Справа № 161/8518/20 Провадження №33/802/476/20 Головуючий у 1 інстанції:Крупінська С.С.
Категорія:ч.1 ст.130 КпАП України Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2020 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Гапончук В.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 червня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Постановою суду стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 24.05.2020 року близько 03 годині 07 хвилин в місті Луцьк, по вулиці Відродження 18, Волинської області, керував автомобілем марки «Рено Мастер», н.з. « НОМЕР_1 » з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці) та на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КпАП України.

Не погоджуючись із вказаною постановою судді ОСОБА_1. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність та необґрунтованість просить скасувати, а провадження в даній справі закрити на підставі п.1 ст.247 КпАП України у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказує на те, що алкогольні напої не вживав, про що неодноразово наголошував працівникам поліції. Він нього могло лише пахнути масляною фарбою, оскільки на передодні виконував ремонті роботи. Також протокол про адміністративне правопорушення йому ніхто не вручав. Намірів порушувати чинне законодавство не мав. Якби працівники поліції вважаючи, що водій знаходиться в стані алкогольного сп`яніння і доставили його до лікарні, він би не відмовився від проходження даного огляду, оскільки не дуже довіряє засобам-алкотестерам поліції і працівникам поліції в цілому. Права та обв`язки йому належним чином не роз`яснювалися.

Також звертає увагу суду, що матеріалах справи містяться 2 пояснення свідків, які нібито знаходилися на місці події і бачили, як він відмовився пройти медичний огляд на факт вживання алкоголю, у встановленому порядку. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про допит вказаних свідків. А тому судом дані пояснення свідків не можуть братися до уваги. Вказує, на те, що ні в протоколі ні в матеріалах справи взагалі не зазначені підстави за якими працівники поліції зупинили його автомобіль.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріалами справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судове засідання ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду справи (а.с. 34), однак в зазначений час та дату не з`явився, клопотань про перенесення розгляду справи не подав. А тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст.268 КпАП України.

Відповідно до статтей 245, 252, 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, об`єктивна сторона правопорушення, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КпАП України, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, тобто у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння повністю стверджується доказами, які містяться в матеріалах справи у їх сукупності.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №365378 від 24.05.2020 року встановлено, що 24.05.2020 року близько 03 годині 07 хвилин в місті Луцьк, по вулиці Відродження 18, Волинської області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Рено Мастер», н.з. « НОМЕР_1 » з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці) та на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КпАП України (а.с.1).

Дані обставини в повній мірі доводяться й поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які вказали, що 24.05.2020 року були присутніми при складенні працівниками поліції адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 , який відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння встановленим законом порядку (а.с.4).

Вказана відмова проведена у присутності двох свідків, як того вимагає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно довідки УПП у Волинській області від 26.05.2020 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не має повторності вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.130 КпАП України; не позбавлений права керування транспортними засобами (а.с.3).

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст.251, 252 КпАП України, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом та не викликають сумніву у апеляційного суду.

Крім того в судове засідання під час розгляду справи апеляційним судом ОСОБА_1 не з`явився щоб надати пояснення в обґрунтування вимог викладених в апеляційній скарзі, а також ніяких клопотань від нього на адресу суду не надходило. Суд приходить до висновку, що підстави для закриття провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України суд не вбачає.

При накладенні адміністративного стягнення, суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та правильно застосував адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Постанова суду першої інстанції є законною та мотивованою, а накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення відповідає вимогам ст.ст.23, 33 КпАП України.

Таким чином, усі доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_4 адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 червня 2020 року щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.В. Гапончук