Справа № 128/3247/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 лютого 2020 року місто Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Карпінська Ю.Ф., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Вінницького районного відділення поліції Вінницького відділу поліції Національної поліції України Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 203996 від 12.11.2019, 12.11.2019 о 14 год 50 хв в смт Вороновиця по вул. Маяковського, Вінницького району Вінницької області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ЗАЗ 1140» д.н.з. НОМЕР_1 , будучи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в КП «ВОНД «СОЦІОТЕРАПІЯ».

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав та показав, що в той день посварився з дружиною, вона викликала працівників поліції, які склали даний протокол. За кермом в той день він взагалі не був, оскільки автомобіль стоїть на городі поламаний і потребує ремонту, тому на ньому взагалі неможливо їздити.

Згідно із статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, в тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно зі ст. 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Статтею 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з розділом ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 та зареєстрованої в МЮ України 10.11.2015 за № 1408/27853, водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Обов`язковому огляду підлягають водії транспортних засобів - учасники ДТП, унаслідок якої є особи, які отримали тілесні ушкодження.

Доказом того, що водій ОСОБА_1 нібито керував транспортним засобом, будучи в стані алкогольного сп`яніння, є лише протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 203996 від 12.11.2019.

В свою чергу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в спростування своєї вини надав особисті пояснення.

В протоколі серії ДПР18 203996 від 12.11.2019 зазначено, що до нього додаються пояснення двох свідків, однак суд не приймає до уваги письмові пояснення вказаних осіб, оскільки при наданні своїх пояснень працівнику поліції такі особи не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів.

Суд приймає до уваги письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які до матеріалів даної адміністративної справи в судовому засіданні просив долучити ОСОБА_1 , оскільки в своїх письмових заявах такі свідки зазначили, що вони обізнані про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання.

Згідно з письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 12 листопада 2019 року ОСОБА_1 автомобілем не їздив, а ходив пішки.

Крім того, за клопотанням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, для повного з`ясування фактичних обставин справи суд витребовував для огляду в судовому засіданні копію відеозапису із нагрудної камери поліцейського СРПП № 3 Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області ст.сержанта поліції Морванюка ОСОБА_4 , а саме: події, що мала місце 12 листопада 2019 року о 14 год 50 хв в смт Вороновиця, вул. Маяковського, Вінницького району Вінницької області за участі ОСОБА_1 .

На адресу суду 15.01.2020 з Вінницького районного відділення поліції Вінницького відділу поліції Національної поліції України Головного управління Національної поліції у Вінницькій області надійшов рапорт ст.сержанта поліції Морванюка В.В. про те, що події 12 листопада 2019 року за участі ОСОБА_1 на боді-камеру не фіксувалися.

На судові виклики для дачі показів в судовому засіданні ст.сержант поліції ОСОБА_5 . до суду не з`являється без поважних причин.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведеним конституційним положенням кореспондується частина перша статті 8 Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідно до пункту 11 частини першої статті 23 Закону України від 2 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів. Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з частиною п`ятою статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п. 1.3. Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими у автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пункт 3.5 розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016 № 100, встановлює, що після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно. Отже, якщо із відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, враховую таке.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Встановлення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення повинно бути підтверджене належними та допустимими доказами

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягається до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Так, в даній ситуації ОСОБА_1 повністю заперечив вчинення ним адміністративного правопорушення, а саме: вказав, що він, хоч і перебував в стані алкогольного сп`яніння 12.11.2019, але в той день за кермом транспортного засобу взагалі не перебував, що відповідно до статті 251 КУпАП може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення. Будь-яких належних та допустимих доказів протилежного, крім протоколу серії ДПР18 № 203996 від 12.11.2019, до суду не надано.

Наведені факти у відповідності до статті 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 , і вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад та подію адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки не знайшов свого підтвердження факт порушення ним вимог ПДР України, а саме: керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Саме по собі перебування в стані алкогольного сп`яніння, що не заперечується ОСОБА_1 , не тягне за собою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, на суд покладається обов`язок відповідно до закону здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

В зв`язку з викладеним вище, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, а тому провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, з цих підстав підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 130 ч. 1, 245, 247 п.1, 251, 280, 283, 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

СУДДЯ Ю.Ф.Карпінська