П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гладій С.В., розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Федорова Д.С. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 24 грудня 2019 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Азербайджану, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з постановою суду, 04 жовтня 2019 року о 05 год. 30 хв. по вул. М. Максимовича, 6, у м. Києві, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Audi A6», д.н. НОМЕР_1 , і після встановлення у нього працівниками поліції таких ознак алкогольного сп`яніння, як: порушення координації рухів, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, в присутності двох свідків відмовився від проходження в установленому законом порядку медичного огляду для визначення стану сп`яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, адвокат Федоров Д.С. в апеляційній скарзі просить скасувати постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 24 грудня 2019 року ухвалену стосовно ОСОБА_1 , та провадження у справі закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Так, сторона захисту зазначає, що відповідно до пояснень ОСОБА_1 , останній не відмовлявся ні від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», ні від проходження огляду в закладі охорони здоров`я, разом з тим, працівниками поліції, безпідставно розцінено його дії як відмову від проходження такого огляду, що призвело до незаконного складання протоколу про адміністративне правопорушення.

На переконання захисника, вказані обставини свідчать про недотримання працівниками поліції встановленого законом порядку огляду, а саме - порушення ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17 грудня 2008 року № 11103, п. 7 Розділу 1 Інструкції від 09 листопад 2015 року № 1452/735.

Крім того, на думку захисника, суд першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, необґрунтовано відмовився допитати свідків, чим допустився спрощеного підходу до судового розгляду справи та порушив вимоги щодо всебічного, повного та об`єктивного з`ясування і дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, що мають значення для правильного вирішення справи.

Не погоджується захисник і з обґрунтуванням судового рішення в частині наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тим, що у ОСОБА_1 було вилучено транспортний засіб, оскільки вилучення транспортного засобу не свідчить про дотримання працівниками поліції встановленої процедури огляду на стан сп`яніння, а звідси про наявність складу правопорушення.

Підсумовуючи, захисник зазначає про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Провадження за апеляційною скаргою адвоката Федорова Д.С. в інтересах ОСОБА_1 надійшло до суду апеляційної інстанції 20 січня 2020 року і вперше було призначено до судового розгляду на 09 год. 30 хв. 07 лютого 2020 року.

До початку апеляційного розгляду - 06 лютого 2020 року на електронну пошту суду надійшло письмове клопотання адвоката Федорова Д.С. в інтересах ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи через його зайнятість в іншому провадженні.

Наступне судове засідання було призначено на 10 год. 00 хв. 21 лютого 2020 року і 20 лютого 2020 року на електронну адресу суду надійшло клопотання адвоката Федорова Д.С. про відкладення розгляду справи з аналогічною причиною його відкладення.

06 березня 2020 року, в означений час призначеного судового розгляду, адвокат Федоров Д.С. вкотре направив клопотання щодо його неможливості прибути до суду апеляційної інстанції, але в той же час просив справу розглядати за його відсутності.

13 березня 2020 року та 02 квітня 2020 року учасники провадження в суд не з`явились і провадження слуханням було відкладено на 13 год. 30 хв. 15 травня 2020 року.

Напередодні розгляду апеляційної скарги - 14 травня 2020 року, надійшла заява адвоката Федорова Д.С. щодо здійснення розгляду апеляційної скарги на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 24 грудня 2019 року без його участі.

Неявка ОСОБА_1 в судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги з додатками, переглянувши відеозапис подій з нагрудної камери працівників поліції, слід дійти до наступних висновків.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, як указано в ст. 294 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, всупереч п. 2.5 Правил дорожнього руху - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 283069 від 04 жовтня 2019 року, в означений день, о 05 год. 50 хв. в м. Києві, вул. М.Максимовича, 6, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Audi A6», д.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушена координація рухів, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Водій відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).

Дані обставини засвідчили в протоколі про адміністративне правопорушення свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що узгоджується з поясненнями останніх від 04 жовтня 2019 року (а.с. 3).

Згідно переглянутого відеозапису досліджуваних подій за участі ОСОБА_1 останній, в присутності двох свідків на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Драгер" - відмовився.

При цьому слід вказати, що після зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 останній дійсно перебував у стані, що очевидно не відповідав обстановці, а після розпакування мундштука та приєднання його до газоаналізатора "Драгер", пред`явлення сертифікату, в присутності свідків, ОСОБА_1 своєю посильною довготривалою поведінкою, фактично відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що і стало підставою для складання працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення за порушення останнім п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Як вбачається з того ж відеозапису, ОСОБА_1 хоча й заявляв про свою згоду на проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу чи у лікаря нарколога, фактично не виявляв бажання проходити такий огляд. Більше того, як сам ОСОБА_1 , так і інші особи, що були з ним, тривалий час намагались вчиняти перешкоди в роботі працівників поліції, в тім числі неодноразовими пропозиціями вирішення питань у не передбачений законом спосіб. А тому зазначені дії ОСОБА_1 обґрунтовано були розцінені працівника поліції як відмову останнього від проходження будь-якого огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З огляду на наведене, твердження захисника про недотримання працівниками поліції встановленого законом порядку огляду, а саме - порушення ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17 грудня 2008 року № 11103, п. 7 Розділу 1 Інструкції від 09 листопад 2015 року № 1452/735, є непереконливими.

Що стосується доводів сторони захисту в частині того, що суд першої інстанції не в повній мірі розглянув матеріали за протоколом про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , оскільки не було викликано та допитано свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , то і вони не є беззастережними, оскільки судом першої інстанції були досліджені письмові пояснення вказаних свідків від 04 жовтня 2019 року (а.с. 3), відповідно до яких, в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння, що вони і засвідчили своїми підписами, у тому числі і в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 1).

З яких підстав та для з`ясування яких саме обставин суд першої інстанції повинен був опитати в судовому засіданні свідків - в апеляційній скарзі не наведено.

За наведеним, суд першої інстанції, дослідивши всі докази у справі, прийшов до ґрунтовного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Стягнення на ОСОБА_1 накладено в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування постанови суду першої інстанції, як про це вказано в апеляційній скарзі, під час апеляційного перегляду справи - не встановлено.

У рішенні в справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Законом України від 07 липня 2016 року № 1446-VIII посилена відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

А тому, притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

За наведеним, апеляційна скарга адвоката Федорова Д.С. в інтересах ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 24 грудня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Федорова Д.С. в інтересах останнього - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду С.В.Гладій