НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

13 серпня 2020 року Справа № 322/701/20 (Провадження № 3/322/312/20)

Суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Гасанбеков С.С., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та прокурора Новомиколаївського відділу Токмацької місцевої прокуратури Онипка О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП відносно депутата Новомиколаївської районної ради ОСОБА_1 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 373 від 21.07.2020, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме: несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

У протоколі № 373 від 21.07.2020 зазначено наступні обставини справи.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» повноваження депутата ради починаються з моменту офіційного оголошення відповідною територіальною виборчою комісією на сесії ради рішення про підсумки виборів та визнання повноважень депутатів.

13.11.2015 було проведено першу сесію Новомиколаївської районної ради Запорізької області сьомого скликання, яку відкрила голова Новомиколаївської районної виборчої комісії ОСОБА_2 та оголосила про підсумки виборів депутатів Новомиколаївської районної ради Запорізької області сьомого скликання та визнання їх повноважень, до складу Новомиколаївської районної ради сьомого скликання обрано 26 депутатів, в тому числі і ОСОБА_1 .

Статтею 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що до осіб, які зобов`язані подавати декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, визначені ч. 1 та ч. 2 цієї статті, відносяться особи, зазначені у п. 1, п.п. «а» і «в» п. 2, п. 5 ч. 1 ст. 3 цього Закону.

Згідно з п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи депутатом Новомиколаївської районної ради, відповідно до ст. 1, п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3, ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст. 172-6 КУпАП, є суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Статтею 45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи депутатом Новомиколаївської районної ради, відповідно до ч. 1 ст. 45, п. 5-1 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», був зобов`язаний до 01.04.2019 подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік.

Проте встановлено, що згідно з публічною частиною Єдиного державного реєстру осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування депутат Новомиколаївської районної ради ОСОБА_1 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік, лише 03.04.2019.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік він не подав до 01.04.2019 у зв`язку з тим, що він не розуміється на комп`ютерній техніці, та у селі був дуже поганий Інтернет.

ОСОБА_1 підписав протокол про адміністративне правопорушення без заперечень, а під час розгляду справи про адміністративне правопорушення також визнав свою вину, у вчиненому щиро розкаявся та підтримав вищезазначені раніше надані ним пояснення. Про наявність будь-яких поважних причин, через які декларацію не було подано своєчасно, ОСОБА_1 не зазначив.

З матеріалів справи вбачається, що правопорушення, вчинене ОСОБА_1 03.04.2019, було виявлено в 23.06.2020.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, суддя виходить з такого.

Частиною першою статті 172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності та дослідивши обставини даної справи, суддя дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

При обранні розміру стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, за правопорушення, вчинене ОСОБА_1 , суддею враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та майновий стан.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 , відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 34 КУпАП, є його щире розкаяння. Обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , передбачені ст. 35 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене, з метою виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень, суддя визнає за необхідне застосувати до порушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За правилом ст. 283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Згідно з ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, тобто 2 102,00 грн. (ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік»), що становить 2 102,00*0,2 = 420,40 грн.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ч. 1 ст. 172-6, ст.ст. 221, 283-285, 289, 294 КУпАП, суддя

постановив:

1. Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень 00 коп.), за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень 40 коп.).

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.С. Гасанбеков