Справа № 562/1342/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2020 року Суддя Здолбунівського районного суду Рівненської області Ємельянова Л.В., розглянувши матеріали справи, що надійшли від Здолбунівського відділення поліції Острозького відділу поліції ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

03 травня 2020року о 02 год. 35 хв. у м.Здолбунові Рівненської області по вул.Лермонтова, 12 ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Pegasus-Soqt-10", д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, мав різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушену мову. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху.

У судове засідання ОСОБА_1 на неодноразові виклики не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судових повісток. Про причини неявки суд не повідомив.

Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, при цьому присутність такої особи не є обов`язковою, в розумінні ч.2 ст.268 КУпАП, з метою недопустимості порушення строків розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 .

Стаття 8 КУпАП передбачає, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП (в редакції Закону, що діяв на момент вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення) є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст.266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до цих нормативних актів оглядові підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

З графи "Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення" протоколу про адмінітстративне правопорушення серії БД №333310 від 03.05.2020р. вбачається, що правопорушник ОСОБА_1 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення.

Крім того, вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю та об`єктивно підтверджується зібраними по справі доказами, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №333310 від 03.05.2020р., актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.05.2020р., письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 03.05.2020р. та іншими доказами по справі.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки оформлені у визначеному процесуальним законом порядку. Підстав вважати їх недопустимими суд не вбачає.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає їх достовірними і достатніми для визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (в редакції Закону, що діяв на момент вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення).

Пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин судом не встановлено.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в абз.3 п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", суди не вправі застосовувати позбавлення права керувати транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Як вбачається з довідки Здолбунівського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області, ОСОБА_1 права керування не має, посвідчення водія не отримував, а тому застосування до нього стягнення у виді позбавлення певного права, якщо така особа цього права ніколи не набувала і не має, і санкція ч.1 ст.130 КУпАП не передбачає такого стягнення для осіб, які не мають водійського посвідчення, є неможливим.

Враховуючи характер та ступінь небезпеки вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, суд вважає за доцільне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно положень ст.40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір.

Керуючись ст.ст. 40-1, ч.1 ст.130, ст.ст.221, 280, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (Десять тисяч двісті) грн. без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь держави (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ), банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UА0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір у розмірі 420 (Чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Здолбунівський районний суд Рівненської області.

С у д д я