Справа № 307/1669/20
Провадження № 3/307/657/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2020 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Сойма М.М., за участю захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Коструба В.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с. Ракошино, Мукачівського району та мешканки АДРЕСА_1 , завідувачки Буштинського дошкільного навчального закладу ясла-садка № 3, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , обіймаючи посаду завідувачки Буштинського дошкільного навчального закладу ясла-садка № 3, що розташований в АДРЕСА_2 , при звільненні з 01 лютого 2020 року ОСОБА_2 за власним бажанням не провела нарахування та оплату за 10 календарних днів компенсації невикористаної додаткової відпустки за 2020 рік працівнику, яка має на утриманні двох дітей віком до 15 років, яка передбачена ст. 19 Закону України «Про відпустки», чим порушила ч. 1 ст. 83 КЗпП України та ч. 1 ст. 24 Закону України «Про відпустки».

Захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Коструб В.В. пояснив, що згідно посадової інструкції завідувача дошкільним навчальним закладом у посадові обов`язки ОСОБА_1 не входила виплата належних ОСОБА_2 сум при звільненні, а таку виплати повинна здійснити бухгалтерія Буштинської селищої ради Тячівського району.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення підтверджена:

-даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення № ЗК 203/221/АВ/П/ПТ,

-актом інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю від 05 червня 2020 року, яке було проведено з приводу звернення ОСОБА_2 до управління Держпраці у Закарпатській області,

-наказом № 8 від 23 січня 2020 року «Про звільнення підсобного працівника ОСОБА_2 », згідно якого звільнено з посади підсобного працівника ОСОБА_2 за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України з 01 лютого 2020 року та зобов`язано бухгалтерію Буштинської селищної ради зробити повний розрахунок за пророблений період з 13 вересня 2019 року. Підставою видачі даного наказу стала заява ОСОБА_2 ,

-особовою карткою працівника ОСОБА_2 , якою стверджено, що ОСОБА_2 має на утриманні двох дітей віком до 15 років,

-посадовою інструкцією завідувача дошкільним навчальним закладом, відповідно до підпункту 2.2 п. 2 якої у посадові обов`язки ОСОБА_1 входить забезпечення адміністративно-господарської роботи ДНЗ.

Судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 41 КУпАП як порушення встановлених термінів виплати заробітної плати, виплата її не в повному обсязі.

Віповідно до ч. 1 ст. 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Статтею 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Питання про застосування положень ст.22 КУпАП суд вирішує з урахуванням Узагальнення практики Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України та узагальнення судової практики Верховного Суду України щодо розгляду судами справ про адміністративні правопорушення де зазначено, що визначення малозначного правопорушення законодавчо не закріплено. Проте, у кожному конкретному випадку судом має вирішуватися питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної шкідливості, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Враховуючи, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, беручи до уваги обставини вчинення адміністративного правопорушення, особу правопорушниці, яка до адміністративної відповідальності за аналогічні діяння не притягувалася, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 41 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку із малозначністю скоєного адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

Вважаю, що застосування такого виховного заходу, як усне зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчинення нових правопорушень.

На підставі наведеного, керуючись ч. 1 ст. 41 КУпАП, ст. ст. 22, 41 ч.1, 283-285, 287-294 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

На підставі ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення з оголошенням їй усного зауваження, а провадження у справі закрити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Тячівського районного суду

Закарпатської області Сойма М.М.