Справа № 359/416/20
Провадження № 3/359/312/2020
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2020 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., розглянувши за участю представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Синяченка В.П., адміністративний матеріал, що надійшов від Батальйону патрульної поліції у місті Борисполі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи:відомості відсутні, -

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 04.01.2020 року о 09 год. 46 хв. в м. Бориспіль по вул. Київський Шлях,33, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, автомобілем марки «Mitsubishi Pajero WG» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Стан сп`яніння визначався алкотестером "Драгер 6820", в присутності двох свідків, чим порушив п.п. "а" п. 2.9 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним, причини неявки невідомі. Клопотань про перенесення судового засідання не надходило. У зв`язку з чим, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, суддя прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Адвокат Синяченко В.П. в судовому засіданні в своїх вільних поясненнях повідомив, що ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнає в повному обсязі, оскільки під час складання протоколу був порушений встановлений порядок огляду водіїв на стан сп`яніння. ОСОБА_1 погодився на проходження огляду за допомогою приладу «Драгер» на місці події, але не погодився з його результатами. Після чого останній пройшов огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Просив врахувати протокол медичного огляду і довідку слідчого СВ Бориспільського ВП ГУНП в Київській області, які вказують на відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення адвоката Синяченка В.П., ознайомившись з матеріалами про адміністративне правопорушення, встановлено, що вина ОСОБА_1 , не знайшла свого підтвердження, а склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, судом не встановлений.

Статтею 245 КУпАП передбачено, зокрема, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

При цьому, на підставі задекларованого принципу, що міститься в ст. 7 КУпАП, кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23 рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами - є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. І ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення основним доказом про вчинення особою адміністративного правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, який повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Відповідно до коментованої ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення повинен містити перелік всіх обов`язкових реквізитів протоколу, і у разі їх відсутності він не має доказового значення. Протокол складається у кожному випадку виявлення адміністративного правопорушення, він є єдиною формою документу, в якому фіксується факт вчинення допущеного порушення, ніякого іншого документу про прийняття до провадження уповноваженими органами не оформляється. Від того, наскільки грамотно, змістовно і умотивовано складений протокол, залежить якість розгляду справи про адміністративне порушення, правильність розгляду справи по суті й обґрунтованість застосування адміністративного стягнення.

Протокол про адміністративне правопорушення - це комплексне джерело доказової інформації. Однак він набуває значення доказу в таких випадках, коли: по-перше, протокол складений уповноваженою на те посадовою особою; по-друге, складений не пізніше термінів, передбачених для накладення адміністративного стягнення; по-третє, зміст протоколу відповідає усім вимогам, передбаченим коментованою статтею.

Так, статтею 256 КУпАП закріплено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року, при складанні протоколу зазначається, зокрема місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення (суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, є керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Суб`єктивна сторона правопорушень, передбаченихстаттею 130 КУпАП, характеризується наявністю прямого умислу.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про де які злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову саме особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також оформлення результатів такого огляду, врегульовано «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», що затверджена спільним наказом МОЗ України та МВС України від 09.11.2015 року № 1452/735. (надалі Інструкція).

Згідно розділу ІІІ вказаної Інструкції, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння), видається на підставі акта медичного огляду.

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я.

Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Таким чином, алгоритм дій медичного працівника, що проводить огляд особи, повинен бути наступним: огляд та проведення лабораторного дослідження на визначення стану сп`яніння; встановлення діагнозу; внесення отриманих даних до акту медичного огляду; складання висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння; вручення особі примірника зазначеного висновку.

Разом з тим, підставами для проведення огляду водія на стан алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння у закладі охорони здоров`я є відмова останнього від огляду працівником поліції із використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки або в разі незгоди з його результатами.

При цьому, положення ст. 266 КУпАП, вказаного Порядку і Інструкції у їх системному тлумаченні свідчать про те, що протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП України за відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння може бути складений поліцейським лише після документування належним чином відмови особи, що керує транспортним засобом від проведення огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Адже у разі такої відмови на місці вчинення правопорушення поліцейський зобов`язаний доставити порушника для проведення огляду до медичного закладу.

Відповідно до п. 2.9 а Правил дорожнього руху водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 7 Розділу І, п.п. 6, 8, 11, 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказами МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Оформлення матеріалів огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством. У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

В судовому засіданні установлено, що передбачений законом порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння поліцейськими був порушений, оскільки проведений з порушенням вищезазначених вимог вказаних Інструкцій з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції та КУпАП.

На думку судді, лише чітке дотримання вказаної вище процедури, зокрема проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння, свідчить про законні вимоги працівників поліції та обґрунтовані підстави проведення вказаного огляду.

Як вбачається в матеріалах справи міститься направлення на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.01.2020 року.

Однак, суддя оцінує критично та не приймає до уваги вказане направлення як доказ винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи із наступного.

Як вбачається із даного направлення назва закладу охорони здоров`я, до якого повинен бути доставлений ОСОБА_1 з метою проведення огляду на стан сп`яніння зазначена КНП «ББЛІЛ», що знаходиться за адресою: м. Бориспіль, вул. Котляревського, 1. При цьому у даному направленні в графі "Особу на огляд у заклад охорони здоров`я доставив" зазначено: інспектор патрульної поліції роти №4 батальйону №1 УПП у Київській області ДПП старшим лейтенант поліції Нечитайлом П.О.

Тобто із відомостей, що міститься у вказаному направленні слідує, що 04.01.2020 року ОСОБА_1 був доставлений інспектором патрульної поліції роти №4 батальйону №1 УПП у Київській області ДПП старшим лейтенант поліції Нечитайлом П.О. до КНП «ББЛІЛ» для проведення медичного огляду з метою визначення стану його алкогольного сп`яніння.

В той же час, місце складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №202244 від 04.01.2020 року відносно ОСОБА_1 зазначено: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , що вказує на складання зазначеного протоколу поза межами закладу охорони здоров`я.

Це в свою чергу свідчить про те, що ОСОБА_1 не було доставлено в заклад охорони здоров`я, а саме до КНП «ББЛІЛ», на предмет огляду на стан сп`яніння, всупереч вимогам ст. 266 КУпАП, яка вказує, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

Встановлено, що відомості, що містяться у направлення на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.01.2020 року не відповідають дійсності, що вказує на те, що його оформлення відбувалося з порушенням вимог діючого законодавства.

З рапорту інспектора патрульної поліції роти №4 батальйону №1 УПП у Київській області ДПП старшого лейтенанта поліції Нечитайлом П.О. вбачається, що в ході складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №202244 від 04.01.2020 року відносно ОСОБА_1 останнім було пред`явлено посвідчення водія НОМЕР_2 від 05.01.2006 року для встановлення особи. Згідно внесеної інформації в базу НАІС вказане посвідчення видане на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На місце події було викликано слідчо-оперативну групу Бориспільського ВП ГУНП в Київській області.

З довідки старшого слідчого 1-го відділення слідчого відділу Бориспільського ВП ГУНП в Київській області Козаченко Артема від 04.01.2020 року вбачається, що громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 12:30 год. по 17:00 год. 04.01.2020 року був залучений для проведення процесуальних дій у ході розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066 від 04.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Окрім цього повідомляє, що згідно направлення від 04.01.2020 року, лікарями Комунального некомерційного підприємства Бориспільської районної ради Київської області «Бориспільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» 04.01.2020 року з ОСОБА_1 проведено медичне освідування для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану алкогольного сп`яніння.

Як вбачається із протоколу №306 від 04.01.2020 року медичного огляду для встановлення факту вживання психотропної речовини та стану сп`яніння в ОСОБА_1 на момент огляду о 17:25 год. 04.01.2020 року психотропної речовини та стану алкогольного сп`яніння не виявлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, суддя приходить до висновку, що при оформленні матеріалів даної справи відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, інспектором поліції допущено грубе порушення вищезазначених норм чинного законодавства, оскільки поліцейській у встановленому порядку не направляв Ш ОСОБА_4 у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

Недотримання працівниками поліції форми та порядку оформлення направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я, вказує на порушення останніми процедури проведення огляду водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння до медичного закладу. Ці обставини в сукупності свідчать про те, що докази, отримані з порушенням встановленого порядку, а тому є недопустимими і не можуть братись судом до уваги.

Крім того, суддя також вважає, що пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які містяться у матеріалах справи також є неналежними доказами, оскільки останні в довільній формі пояснень не писали, а поставили підписи під написаним текстом. В свою чергу вказані свідки з водієм не спілкували, тому надані пояснення свідків в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суд оцінює критично з наведених вище обставин.

Разом з цим, під час перегляду відеозапису із нагрудної камери поліцейського Батальйону патрульної поліції у місті Борисполі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, судом встановлено, що дійсно водій Ш ОСОБА_7 пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера "Драгер 6820" на місці зупинки транспортного засобу, а саме: м. Бориспіль, вул. Київський Шлях, 31. Відразу після проходження огляду водієм поліцейський повідомив результат приладу "Драгер 6820", який показав: 0,78 ‰ та відразу вимкнув камеру, тобто в повному обсязі процедура огляду на стан сп`яніння та складання протоколу відносно ОСОБА_3 зафіксована не була.

Судом враховано, що Батальйоном патрульної поліції у місті Борисполі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України направляються до суду матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП з дисками на яких міститься відеозапис із нагрудних камер поліцейських. З яких під час перегляду вбачається, що під час складання протоколу і оформлення матеріалів по порушення вимог п.2.5 ПДР України та п.2.9 а ПДР України, уповноважена особа - поліцейський вмикає відео фіксацію з моменту виявлення порушення та припиняє тільки після закінчення процедури огляду на стан сп`яніння.

Тобто в даному випадку відеозапис винен був здійснювати до закінчення проведення огляду в закладі охорони здоров`я «Бориспільській багатопрофільній лікарні інтенсивного лікування».

Таким чином, порядок дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_3 з цього приводу не відповідає вимогам Інструкції, яка затверджена спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735.

За таких обставин, вказана інспектором патрульної поліції роти №4 батальйону №1 УПП у Київській області ДПП старшим лейтенант поліції Нечитайлом П.О. суть правопорушення, а саме: керування транспортним засобом особою - водієм в стані алкогольного сп`яніння судом ставиться під сумнів, оскільки не надано достатніх доказів, які б беззаперечно вказували на те, що дії ОСОБА_3 спрямовані на порушення ПДР України, виходячи з норми ч. 3 ст. 62 Конституції України.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, суддя приходить до висновку, що при оформленні матеріалів даної справи відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, інспектором поліції допущено грубе порушення вищезазначених норм чинного законодавства, оскільки поліцейській у встановленому порядку не направляв ОСОБА_8 ОСОБА_9 у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

Недотримання працівниками поліції форми та порядку оформлення направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я, вказує на порушення останніми процедури проведення огляду водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння до медичного закладу. Ці обставини в сукупності свідчать про те, що докази, отримані з порушенням встановленого порядку, а тому є недопустимими і не можуть братись судом до уваги.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи. Підлягають з`ясуванню питання про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні. Рішення по справі приймається на підставі доказів досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зміст постанови судді про притягнення особи до адміністративної відповідальності має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283-284 КУпАП. В постанові потрібно зазначити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, який є одним з основних джерел доказів і документом, що офіційно засвідчує факт неправомірних дій, має бути складений уповноваженою на те особою та має містити поряд з даними про особу правопорушника і інші відомості необхідні для вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, суддя приходить до висновку, що даний протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 , складений інспектором патрульної поліції роти №4 батальйону №1 УПП у Київській області ДПП старшим лейтенант поліції Нечитайлом П.О. без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_3 ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення ОБ №202244 від 04.01.2020 року відносно ОСОБА_3 не відповідає вимогам закону. Протокол про адміністративне правопорушення, що складений з порушенням вищезазначених вимог законодавства не може бути поставлений в основу розгляду справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим він не є достатнім доказом вини.

Інших обставин в протоколі не відображено, у зв`язку з чим відсутні підстави для висновку про наявність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушень про які вказано в протоколі.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Сергій Шевченко проти України» розслідування не буде ефективним доти, доки всі докази не будуть детально вивчені, а висновки не будуть обґрунтовані.

Враховуючи все вищевикладене, суддя приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №202244 від 04.01.2020 року, складений щодо ОСОБА_3 не можливо визнавати таким процесуальним документом, який засвідчує факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Це в свою чергу свідчить про те, що матеріали даної справи не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що Ш ОСОБА_7 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення нею адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 130 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суддя оцінює критично з наведених вище обставин.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумція факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа « Коробов проти України » № 39598/03 від 21.07.2011 ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22 жовтня 2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпція, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми Закону, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

Враховуючи викладене та зазначені норми Закону, вважаю, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч. 1 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.130 ч. 1 та п.1 ст. 247 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо притягнення його до відповідальності за ст.130 ч. 1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя : С.М. Вознюк