Справа № 428/2042/20
Провадження № 33/810/147/20
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Сєвєродонецьк 14 серпня 2020 року

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Луганського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 квітня 2020 року, якою на

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонерку, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 184 КУпАП у виді попередження.

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 , як опікун не в повному обсязі виконує свої обов`язки по вихованню своєї неповнолітньої онуки ОСОБА_2 , 2004 року народження, в результаті чого остання має пропуски занять без поважних причин впродовж 2019 року та іноді не ночує вдома.

В апеляційній скарзі, яка повторно подана 22 липня 2020 року, ОСОБА_1 просить, скасувати постанову судді, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП). У клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження послалась на те, що вона не приймала участь у судовому засіданні при розгляді справи про адміністративне правопорушення, копію постанови, що оскаржується, отримала поштою 23 червня 2020 року. Вона є малозабезпеченою особою, звернулася за безоплатною вторинною правовою допомогою та 02 липня 2020 року їй було призначено захисника. Оскільки захиснику потрібен був час для ознайомлення з матеріалами справи, що зайняло певний час, внаслідок чого апеляційна скарга була подана лише 09 липня 2020 року. Копію постанови Луганського апеляційного суду від 16 липня 2020 року, якою була повернута апеляційна скарга, що подана її захисником, отримала 20 липня 2020 року. Окрім того посилається на положення Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАСУ) щодо продовження дії процесуальних строків, у зв`язку з встановленням карантину з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Заслухавши пояснення захисника Хорольского І.В., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, вважаю, що воно не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова судді щодо ОСОБА_1 було постановлена 10 квітня 2020 року, тобто останнім днем її оскарження є 20 квітня 2020 року.

Первісна апеляційна скарга захисником Хорольським І.В. була подана 13 липня 2020 року, підписана 09 липня 2020 року, в якій він ставив питання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді. Утім постановою судді Луганського апеляційного суду від 16 липня 2020 року захиснику було відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення цього строку, тобто відповідні доводи захисника про необхідність поновлення йому строку на апеляційне оскарження, були предметом перевірки апеляційним судом, проте вони не знайшли свого підтвердження.

ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі повторно ставить питання про поновлення вказаного строку, посилаючись на правову необізнаність, витрачений час на звернення за правовою допомогою та складання апеляційної скарги.

Додаткові доводи ОСОБА_1 про причини пропуску строку апеляційного оскарження не є тими об`єктивними підставами, що перешкодили чи могли перешкодити звернутися у визначений законом строк, з урахуванням дня коли нею було отримано копію постанови, що оскаржується.

Правило дотримання десятиденного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб справи про адміністративні правопорушення розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Це правило надає особі, яка має право на апеляційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати апеляційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Крім того, суд звертає увагу, що у рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип юридичної визначеності.

Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Зокрема, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Апеляційний суд виходить із того, що визначений процесуальним законом десятиденний строк для подання апеляційної скарги є достатнім для реалізації права на апеляційне оскарження судових рішень. При цьому особа, яка бажає подати апеляційну скаргу має діяти сумлінно для того, що б ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 294 КУпАП містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

У поданому клопотанні ОСОБА_1 не навела вагомих доводів на обґрунтування того, що перешкоджало їй якнайшвидше після закінчення строку апеляційного оскарження звернутися з апеляційною скаргою, тому апеляційний суд не вбачає підстав для поновлення строку апеляційного оскарження.

Посилання в клопотання на норми КАСУ є безпідставними, з огляду на те, що вони суперечать ст. 2 КУпАП.

Суд не може зобов`язати сторону скористатися правом, наданим їй процесуальним законом. Сторона, яка добровільно відмовляється від використання свого права, маючи всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку апеляційного оскарження постанови судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 квітня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернути особі, що її подала.

Постанова набирає чинності негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук