Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/272/20 Головуючий у суді І-ї інстанції Майданніков О. І.
Категорія - 124 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2020 року. Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Бабкова Олександра Олександровича на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09 липня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, пенсіонера, працюючого директором ПФ «Кампус К », РНОКПП НОМЕР_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. 00 коп., а також стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.,

за участю:

захисника - Бабкова О.О.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

потерпілого - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09 липня 2019 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 13.05.2020 о 16 год. 20 хв. в м. Кропивницький по вул. Преображенська, 109, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat Variant 20, номерний знак НОМЕР_2 , по вул. Преображенська на регульованому перехресті з вул. Жуковського при повороті ліворуч не надав переваги в русі автомобілю ВАЗ 2108, номерний знак НОМЕР_3 , який рухався в зустрічному напрямку в результаті чого відбулось зіткнення, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 16.6, п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням районного суду захисник Бабков О.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову районного суду, а провадження по адміністративній справі стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог захисник зазначає, що під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 вину свою не визнавав, так як перед зіткненням зупинився у смузі свого руху, наїзд на його автомобіль відбувся на смузі його руху, на смугу зустрічного руху не виїздив, автомобіль перебував в нерухомому стані, що підтверджується схемою до протоколу про адміністративне правопорушення, механічними ушкодженнями, які утворились на автомобілі та відео з камери спостереження магазину «Файно маркет», яке долучено до матеріалів справи.

Захисник зазначає, що у провину ОСОБА_1 ставилось, що він на регульованому перехресті з вул. Жуковського при повороті ліворуч не надав перевагу в русі автомобілю «ВАЗ - 2108» д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався в зустрічному напрямку, в результаті чого відбулося зіткнення, чим порушив п. п. 16.6, 2.3. (б) ПДР України.

Проте, працівниками поліції та судом першої інстанції під час розгляду справи залишено поза увагою, що наїзд на автомобіль під керування ОСОБА_1 стався на смузі його руху в той час коли автомобіль перебував в нерухомому стані.

Звертає увагу суду на те, що суд першої інстанції під час розгляду справи надав перевагу показам ОСОБА_4 , які ні чим не підтверджуються. Покази ОСОБА_1 , щодо механізму розвитку ДТП підтверджуються відео з камери спостереження магазину «Файно маркет», які судом не прийняті до уваги. Водночас, долучений до протоколу відеозапис повністю підтверджує покази ОСОБА_1 та спростовує покази ОСОБА_5 .. Вважає, що даний доказ є беззаперечним та допустимим.

Таким чином, порушення п.п. 16.6, 2.3.б ПДР України ОСОБА_1 не знаходить свого підтвердження.

Разом з цим, зазначає, що причиною пригоди стали дії ішного учасника ДТП, який рухаючись з перевищенням допустимої швидкості в населених пунктах 50 км./год., під час зустрічного роз`їзду не обрав безпечного бокового інтервалу, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив наїзд на автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , який перебував в нерухомому стані, чим грубо порушив пункти 12.3, 12.4, 13.1 ПДР України...

Неправомірні дії водія автомобіля «ВАЗ - 2108» д.н.з. НОМЕР_3 , знаходяться в причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Таким чином, захисник вважає, що складений протокол відносно ОСОБА_1 за порушення п.п. 16.6, 2.3 (б) ПДР України, є незаконним, не обґрунтованим, не вмотивованим та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, а постанова Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09.07.2020 року винесена незаконно і не обґрунтовано, а тому підлягає скасуванню.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Бабков О.О. апеляційну скаргу підтримали повністю та просили її задовольнити, посилаючись на обставини викладені в скарзі, потерпілий ОСОБА_3 , заперечив щодо її задоволення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності вважаю, що апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін, з огляду на таке.

У відповідності до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом п.п. п. 16.6 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі Правила дорожнього руху) повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Згідно з п. 2.36 Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п.п. 2.3 «б», 16.6 ПДР України. Тому, розглядаючи дану категорію справ, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог п.п. 2.3 «б» 16.6 ПДР України, який зазначений в протоколі працівником поліції.

За правилами п.п. 2.3 «б», 16.6 Правил дорожнього руху України передбачено, що виконуючи поворот ліворуч або розвертаючись на зелений сигнал основного світлофору, водій нерейкового транспортного засобу повинен надати дорогу трамваю, який рухається у попутному напрямку, а також транспортним засобам, які рухаються у зустрічному напрямку прямо або повертають направо; для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Висновки суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є привальними, та такими, що ґрунтуються на сукупності належних, допустимих та взаємоузгоджених між собою доказів, а сааме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №086172 від 13.05.2020, яким зафіксовано, що саме 13.05.2020 о 16 год. 20 хв. в м. Кропивницький по вул. Преображенська, 109, мало місце адміністративне правопорушення, яке ставиться ОСОБА_1 в провину (а.п.1); схемою дорожньо-транспортної пригоди від 13.05.2020, зі змісту якої видно, що в ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat Variant 20, номерний знак НОМЕР_4 , по вул. Преображенська на регульованому перехресті з вул. Жуковського при повороті ліворуч не надав переваги в русі автомобілю ВАЗ 2108, номерний знак НОМЕР_5 , який рухався в зустрічному напрямку в результаті чого відбулось зіткнення, місце зіткнення зафіксовано саме на зустрічній смузі, щодо руху транспортного засобу ОСОБА_1 (а.п.4); письмовими пояснення потерпілого ОСОБА_3 , згідно яких він 13.05.2020 о 16 год. 20 хв. керуючи автомобілем ВАЗ 2108, номерний знак НОМЕР_5 рухався по вул. Родімцева в напрямку вул. Преображенська. Після того, як доїхав до перехрестя вул. Преображенського та Жуковського, рухаючись на дозволений сигнал світлофора йому не надав перевагу у русі автомобіль Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_4 , який рухався по вул. Преображенській в напрямку вул. Жуковського та здійснював поворот ліворуч, внаслідок чого відбулось зіткнення, а автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками (а.п.6); відеозаписом, який міститься на DVD-R диску, на якому зафіксовано момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди (а.п.7); фотографіями з місця ДТП (а.п.19,20), на яких зафіксовано розташування транспортних засобів після пригоди.

Виходячи з наведеного, об`єктивно вбачається, що водій транспортного засобу Volkswagen Passat Variant 20, номерний знак НОМЕР_4 - ОСОБА_1 , виконуючи маневр повороту ліворуч на зелений сигнал світлофора, в порушення вимог п.п. 2.3 «б», 16.6 Правилам дорожнього руху України, не був уважним, не врахував дорожню обстановку та не надав дорогу транспортному засобу, який рухався у зустрічному йому напрямку прямо, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2108, номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 .

Таким чином, дана дорожньо-транспортна пригода відбулась в результаті протиправних дій ОСОБА_1 , між цим діями ( не виконання вимог п.п. 2.3 «б», 16.6 Правил дорожнього руху України ) і наслідками у виді механічних пошкоджень транспортних засобів є прямий причинний зв`язок.

Доводи апеляційної скарги про те, що ДТП відбулося у наслідок дій водія автомобіля «ВАЗ» є безпідставними і таким, що спростовуються наявними у справі письмовими доказами, зокрема схемою ДТП, відеозаписом.

Так, відеозапис дорожньо-транспортної пригоди, наявний у матеріалах справи відображає візуально розвиток події, проте, єдиним належним доказом розташування транспортних засобів після зіткнення є схема ДТП. Так із схеми дорожньо-транспортної пригоди від 13.05.2020, убачається, що місце зіткнення транспортних засобів відбулося на зустрічній смузі по ходу руху автомобіля Volkswagen Passat під керуванням ОСОБА_1 , тобто на смузі руху автомобіля ВАЗ 2108 під керуванням ОСОБА_3 .

Крім того, слід зазначити, що з даною схемою ДТП від 13.05.2020, ОСОБА_1 погодився, будь яких зауважень чи заперечень, щодо даної схеми не зазначав, що підтверджується підписом останнього.

З фотографій з місця ДТП (a.c. 19-20) та фотографії пошкоджень транспортного засобу Volkswagen Passat, видно, що контактування транспортних засобів відбулося під певним кутом, а тому доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 знаходився у своїй смузі руху прямо, є необгрунтованими та безпідставними.

При цьому, апеляційний суд вважає необхідним відмітити, що апеляційні доводи про перевищення швидкості водієм автомобіля ВАЗ 2108, не ґрунтуються на матеріалах справи, не підтверджуються належними , доказами, а тому такі доводи слід вважати припущеннями.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що недотримання правил дорожнього руху ОСОБА_1 призвело до зіткнення з автомобілем ОСОБА_3 , тобто дії ОСОБА_1 безпосередньо знаходяться у прямому причинному зв`язку з подією даної пригоди та наслідками у виді механічних пошкоджень транспортних засобів.

Апеляційний суд, під час перегляду справи, в повній мірі надав всім учасникам судового розгляду, з урахуванням принципів диспозитивності та змагальності сторін, право та можливість надати пояснення, представити додаткові докази, спростувати доводи іншої сторони та довести переконливість своїх вимог.

В рішенні по справі «О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм

При накладені адміністративного стягнення судом першої інстанції відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Врахувавши вказані обставини районний суд призначив ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ст.124 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим.

Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено.

За таких обставин, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об`єктивно з`ясував всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо у судовому засіданні дослідив докази та обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Будь-яких процесуальних порушень, допущених суддею районного суду, під час розгляду даної справи, в тому числі і тих про які зазначнені в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає, достатніх та законних підстав для скасування постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09 липня 2019 року, стосовно ОСОБА_1 - відсутні.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя апеляційного суду -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника Бабкова Олександра Олександровича залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09 липня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.Я. Ткаченко