Справа № 645/2914/20
Провадження № 3/645/1106 /20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2020 року м. Харків

Суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Бабкова Т.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

ОСОБА_1 18.05.2020 року о 19 год. 40 хв. в м. Харкові по Салтівському шосе, 120/2, керуючи автомобілем Mitsubishi Outlander, номерний знак НОМЕР_1 , не дотрималася безпечної дистанції та скоїла зіткнення з автомобілем Toyota Auris, номерний знак НОМЕР_2 , який попереду. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушила п. 13.1 Правил дорожнього руху України.

Притягувана ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненому визнала у повному обсязі та пояснила, що 18.05.2020 року о 19 год. 40 хв. в м. Харкові по Салтівському шосе, 120/2, керуючи автомобілем Mitsubishi Outlander, номерний знак НОМЕР_1 , рухалася за автомобілем Toyota Auris, номерний знак НОМЕР_2 , який рухався у крайньому лівому ряді. Коли ОСОБА_1 почала перестроюватися, водій автомобіля Toyota Auris почав гальмувати та притягувана вдарила його лівим крилом у задню праву частину бампера.

Виходячи із змісту ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом

порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За наслідками судового розгляду справи, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується поясненнями водія автомобіля Toyota Auris, номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , який пояснив, що 18.05.2020 року, приблизно о 19 год. 32 хв., рухався на автомобілі Toyota Auris, номерний знак НОМЕР_2 , в м. Харкові по Салтівському шосе у напрямку пр. Тракторобудівників. Не доїжджаючи до Салтівського хлібзаводу, ОСОБА_2 почав збавляти швидкість та гальмувати, оскільки перед ним горів червоний сигнал світлофору. Ще до повної зупинки його автомобіля по Салтівському шосе, 120, ОСОБА_2 відчув удар у задню праву частину його автомобіля, після чого він зупинився, увімкнув аварійну сигналізацію. З видимих пошкоджень свого автомобіля ОСОБА_2 помітив: розбиту задню фару, деформоване заднє крило у місці задньої стійки, яка переходить у кришу, поламаний задній бампер, вирваний і пошкоджений задній правий підкрилок, зламане 2 кріплення бамперу з права, пошкоджене та деформоване заднє праве крило (пошкоджено лако-фарбове покриття), деформована задня нижня права частина кузова , що знаходиться під бампером, відсутність дрібних запчастин (кріплень, андапок, закліпок). Крім того, потерпілий ОСОБА_2 просить зобов`язати ОСОБА_1 відшкодувати завдану йому матеріальну шкоду у розмірі 41 935,00 грн.

Доводи потерпілого ОСОБА_2 про обставини ДТП про обставини ДТП узгоджуються із змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 281164, складеного 18.05.2020 року в м. Харкові по Салтівському шосе, 120/2, інспектором взводу № 2 роти № 4 батальйону № 1 УПП в Харківській області ДПП лейтенантом поліції Набойченком Є. відносно водія ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, схемою місця події та переліками видимих пошкоджень транспортних засобів Mitsubishi Outlander, номерний знак НОМЕР_1 , та Toyota Auris, номерний знак НОМЕР_2 , отриманих внаслідок ДТП.

Згідно ст.14 Закону України "Про дорожній рух", п.п.1.3,1.5 Правил Дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не задавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

П. 13.1 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Положеннями ст.124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Особа, цивільно правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники дорожньо-транспортної пригоди скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Таким чином, положеннями ст. 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення водіями правил дорожнього руху, крім передбачених ст. 123, частинами 1 або 2 ст. 130 КУпАП, що спричинили пошкодження транспортних засобів, вантажів, шляхів. шляхових та інших споруд чи іншого майна. Відповідно, об`єкт та об`єктивна сторона правопорушення, що містяться у ст. 123 та частинах 1, 2 ст. 130 КУпАП будуть складати відповідні ознаки і для правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП, ознак за наявності таких доповнень. Оскільки зазначені правопорушення спричинили пошкодження транспортних засобів, вантажів, шляхів, шляхових та інших споруд чи іншого майна, об`єктом правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП, будуть також суспільні відносини у сфері власності.

Умовами настання адміністративної, а не іншого виду юридичної відповідальності є такі: а) наявний причинний зв`язок між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди (у випадку відсутності такого зв`язку особу може бути притягнуто до цивільно-правової відповідальності); б) немає наслідків діяння у вигляді спричинення або можливості спричинення аварії поїздів судна або порушення нормальної роботи транспорту або створення небезпеки для життя людей, або спричинення потерпілому середньої тяжкості чи тяжких тілесних ушкоджень або завдання великої матеріальної шкоди чи настання інших тяжких наслідків (у противному випадку діяння кваліфікується як злочин за ст. 277 КК України).

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

З урахуванням наведеного та встановлених суддею обставин, суд вважає доведеним, що водій ОСОБА_1 в дорожній ситуації, що сталася 18.05.2020 року, порушила вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а тому в її діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Положеннями ч.1 ст.40 КупАП передбачено право суду одночасно з вирішенням питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті, за умови, що у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації.

Вирішуючи клопотання потерпілого ОСОБА_2 про зобов`язання ОСОБА_1 відшкодувати завдану йому матеріальну шкоду у розмірі 41 935,00 грн., на підтвердження розміру якої останнім надано рахунок про плату ремонтних послуг від 24.07.2020 року, суддя зазначає наступне.

Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Вказані висновки про правильне застосування норм права викладені в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц.

В процесі судового розгляду з`ясовано, що цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_1 згідно з полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів застрахована страховою компанією "МСК", ОСОБА_1 заперечує проти стягнення з неї в повному обсязі матеріальної шкоди в розмірі 41934,78 грн., зазначає, що вказані вимоги повинні задовольнятися в першу чергу за рахунок страхових виплат.

Положеннями ч.1 ст.40 КупАП передбачено право, а не обов`язок суду одночасно з вирішенням питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник спір про право з приводу відшкодування завданої шкоди, при вирішенні якого слід залучати до участі у справі страхову компанію "МСК", вимоги ОСОБА_2 повинні вирішуватися в цивільно-правовому порядку шляхом пред`явлення цивільного позову.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан.

Суд вважає необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_3 та запобігання вчиненню нею нових правопорушень накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру мінімальної заробітної плати 420 грн. 40 коп.

Керуючись ст. ст. 124, 283-285, КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя -