Провадження № 3/127/5389/20
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

про закриття справи

20 серпня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гуменюк К.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 183-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и в :

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшли матеріали про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 передбаченого ч. 2 ст. 183-1 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 допустив несплату аліментів на утримання дружини, що сукупно перевищено платежі понад шість місяців та загальна заборгованість станом на 30 червня 2020 року складає 41 705 грн. 29 коп.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 Побережна С.М. обставини викладені у протоколі не визнала та зазначила, що ОСОБА_1 не має змоги сплачувати аліменти, оскільки є безробітнім.

Державний виконавець Киричук В.Ф. у судовому засіданні повідомила про те, що обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення № 56635278 охоплюються ч. 3 ст. 183-1 КупАП, а тому дії ОСОБА_1 помилково кваліфіковано за ч. 2 ст. 183-1 КупАП.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Головним державним виконавцем ОСОБА_2 дії ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 56635278 від 30 червня 2020 року кваліфіковано за ч. 2 ст. 183-1 КупАП, диспозиція якої передбачає відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини з інвалідністю, дитини, яка хворіє на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісне орфанне захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, або на утримання дитини, яка отримала тяжкі травми, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три місяці з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Однак, матеріали справи не містять документів, які підтверджували б той факт, що з ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання дитини, яка має зазначені у ч. 2 ст. 183-1 КупАП хвороби, або має встановлену інвалідність.

Що стосується наданих у судовому засіданні пояснень державного виконавця Киричук В.Ф., щодо помилкової кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 183-1 КупАп, замість вірної за ч. 3 ст. 183-1 КупАП, то суд зазначає наступне.

Як зазначалось вище, з протоколу про адміністративне правопорушення № 56635278 вбачається, що ОСОБА_1 ставлять у провину те, що він допустив несплату аліментів, на утримання дружини, що сукупно перевищено платежі понад шість місяців та загальна заборгованість станом на 30 червня 2020 року складає 41 705 грн. 29 коп.

Враховуючи викладені у вказаному протоколі обставини та наданні у судовому засіданні пояснення державного виконавця, дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 183-1 КупАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 183-1 КУпАП, відповідальність настає за повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову про накладення адміністративного стягнення.

Матеріали справи не містять докази про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП. В даному випадку, належним доказом на підтвердження кваліфікуючої ознаки як повторність, може бути постанова про накладення адміністративного стягнення.

В порушення зазначених вище норм, матеріали адміністративної справи не містять постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи, зокрема, про місце, час вчинення та суть правопорушення, спричинену матеріальну шкоду, а також про свідків і потерпілих.

Тобто, предмет судового розгляду обмежений обставинами, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть.

При цьому суд враховує, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувається виключно в межах складеного протоколу, з необхідністю прийняття судом рішення про доведеність чи недоведеність факту порушення особою конкретних норм законодавства та вчинення правопорушення, передбаченого відповідною нормою КУпАП, за яким і складено протокол.

Суд звертає увагу на те, що дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 183-1 КУпАП, однак у протоколі вказані обставини, які охоплюються ч. 3 ст. 183-1 КУпАП.

Перекваліфікації судом самостійно дій правопорушника чинним КУпАП не передбачено.

Спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З урахуванням вищевикладеного, вимог діючого законодавства, суддя приходить до висновку, що підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 183-1 КУпАП немає, а тому справа відносно нього підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247, 283, 290, 291 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в :

Провадження по справі за ч. 2 ст. 183-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області К.П. Гуменюк