Справа № 524/4637/20
Провадження 3/524/1884/20
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2020 року року суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області Малтиз А.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов із Військової частини НОМЕР_1 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходить військову службу за контрактом водієм КВ у військовій частині НОМЕР_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності зач.4. ст. 172 11 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, 27 червня 2020 року о 08 години 00 хвилин у військовому містечку № 3 в/ч НОМЕР_1 , що розташовано за адресою АДРЕСА_2 , старший солдат що ОСОБА_1 не з`явився вчасно без поважних причин на військову службу тривалістю до 10 діб, в умовах особливого періоду, а саме був відсутній з 27 червня 2020 року по 30 червня 2020 року включно.
Таким чином, солдат ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, стрільцем-помічником гранатометника відділення охорони взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_2 , вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4. ст. 172 11 КУпАП, тобто, нез`явлення вчасно без поважних причин на службу з лікувального закладу тривалістю до десяти діб вчинене в умовах особливого періоду.
ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнав повністю.
Відповідно до ч.4 ст. 172 11 КУпАП, самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб, вчинені в умовах особливого періоду, тягнуть за собою накладення штрафу від ста сорока п`яти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб.
Відповідно до ч.3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:
1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять).
Згідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оборону України», «;особливий період» - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведения його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно із ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування. Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Водночас, законодавець надає визначення поняття демобілізації як комплексу заходів, спрямованих, серед іншого, на планомірне переведення Збройних Сил України, інших військових формувань на організацію і штати мирного часу (оголошення якої дає підстави для закінчення особливого періоду).
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» рішення про демобілізацію із внесенням його на затвердження Верховною Радою України приймає Президент України. На цей час відповідних рішень Президентом України не приймалось.
Особливий період розпочався з моменту набрання чинності Указом Президента України від 17.03.2014 № 303 та продовжується до оголошення (набрання чинності) окремого рішення Президента України про демобілізацію.
Верховний Суд у постанові від 30 травня 2018 року у справі № 521/12726/16-ц зазначив, що в Україні особливий період розпочався 18 березня 2014 року і триває по теперішній час.
Тобто, дане адміністративне правопорушення вчинено в умовах особливого періоду, що підвищує його суспільну небезпеку.
Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст. 172 11 КУпАП підтверджується фактичними даними протоколу про адміністративне правопорушення за ч.4 ст. 172 11 КУпАП протоколом № 00640 від 30 липня 2020 року (а.с. 1), який суд відповідно до вимог ст.. 251 КУпАП визнає доказом по справі, матеріалами службового розслідування по з`ясуванню причин та обставин невиходу із лікарняного 27 червня 2020 року водія 3 го відділення комендантського взводу старшого солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 , висновком ( а.с. 9-100, рапортом т.в.о. командира взводу старшого сержанта ОСОБА_2 ( а.с. 9), наказом № 286 від 06.07.2020 року про призначення службового розслідування по факту невиходу на службу без поважних причин водія 3 го відділення комендантського взводу військової частини НОМЕР_1 старшого солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 ( а.с. 11), рапортом від 15.06.2020 року т.в.о. командира взводу старшого сержанта ОСОБА_2 ( а.с. 12), рапортом від 01.07.2020 року т.в.о. командира взводу старшого сержанта ОСОБА_2 ( а.с14), довідкою про тимчасову непрацездатність № 17 від 15 червня 2020 року, витягом з графіку службового навантаження комендантського взводу військової частини НОМЕР_1 НГ України на червень 2020 року ( а.с. 15), поясненням ОСОБА_1 від 01липня 2020 року ( а.с. 22), поясненням ОСОБА_3 від 29 червня 2020 року ( а.с. 23), поясненням ОСОБА_4 від 28 червня 2020 року ( а.с. 24), поясненням ОСОБА_5 від 28 червня 2020 року ( а.с. 25), поясненням ОСОБА_6 від 29 червня 2020 року ( а.с. 26).
З урахуванням вищевикладеного, особи ОСОБА_1 , який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, враховуючи ступінь вини, обставини, які пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд вважає притягнути його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 172 11 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двохсот п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465 грн.
Відповідно до ст.40-1 КпАП України стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420,40 грн. у дохід держави.
Керуючись ст. ст.33, 40-1, ч.4 ст. 172-11, 245, 280, 283, 284 КпАП України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 172 -11 КУпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420,40 грн. у дохід держави. ( Стягувач: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача: 820019; рахунок отримувача: 0001; код класифікації доходів бюджету: 22030106)
Штраф підлягає добровільній сплаті протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії постанови.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з ОСОБА_1 підлягає стягненню подвійний штраф у розмірі 4 930 грн.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, його законним представником, адвокатом, потерпілим, його представником або прокурором в Полтавський апеляційний суд, через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя: