ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року м. Маріуполь

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Свіягіна І.М.,

за участю секретаря судового засідання Параскєвіної Н.П.,

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Тесля А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Теслі А.В. на постанову судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15 листопада 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн.,

в с т а н о в и л а:

згідно постанови суду, 02.10.2019 р. о 02-30 год. в Донецькій області м. Маріуполь в Центральному районі по вул. Аеродромній, 38 ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2109 державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. У присутності двох свідків водій пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору «Drager Alcotest 6820», результат тесту 0,97% (тест № 725). З показами приладу не погодився, виявив бажання проїхати до медичного закладу для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, згідно висновку КНП «Наркологічний диспансер м. Маріуполь» № 480, керував у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9а Правил Дорожнього руху України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП України.

Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15 листопада 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

На зазначену постанову захисник ОСОБА_1 - адвокат Тесля А.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати останню та провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Посилався на те, що працівниками поліції було безпідставно направлено водія ОСОБА_1 для огляду на стан сп`яніння до медичного закладу, а докази, які долучені до матеріалів справи є неналежними.

ОСОБА_1 був зупинений всупереч вимогам ст.35 ЗУ «Про національну поліцію», оскільки підставою для його зупинки стало порушення ПДР України, а саме - перетин водієм подвійної суцільної смуги. Але, як зазначено в рапорті капрала ОСОБА_2 , ОСОБА_1 був зупинений за відсутність бризговиків, які передбачені конструкцією автомобіля. Як видно з відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, його зупинив лейтенант поліції Цигар, який повідомив про зупинку автомобіля за порушення ПДР, а саме, за перетинання подвійної суцільної смуги. Хоча за дане правопорушення ОСОБА_1 притягнутий до відповідальності не був. Отже, зупинка автомобіля під керуванням ОСОБА_1 є цілком незаконною, а капрал поліції ОСОБА_2 взагалі не була присутня при зупинці транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та не проводила тестування приладом «Драгер» водія ОСОБА_1 на місці зупинки.

Крім того, поліцейський Сомов СК., який склав дані адміністративні матеріали, взагалі не був присутній при зупинці даного ТЗ під керуванням ОСОБА_1 та не спілкувався з ним, що підтверджується відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

На місці зупинки у ОСОБА_1 не було виявлено ознак алкогольного або наркотичного сп`яніння, а ознаки зазначені в протоколі та акті огляду є надуманими та сфабрикованими, що підтверджується відеозаписом з нагрудних камер поліцейських. При спілкуванні з водієм працівники поліції не назвали та не зауважили жодної ознаки алкогольного сп`яніння, вони просто вимагали від водія пройти огляд, без зазначення підстав. Таким чином, вимога проходження огляду на стан сп`яніння є незаконною та безпідставною.

Також, наголошував, що процедура проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі була проведена з грубим порушенням норм Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції , затвердженої наказом МВС та МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року, відповідно до розділу 3 якої, огляд проводиться виключно за допомогою лабораторного дослідження, для проведення якої відбираються зразки біологічного середовища, у дві ємності. Вміст однієї використовується для первинного дослідження, вміст іншої зберігається протягом 90 днів. Таким чином, використовувати будь-які газоаналізатори при проведенні огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я не передбачено, а отже, результати дослідження є нікчемними.

Крім того, водій ОСОБА_1 продував 02.10.2019 року газоаналізатор двічі, о 03:25 та о 03:56 год. Обидва рази при підготовці якогось алкотестера для продуття ОСОБА_1 не використовувалися одноразові накладки (мундштуки) та взагалі, лікар, який проводив огляд ОСОБА_1 не був в медичних рукавичках, що ставить під сумнів будь-які результати такого огляду.

Також, після продуття ОСОБА_1 на невідомому приладі результат, який видав прилад, ніде не зафіксований, та не показувався водієві. Тому неможливо достовірно встановити результат, який показав зазначений прилад.

ОСОБА_1 не погодився з тим, що згідно результатів якогось приладу він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Йому було запропоновано здати сечі, але при цьому всупереч Інструкції, не було надано дві ємності для збору біологічного матеріалу. В силу відсутності достатньої кількості сечі, ОСОБА_1 не зміг відібрати її для дослідження. При цьому, йому не було запропоновано здати кров, яку він міг здати для проведення лабораторного дослідження.

Неналежним доказом є і висновок №410 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння, оскільки в ньому зазначений час складання о 03.27 год. 02 жовтня 2019 року, хоча о 03.56 год. Вважає, що працівники медичної установи не мали на меті проведення повноцінного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , а тому склали акт огляду одразу після первинного продуття на невідомому приладі.

Заслухавши адвоката Теслю А.В., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, вважаю що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова судді скасуванню.

В роз`ясненнях, що містяться в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», з наступними змінами, звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення ж своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Згідно з вимогами ст.252 КУпАП орган, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції під час розгляду справи стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП не дотримався, через що постанова суду підлягає скасуванню, виходячи з такого.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від провадження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 був складений за порушення п.2.9а ПДР України, тобто за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

На підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, працівниками поліції до суду надані протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 292653 від 02 жовтня 2019р. (а.с.2), акт огляду, відповідно до якого результат проба позитивна 0,97%, висновок щодо результатів медичного огляду №460 від 02 жовтня 2019 року, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває у стані гострої інтоксикації внаслідок вживання алкоголю, відеозапис.

Однак, з таким висновком суду щодо наявності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, погодитись неможливо.

Відповідно до ст.35 ЗУ «Про національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Відповідно до відеозапису, водій ОСОБА_1 був зупинений за порушення ПДР України, а саме за перетин подвійної суцільної смуги. Але, відповідно до рапорта капрала ОСОБА_2 (а.с.8) та постанови серії ЕАК №1578253 від 02.10.2019 року про накладення адміністративного стягнення водій ОСОБА_1 керував ТЗ з відсутніми бризговиками та чинним полісом обов`язкового страхування (а.с.9).

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується зі стороною захисту, що зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 відбулась з порушенням ст.35 ЗУ «Про національну поліцію» та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС №1395 від 07.11.2015 року.

Відповідно до ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення зазначеного огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівники поліції повинні неухильно дотримуватися порядку огляду на стан сп`яніння, передбачений ст.266 КУпАП, затвердженою спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння».

Як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 не було роз`яснено, які саме у поліцейського були підстави вважати, що водій знаходиться в стані алкогольного сп`яніння.

Також, слід зауважити, що у висновку та акту №460 щодо результатів огляду медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння зазначено, що огляд проводився з використанням технічного засобу Drager Alkotest 6820.

Згідно п.9 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, передбачено використання в закладах охорони здоров`я вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, що підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу лише за проведення лабораторних досліджень.

Тобто, можливості застосування в ході медичного огляду водія на стан алкогольного сп`яніння лікарем у лікувальному закладі, технічних засобів вимірювання даною Інструкцією не передбачено.

Таким чином, вимога про проходження огляду на стан сп`яніння у лікувальному закладі лише з використанням приладу типу «Драгер» є незаконною, а лікар повинен провести огляд відповідно до вимог Інструкції, зокрема провести зовнішній огляд особи та відібрати біологічний матеріал з метою проведення лабораторних досліджень і отримання певних результатів.

Як вбачається з матеріалів справи, після продуття технічного засобу Drager Alkotest 6820 на місці зупинки і в медичному закладі, та незгодою з його результатами, водієві ОСОБА_1 було запропоновано здати сечу, але в силу відсутності достатньої кількості зазначеного біологічного середовища, ОСОБА_1 не зміг відібрати її. При цьому, йому не було запропоновано здати кров для проведення лабораторного дослідження.

Відповідно до п.22 розділу 3 інструкції №1452/735 від 09.11.2015 року, висновки щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Таким чином, у судовому засіданні суду апеляційної інстанції безспірно встановлено, що працівниками поліції був порушений порядок огляду водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння.

Крім того, згідно роздруківки тестування на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 за допомогою приладу Drager Alkotest 6820 на місці зупинки транспортного засобу, зазначене тестування проводилось інспектором ОСОБА_2 (а.с.3). Однак, допитана в судовому засіданні суду першої інстанції поліцейський взводу 2 роти 4 батальйону УПП в Донецькій області ДПП капрал поліції ОСОБА_2 пояснювала, що не приймала участь у тестуванні ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та не бачила, хто саме проводив дане тестування (а.с.35).

Таким чином, тестування водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з результатом 0,97% не можуть бути визнані судом, як належний доказ по справі.

Отже, в матеріалах справи не має беззаперечних доказів скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст. 9, 33, 245, 252 КпАП України, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Враховуючи те, що судом першої інстанції не було звернуто увагу на зазначені вище факти і їм не надано належної оцінки, постанова районного суду від 15 листопада 2019 року підлягає безумовному скасуванню в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а провадження по справі закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247, 294 КпАП України,

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Теслі А.В. задовольнити.

Постанову судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15 листопада 2019 року, щодо ОСОБА_1 , якого визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. - скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Донецького апеляційного суду Свіягіна І.М.