ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/96/20 Справа № 216/5379/19 Суддя у 1-й інстанції - Кузнецов Р. О. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 листопада 2019 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки та стягнуто судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 листопада 2019 року водій ОСОБА_2 26 серпня 2019 року приблизно о 03 годині 06 хвилин по вул. Піхотинській у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу керував транспортним засобом «ВАЗ», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Вказаними діями водій ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України. При цьому, постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 жовтня 2018 року на ОСОБА_2 було накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з закінченням строків притягнення.

Обґрунтовуючи поважність пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що строк пропущено з поважної причини, дізнався про оскаржуване рішення лише 19 грудня 2019 року.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги зазначає, що раніше вже притягувався до адміністративної відповідальності рішеннями Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 травня 2018 року та 24 жовтня 2018 року за ч. 1 ст. 130 КупАП та ч. 2 ст. 130 КУпАП, а тому поліцейськими та судом не вірно кваліфіковано його дії. Вказує, що відсутні докази керування ним транспортним засобом. Звертає увагу, що оскаржуване рішення внесено до ЄДРСР 04 грудня 2019 року. Зазначає, що судом порушено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, а саме право на захист.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, був повідомлений про час, місце та дату розгляду справи належним чином, клопотань від нього про перенесення справи до суду не надходило, а тому у відповідності до ст. 294 КУпАП розгляд справи проведено без вказаної особи.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи та заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов наступного висновку.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 22 листопада 2019 року. З матеріалів вбачається, що ОСОБА_2 не був присутній у судовому засіданні під час оголошення оскаржуваної постанови, про наявність оскаржуваної постанови дізнався 19 грудня 2019 року, апеляційна скарга подана ним 23 грудня 2019 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_2 не був присутній у судовому засіданні під час оголошення оскаржуваної постанови та дізнався про неї лише 19 грудня 2019 року, а також вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

За ч. 2 ст. 130 КУпАП відповідальність настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Вказані положення кореспондують положенням п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно яким водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В той же час, як зазначено у п. 6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського; актом огляду на стан сп`яніння; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння та відеозаписом з бодікамери поліцейського, з якого вбачається, що ОСОБА_2 було ознайомлено з правами та обов`язками, передбаченими ст. 63 Конституції України і ст. 268 КупАП, та в присутності свідків саме водій ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, а також постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 жовтня 2018 року, якою ОСОБА_2 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт вчинення ОСОБА_2 повторного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу працівників поліції, які виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння, визначені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і стало підставою вимоги пройти відповідний огляд на місці за допомогою спеціального технічного засобу або в медичному закладі охорони здоров`я.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Доводи ОСОБА_2 стосовно того, що він не керував транспортним засобом, спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом з бодікамери поліцейського, з якого чітко вбачається факт руху транспортного засобу «ВАЗ», номерний знак НОМЕР_1 , та керування ним саме ОСОБА_2 .

Апеляційним судом не встановлено порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735, допущених під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 є неприйнятними.

Також слід зазначити, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання пояснень ОСОБА_2 жодних зауважень не мав.

Що стосується доводів ОСОБА_2 в частині того, що судом та поліцейськими неправильно кваліфіковано його дії за ч. 2 ст. 130 КУпАП, то слід зазначити, що вказані доводи є безпідставними, оскільки відповідно до постанови Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 24 жовтня 2018 року останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, тобто за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, за адміністративне правопорушення, яке останній вчинив 08 жовтня 2018 року, за оскаржуваною постановою ОСОБА_2 вчинив правопорушення 26 серпня 2019 року, тобто протягом року з моменту вчинення попереднього правопорушення, а тому судом та поліцейськими вірно кваліфіковано дії останнього.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення права на захист ОСОБА_2 , а саме розгляд справи за його відсутності та за відсутності захисника, за наявності клопотань про відкладення розгляду справи мають місце, проте вже враховані судом при поновленні строку на апеляційне оскарження та не є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Інші доводи ОСОБА_2 оцінюються судом апеляційної інстанції як такі, що спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити особі, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 листопада 2019 року.

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 листопада 2019 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот