Справа № 482/636/20
Номер провадження 3/482/525/2020

П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 серпня 2020 року м. Нова Одеса

Суддя Новоодеського районного суду Миколаївської області Баранкевич В.О., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , не працює, місце проживання : АДРЕСА_1 ,

за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 288549 від 03.04.2020 року, 04.03.2020 року, близько 16.13 год., в м. Миколаїв, водій ОСОБА_1 , керуючи т/з «ГАЗ 2410 ЗНГ », д.н.з. НОМЕР_2 , по вул.. Шосейна, на нерегульованому перехресті з проспектом Центральним, виконуючи поворот праворуч на проспект Центральний, в порушення вимог п.п. 2.3 (б), 10.1, 16.2, 18.1 ПДР України, був неуважним, не врахував дорожню обстановку, не надав перевагу у русі та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , яка перетинала проїзну частину проспекту Центрального по нерегульованому пішохідному переходу.

Внаслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні ушкодження та ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження, чим завдано матеріальні збитки, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , в судовому засіданні винуватість свою у вчиненні адміністративного правопорушення заперечив, просив суд закрити провадження з-за відсутності належних та допустимих доказів вчинення ним інкримінованого йому правопорушення.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася,будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Презумпція невинуватості є конституційною гарантією, яка закріплена ст. 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Стаття 251 КУпАП зазначає, що доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, до нього висуваються певні вимоги, а обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Суд, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до висновку про те, що адміністративний матеріал не містить доказів, на підтвердження викладених у протоколі про адміністративне правопорушення даних щодо того, що ОСОБА_1 було порушено вимоги пунктів 2.3 (б), 10.1, 16.2, 18.1 ПДР України, та що вказані порушення і стали безпосередньою причиною настання вказаної дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того, в наданих до суду Управлінням патрульної поліції у Миколаївській області матеріалах, відсутній висновок судово-медичної експертизи щодо визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, завданих пішоходу водієм ОСОБА_1 внаслідок наїзду, також відсутні докази отримання т/з ОСОБА_1 механічних пошкоджень, що є передумовою відповідальності за ст.124 КУпАП.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення, який є доказом по справі відповідно до ст. 251 КУпАП та єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, всупереч вимогам ч. 2 ст. 254 КУпАП, було складено пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, без будь-якого обґрунтування причин такого тривалого не складання протоколу.

При цьому, як вбачається з довідки про результати розгляду повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, підписаної 05.03.2020 слідчим СВ Інгульського ВП ГУ НП в Миколаївській області, копії матеріалів ЖЄО №5081, 5083 Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області, направлено до УПП в Миколаївській області для вирішення питання про притягнення винної особи до адміністративної відповідальності згідно чинного законодавства.

Однак, працівниками УПП в Миколаївській області, протокол у відношенні ОСОБА_1 за ст.. 124 КУпАП було складено 03 квітня 2020 року, при тому, що правопорушення, яке йому інкримінується, було вчинено 04 березня 2020 року (пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, без будь-якого обґрунтування причин такого тривалого не складання протоколу).

Зазначене, у свою чергу, свідчить про те, що складений за таких обставин протокол не може бути належним (в даному випадку єдиним) доказом вини особи в інкримінованому їй порушенні.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що особа, відносно якої складено протокол, керуючи транспортним засобом за вказаних обставин, дійсно допустила порушення вимог ПДР України, що і стало наслідком контактування автомобіля з пішоходом, у зв`язку з чим відносно неї було правомірно складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Тобто, відсутні докази, які б достеменно підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до конституційного принципу, закріпленого в ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України", "Малофєєва проти Росії", "Карелін проти Росії" суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи відсутність доказів на підтвердження наявності складу адміністративного правопорушення в діях особи, яка притягається, провадження по справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.247, 283, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя : В.О. Баранкевич