Провадження № 33/4820/26/20
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Кулеша Л. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2020 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Цугель А.О., захисника Герасимчук С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому спільну апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника Герасимчук С.С. на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області 03 жовтня 2019 року, -

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп.

За постановою суду, 11 липня 2019 року, приблизно о 23 год. 37 хв. в м. Хмельницькому, по вул. Львівське шосе, 47/2, ОСОБА_1 , в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом «Тойота РАВ4», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився у присутності двох свідків.

Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 із захисником Герасимчуком С.С. подали спільну апеляційну скаргу, в якій просять постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Мотивують це тим, що судом першої інстанції взято до уваги протокол адміністративного правопорушення, пояснення свідків та працівника поліції, але не взято до уваги відеозапис, на якому вбачається, що ОСОБА_1 виясняв стосунки з поліцейськими відносно причини зупинки його транспортного засобу та заперечував факт керування транспортним засобом особисто, вказував, що водієм в той день був ОСОБА_2 .

Крім того, суд першої інстанції не взяв до уваги, що поліцейські діяли з порушенням вимог ст.35 Закону України «Про національну поліцію», та вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, Поліцейський не оформив відповідне направлення на проходження такого огляду, допустивши грубе порушення процедури, а тому огляд на стан сп`яніння вважається недійсним.

Зазначають, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 був водієм транспортного засобу 11 липня 2019 року.

Крім того, вся відео фіксація записана з перервами, що є порушенням п.3.5 розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016 року №100 встановлює, що після активації нагрудної відеокамери все спілкування повинно бути записане безперервно.

Також, апелянти зазначають, що свідки, які надали письмові пояснення, в суд першої інстанції не викликалися, що теж є суттєвим порушенням.

Заслухавши пояснення захисника Герасимчук С.С., яка підтримала подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали адміністративного справи, допитавши свідків, перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен, на вимогу працівника поліції, пройти, в установленому порядку, медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає, у тому числі, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.

Суддя місцевого суду прийшов до обґрунтованого висновку про повне доведення вини ОСОБА_1 у скоєні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, при викладених у постанові обставинах.

Так, з даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №166221 від 12.07.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 , 11 липня 2019 року о 23 год. 37 хв. в м. Хмельницькому, по вул. Львівське шосе, 47/2, керував автомобілем «TOYOTA» RAV4 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння кінцівок (рук). Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився у присутності двох свідків. (а.с.1).

З пояснень свідків ОСОБА_3 (а.с.5) та ОСОБА_4 (а.с.4) слідує, що вони були очевидцями того, як ОСОБА_1 відмовився пройти перевірку для визначення стану сп`яніння за допомогою приладу "Драгер", та в медичному закладі і були присутніми при складанні протоколу.

Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, ОСОБА_1 та його захисником не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

При перегляді апеляційним судом відеозапису з нагрудних камер працівників поліції було встановлено, що транспортний засіб марки «TOYOTA» RAV4 д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , був зупинений працівниками поліції. В ході спілкування з ОСОБА_1 працівники поліції пропонували йому пройти тест на стан алкогольного сп`яніння, але останній, в присутності двох свідків, відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі.

У судовому засіданні апеляційної інстанції свідок ОСОБА_5 , який на той час працював в Державній службі охорони, пояснив, що 11 липня 2019 року, приблизно о 23 год., в м. Хмельницькому, по вул. Львівське шосе, він їхав з колегою на службовому автомобілі у справах. Недоїжджаючи кільцевого руху, біля заводу «Катіон», побачив автомобіль «TOYOTA» RAV4 д.н.з. НОМЕР_1 , який стояв на зелений сигнал світлофору, а коли вони наблизилися до нього, то даний автомобіль розпочав рух на червоне світло світлофору. Оскільки водій, вказаного транспортного засобу, порушив ПДР, тому вони включили проблискові маячки і подавали сигнал, щоб даний автомобіль зупинився, проте він продовжував рух по Львівському шосе, звернув у вуличку і лише тоді зупинився. Із автомобіля вийшла особа жіночої статі і зникла у невідомому напрямку. Коли вони наблизились до водійських дверей, то з автомобіля вийшов чоловік, який був за кермом і який зображений на відео, від якого було чути алкоголь, тому вони зателефонували на 102 і викликали патрульних поліцейських.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтвердили, що дійсно 11 липня 2019 року приблизно о 23 год. поступив виклик на службовий планшет, щодо затримання працівниками державної охорони автомобіля «TOYOTA», який здійснив рух на заборонений сигнал світлофора. Коли вони прибули на місце події, то працівники державної охорони показали відеозапис, з якого вбачалося, що даний автомобіль порушив ПДР, тому в ході спілкування із водієм автомобіль «TOYOTA» RAV4 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 , йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі, на що останній відмовився в присутності двох свідків.

Твердження апелянта про те, що поліцейським не проінформованого його про конкретну причину зупинення транспортного засобу з детальним описом підстав зупинки відповідно до п.1 ст.35 «Закону про національну поліцію», позбавлені підстав, так як з пояснень поліцейських та працівників Державної служби охорони вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом і на заборонений (червоний) сигнал світлофору здійснив рух, не одразу зробив зупинку автомобіля на вимогу працівників служби охорони, та в ході спілкування було виявлено у нього ознаки алкогольного сп`яніння, про що, складений протокол про відмову від огляду на стан алкогольного сп`яніння у тому числі і в медичному закладі, що є підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи, дана належна оцінка особі ОСОБА_1 , правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про доведеність його вини у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження апелянтів про те, що керував транспортним засобом не ОСОБА_1 , а ОСОБА_2 , та що поліцейські діяли з порушенням вимог ст.35 Закону України «Про національну поліцію», вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, інспектор патрульної поліції не оформив відповідне направлення на проходження такого огляду, було допущене грубе порушення процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння, спростовані показаннями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та переглянутим апеляційним судом відеозаписом.

З наведених підстав, суд апеляційної інстанції відхиляє показання свідка ОСОБА_2 про керування ним, вказаним транспортним засобом, оскільки як слідує, зокрема, з показань свідка ОСОБА_5 , крім ОСОБА_1 та жінки, яка вибігла з автомобіля, інших пасажирів в ньому не було і керував автомобілем та виходив з автомобіля, з водійського сидіння, саме ОСОБА_1 . Крім того, свідок ОСОБА_2 пояснив, що ОСОБА_1 є його клієнтом в «Автосервісі», а відтак є зацікавленою особою у вирішенні справи на його користь.

Доводи апеляційної скарги, що вся відео фіксація записана з перервами, що є порушенням п.3.5 розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016 року №100, не спростовують висновки суду про вчинення цього правопорушення саме ОСОБА_1 .

Накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.

З урахуванням наведеного, підстав для скасування постанови у межах апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя-

п о с т а н о в и в:

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області 03 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а спільну апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника Герасимчук С.С. - без задоволення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Л.М.Кулеша