П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/794/20

14 серпня 2020 року селище Богородчани

Суддя Богородчанського районного суду Івано-Франківської області Круль І.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Богородчанського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а:

17 липня 2020 року інспектором СРПП № 3 Богородчанського відділення поліції ГУНП України в Івано-Франківській області капітаном поліції Порохницькою Н.В. відносно ОСОБА_1 складено протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, яке виразилось в тому, що він 17 липня 2020 року на автодорозі Богородчани-Жураки 8+300 км дороги, керуючи маршрутним автобусом марки «ПАЗ 32053», д.н.з НОМЕР_1 «с. Ст. Гута-Івано-Франківськ», порушив правила постанови Кабінету Міністрів України від 17 червня 2020 року № 500, пункту 4.3.7 - здійснив перевезення на вказаному транспортному засобі з перевищенням встановленої на перевезення кількості пасажирів, а саме у кількості 44 чоловік.

ОСОБА_1 надав суду пояснення, у яких заперечував вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП. Вказав, що не є суб`єктом господарювання, а працює водієм у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 відповідно до укладеного трудового договору від 01 лютого 2018 року, здійснюючи внутрішні перевезення пасажирів. Перевезення здійснював за маршрутом «с. Ст. Гута-Івано-Франківськ», працівники поліції не перераховували кількість пасажирів, не брали до уваги пояснення свідків. Просив провадження закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суддя дійшла наступних висновків.

До суду від Богородчанського ВП ГУНП України в Івано-Франківський області направлено для розгляду протокол про адміністративне правопорушення серії ГР № 131300 від 27 липня 2020 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 здійснив перевезення 44 пасажирів в одному транспортному засобі, чим порушив вимоги ст. 44-3 КУпАП.

Статтею 44-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. Тобто диспозиція вказаної статті є бланкетною і потребує обов`язкового посилання на конкретний нормативний акт, норму якого порушено.

Постановою КМУ від 17 червня 2020 року № 500 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» внесено зміни до постанови КМУ від 20 травня 2020 р. № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів». Відповідно до підпункту 7 пункту 3 постанови № 392 на період дії карантину забороняється здійснення регулярних та нерегулярних пасажирських перевезень автомобільним транспортом, зокрема пасажирських перевезень на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більше ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб. Перевізник несе відповідальність за забезпечення водіїв засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, та контроль використання засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок пасажирами під час перевезення.

З аналізу нормативних актів вбачається, що порушенням правил карантину є робота суб`єктів господарювання у вказаний період у сфері обслуговування населення. Суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, є суб`єкт господарювання - перевізник ОСОБА_2 (а.с. 8-9), а ОСОБА_1 , який є найманим працівником (а.с. 10), не є суб`єктом господарювання, а тому не може бути суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Поліцейським не додержано вимог ст. 251 КУпАП та не зібрано доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП. До матеріалів справи не додано жодного доказу вчинення ним правопорушення, зокрема, відсутні пояснення свідків, які були пасажирами, фото- та відеоматеріали щодо знаходження в транспортному засобі кількості осіб, більшої ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а згідно ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Виходячи із сталої практики Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Еркапіч проти Хорватії» від 25.04.2013 (Erkapic v. Croatia) з приводу дотримання національними судами під час розгляду справ п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, згідно якої «за відсутності суттєвих підстав для протилежного, поняття справедливого судового розгляду вимагає надавати більшого значення свідченням, наданими у суді, порівняно з протоколами допитів осіб на попередньому слідстві, оскільки останні являють собою, передусім, процес збору стороною обвинувачення інформації на підтримку своєї позиції».

На національному рівні Конституційний Суд України в своєму рішенні від 29.06.2010 р. у справі № 17-рп/2010 за конституційним поданням Уповноваженого ВРУ з прав людини зазначив, що «одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями» (абз. 3 п.п. 3.1 п. 3), а у рішенні від 22.09.2005 р. № 5-рп/2005 той же Суд вказав, що «із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі» (абз. 2 п.п. 5.4 п. 5).

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до переконання, що провадження у справі за даною статтею, відповідно до вимог п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 є найманим працівником, а не суб`єктом господарювання і тому не може бути суб`єктом правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 44-3, 247, 280, 283, 284, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а:

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання через Богородчанський районний суд Івано-Франківської області апеляційної скарги.

Суддя І.В. Круль