Справа № 333/2396/20
Провадження № 3/333/1012/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Михайлова А.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній, -

ВСТАНОВИВ:

15.05.2020 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 292167 від 07.05.2020 року, згідно якого водій ОСОБА_1 07.05.2020 року о 12 год. 07 хв. в м. Запоріжжі, по вул. Броньова, буд. 4, керував автомобілем «ЗАЗ-110307», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, на місці зупинки ТЗ. Від керування відсторонений.

У судовому засіданні, після роз`яснення головуючим прав, передбачених ст.ст. 55, 56, 59,63 Конституції України, ст.268 КУпАП, ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що він у вказаний в протоколі час автомобілем не керував, а знаходився поруч з ним, поблизу торгового центру «Шик». За кермом транспортного засобу перебував його знайомий. Автомобіль був припаркований та не рухався, двигун був вимкнений. Після приїзду працівників поліції, вони почали його звинувачувати в тому, що він керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, хоча не поясняли, з якими саме. Поліцейські пропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, однак він відмовлявся, оскільки автомобілем не керував та не бажав виконувати незаконні вимоги працівників поліції, які полягали у недотриманні процедури виявлення ознак наркотичного сп`яніння, а також в тому, що останні не представилися, безпідставно затримували на місці події, не називали ознаки наркотичного сп`яніння. Він просив поліцейських надати докази керування ним транспортним засобом та пройти огляд на стан сп`яніння на місці в присутності свідків, однак вони не звертали на нього уваги та в подальшому склали адмінпротокол за те,що він нібито керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від медичного огляду. Вважає, його відмова від проходження медичного огляду не була категоричною, він тільки вказував, що повинна бути дотримана процедура виявлення ознак сп`яніння та був згоден на його проходження через деякий час. Зазначив, що не перебував у стані наркотичного сп`яніння, тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, просить провадження по справі закрити.

Захисник правопорушника ОСОБА_2 адвокат Середа А.А. в судовому засіданні підтримав позицію свого підзахисного, заявив клопотання та просив закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях його підзахисного події та складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування клопотання зазначив, що відсутні докази керування ОСОБА_3 автомобілем «ЗАЗ-110307» 07.05.2020 року о 12 год. 07 хв. в м. Запоріжжі, по вул. Броньова, буд. 4. На місці зупинки ОСОБА_2 , працівниками поліції не було запропоновано йому пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків. Вказано тільки про його відмову від проходження медичного огляду у медичному закладі, чим порушено процедуру виявлення ознак сп`яніння. Окрім цього, у подальшому, упродовж двох годин з моменту направлення ОСОБА_2 на проходження медичного огляду, останній самостійно пройшов його, за наслідками якого встановлено, що він не перебував у стані сп`яніння.

Свідки та співробітники поліції, повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, на судове засідання, призначене на 03.08.2020 року, не з`явилися.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, клопотання захисника, дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозапис, встановивши обставини події, суд приходить до наступного висновку.

Верховенство права є найважливішим принципом правової держави. Змістом цього принципу є пріоритет (тобто верховенство) людини, її прав та свобод, які визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні. Цей принцип закріплено у ст. 3 Конституції України.

Окрім того, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Як зазначено в п. 4.1 Рішення Конституційного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання) від 02 листопада 2004 року, суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях визначив окремі ознаки принципу верховенства права у розбудові національних систем правосуддя та здійсненні судочинства, яких мають дотримуватись держави - члени Європи, що підписали Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

При цьому суд бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена в справі "Пономарьов проти України" (пункт 40 мотивувальної частини рішення від 3 квітня 2008 року), в якому Суд наголосив, що "право на справедливий судовий розгляд", яке гарантовано п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому п. 2.5.Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 р. №1306 в редакції, чинній на час складання протоколу, встановлює обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, суд звертає увагу, що вищезазначена правова норма визначає ряд фактичних даних, на основі яких посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, доказуванню підлягає:

1) факт керування особою транспортним засобом;

2) факт відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Для застосування відповідальності, передбаченої ст.130 КУпАП, потрібно доказати обидва факти у їх одночасній сукупності.

Факт керування ОСОБА_2 автомобілем з ознаками наркотичного сп`яніння та факт його відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння не доведені і зазначені у протоколі серії ДПР18 № 292167 від 07.05.2020 року про адміністративне правопорушення обставини спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

В протоколі про адміністративне правопорушення ДПР18 № 292167 від 07.05.2020 року відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та в інших матеріалах справи, відсутні будь-які достовірні докази, які б свідчили, що він дійсно керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння у вказаний час.

В письмових поясненнях свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зазначено про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі у лікаря нарколога. В протоколі про адміністративне правопорушення та рапорті працівника поліції зазначено, що водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння.

При цьому, суд також звертає увагу на те, що на оглянутих відеозаписах, які містяться в матеріалах справи, доданих працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення, не вбачається факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом «ЗАЗ-110307», державний номерний знак НОМЕР_1 , 07.05.2020 року о 12 год. 07 хв. в м. Запоріжжі, по вул. Броньова, буд. 4, з ознаками наркотичного сп`яніння, про що і було зазначено правопорушником та його захисником.

Відповідно до п.п. 2, 3, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чидуже розширенізіниці,які нереагують насвітло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Пунктами 1, 3 Розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07 листопада 2015 року № 1395 встановлено, що водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння підлягають відстороненню від керування цим транспортним засобом та огляду на стан сп`яніння. Направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюється відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванні під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ 17 грудня 2008 року за № 1103.

Згідно із п. 4, 5, 6, 8 вказаного Порядку, огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Результат огляду, проведеного поліцейським, зазначається в акті огляду. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

На порушення викладеного, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять акту огляду на стан сп`яніння ОСОБА_2 ..

Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за №1452/735, затверджено форму направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарським препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З наявного у матеріалах справи направлення на огляд водія ОСОБА_2 з метою виявлення стану сп`яніння від 07 травня 2020 року встановлено, що останнє було видано о 12 годині 30 хвилин. Зазначено, що у результаті огляду встановлено наявність таких ознак сп`яніння як: зіниці ока, які не реагують на світло, вираження тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, що склалася.

На оглянутому у судовому засідання відеозаписі (файл № DSJX 300072_AP 0072 з часом запису 07.05.2020 року з 12 години 14 хвилин до 12 години 28 хвилин вбачається, як ОСОБА_1 пропонує працівникам міліції на місці перевірити (впевнитись) щодо відсутності у нього ознак наркотичного сп`яніння, не відмовляється від проходження огляду стан сп`яніння в медичному закладі, а просить дотримуватися законності вимог працівників поліції та зазначає про відсутність часу для проїзду в медичний заклад.

Пунтом 9 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

З наведеного вбачається, що часовий проміжок, протягом якого особа зобов`язана пройти медичний огляд на встановлення стану сп`яніння є достатнім для доставляння особи для його проходження.

07 травня 2020 року ОСОБА_2 в КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» ЗОР о 13 годині 30 хвилин пройшов огляд на встановлення стану сп`яніння, що підтверджується медичним висновком № 2364, відповідно до якого ОСОБА_2 не перебуває у стані сп`яніння.

Отже, зміст викладених обставин адміністративного правопорушення у протоколі не узгоджується із сукупністю інших доказів по справі, які були предметом перевірки під час судового засідання.

Будь-які інші докази, які б об`єктивно підтверджували те, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом в зазначений в протоколі час та в зазначеному місці з ознаками наркотичного сп`яніння, у справі відсутні.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до пункту 27 Постанови ПВССУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 18, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

З огляду на положення п. 1.10 ПДР України та диспозицію ст. 130 КУпАП, в даній ситуації ОСОБА_2 неможливо визнати водієм, оскільки матеріали справи, пояснення учасників справи та відеозапис не містять відомостей, які б підтверджували факт керування ним транспортним засобом.

У відповідності до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Також, у справі "Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain" від 06 грудня 1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Враховуючи викладене, оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять беззастережної відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп`яніння, окрім цього, станом на 07 травня 2020 року ОСОБА_2 не перебував взагалі у стані сп`яніння, відсутні будь-які достовірні докази, які б свідчили, що він дійсно керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, суд вважає, що по даній справі відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 цього Кодексу.

Керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, п. 3 ч.1 с. 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м.Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя А.В.Михайлова