Справа № 357/4088/20
Провадження № 3/364/173/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2020 року, суддя Володарського районного суду Київської області Ткаченко О. В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Білоцерківського міськрайонного суду, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , не працює,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 291039 від 22.04.2020 року, який складений інспектором взводу ТОРБПП в м. Біла Церква УПП у Київській області ДПП, 22.04.2020 року близько 04 години 18 хвилин, в м. Біла Церква по вул. Турчанінова, Київської області, громадянин ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «CHEVROLET AVEO» державний номерний знак НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, координації рухів, неприродна блідість. Від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння в установленому порядку відмовився, в присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Прокурор, залучений до справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії» щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, а також з огляду на повноваження прокурора, визначені статтею 250 КУпАП, не з`явився.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Абзац другий пункту 2 мотивувальної частини Рішення КСУ від 19 квітня 2000 року № 6-рп/2000 у справі про зворотну дію кримінального закону в часі, суть зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів полягає в тому, що їх приписи поширюються на правовідносини, які виникли до набрання ними чинності, за умови, якщо вони скасовують або пом`якшують відповідальність особи.

Стаття 8 ч. ч. 1, 3 КУпАП зазначає, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Враховуючи наведене вище суд розглядає адміністративний матеріал за нормами КУпАП, які діяли станом на 22.04.2020 року.

ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення щодо керування транспортним засобом а стані наркотичного сп`яніння не визнав, а визнав той факт, що він дійсно відмовився від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння приладом Драгер або в медичному закладі, в присутності двох свідків.

Винність ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, щодо відмови його від проходження медичного освідування у встановленому законом порядку підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 291039 та зібраними доказами, що містяться в матеріалах адміністративної справи, поясненнями правопорушника ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Так, пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ст. 130 КУпАП відповідальність за цією нормою настає, зокрема, у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Таким чином зазначена норма встановлює презумпцію знаходження водія у стані алкогольного (наркотичного, тощо) сп`яніння, якщо останній відмовився пройти медичний огляд у встановленому законом порядку.

Таким чином, суд вважає доведеним наявність в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Разом з тим, ч. 2 ст. 38 КУпАП вказує, якщо справи по адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до матеріалів справи встановлено, що 28.04.2020 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення щодо громадянина ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки з даних зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення та із пояснень самого правопорушника на час вчинення ним правопорушення від проживав у м. Біла Церква, Київської області. 09.07.2020 року постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області задоволено заяву ОСОБА_1 про розгляд адміністративного матеріалу про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП за місцем його постійного проживання та місцем прописки. Згідно паспортних даних та пояснень самого громадянина ОСОБА_1 в судовому засіданні, під час розгляду адміністративного матеріалу, на час поданої заяви до Білоцерківського міськрайонного суду та даний час він проживав та проживає в АДРЕСА_1 .

Встановлені суддею обставини вказують, що правопорушення ОСОБА_1 вчинено 22.04.2020 року, а матеріали адміністративної справи на розгляд надійшли до суду 23.07.2020 року, - по закінченню строку накладення адміністративного стягнення.

Оскільки даний протокол про адміністративне правопорушення, з невідомих на те причин, надійшов до суду по закінченню строку накладення адміністративного стягнення, що позбавляє суддю можливості з метою виховання та попередження вчинення нових правопорушень, застосувати до правопорушника адміністративне стягнення передбачене санкцією статті КУпАП.

Враховуючи вище викладене та відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу є обставиною, згідно якої провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст. 38, ст. 247 п. 7 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності року народження, за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, в зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Володарський районний Київської області суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О. В. Ткаченко

Постанова набрала законної сили з "_____" __________20__ року.

Строк предявлення постанови до виконання три місяці.