобу, в той час, коли дії ОСОБА_1 містять всі ознаки кримінального проступку, передбаченого статтею 286-1 КК України.

Згідно зі статтею 253 КУпАП, якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.

Відповідно до статті 253 КУпАП суддя прийшов до висновку про направлення матеріалів прокурору.

Керуючись статтями 245, 246, 253 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Матеріали справи відносно ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП передати керівнику Жмеринської місцевої прокуратури.

Постанова не може бути оскаржена.

Суддя Костянтин Шепель