Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/74/20 Головуючий у суді І-ї інстанції Бондаренко А. А.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Іванов Д. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2020 року м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Іванов Д.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому в порядку апеляційного перегляду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 11 листопада 2019 року в справі про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст.124, 122-4 КУпАП -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, серії ОБ № 012102, оформленого інспектором поліції ОСОБА_2 - ОСОБА_1 17.09.2019 року о 19 год. 42 хв., керуючи автомобілем «Ford Tranzit» реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи учасником ДТП, на 1 км. а/д Благовіщенське-Новоселиця, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, в порушення вимог п.2.10 є) ПДР вживав алкогольні напої, від проходження у встановленому законом порядку огляду для визначення стан алкогольного сп`яніння відмовився у присутності свідків.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серії ОБ № 012103, ОСОБА_1 17.09.2019 року о 19 год. 42 хв., керуючи автомобілем «Ford Tranzit», під час проїзду нерегульованого перехрестя доріг Благовіщенське - Новоселиця, в порушення вимог п. 16.13 ПДР не надав перевагу в русі автомобілю Део-Ланос, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався в зустрічному йому напрямку, в результаті чого допустив зіткнення.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серії ОБ № 012010, оформленого інспектором поліції ОСОБА_4 - ОСОБА_1 17.09.2019 року о 19 год. 42 хв., керуючи автомобілем «Ford Tranzit», реєстраційний номер НОМЕР_3 , будучи учасником, в порушення вимог п. 2.10 ПДР залишив місце дорожньої-транспортної пригоди.

Постановою судді Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 11 листопада 2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 та ч.4 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20400,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Рішення суду мотивовано тим, що вина ОСОБА_1 у вчиненні даних правопорушень повністю підтверджується наявними у справі письмовими доказами.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження, постанову судді районного суду в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130, ст.122-4 КУпАП - скасувати, вказуючи про відсутність у його діях складу даних адміністративних правопорушень.

Зокрема ОСОБА_1 зазначає про те, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності, оскільки місце ДТП він не залишав, а алкогольні напої не вживав, вважає, що рішенні суду не грунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин справи, а зміст постанови не відповідає вимогам ст. ст. 283, 284 КПК України.

Крім того ОСОБА_1 вказує, що не зважаючи на його клопотання про відкладення судового засідання, суд розглянув справу без його участі, про притягнення його до адміністративної відповідальності дізнався лише 10 січня 2019 року, після ознайомлення з матеріалами справи, у зв`язку з чим просить поновити пропущений з поважних причин строк на апеляційне оскарження.

ОСОБА_1 , будучи своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання апеляційного суду не з`явився, у клопотанні від 30 січня 2020 року просив закрити провадження, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до вимог п.6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

У даному випадку, апеляційний суд вважає, що при бажанні ОСОБА_1 або його захисник мали право та могли прийняти участь у розгляді справи, у тому числі у режимі відео конференції, однак своїм правом ОСОБА_1 не скористався.

З`ясувавши обставини справи, зваживши доводи ОСОБА_1 та перевіривши матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає за таких підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів, справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності розглянута без нього.

Таким чином, строк на апеляційне оскарження постанови районного суду від 11 листопада 2019 року пропущений ОСОБА_1 з об`єктивних причин, а тому для забезпечення його права на захист та справедливий суд, строк на апеляційне оскарження слід поновити.

У відповідності до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Так, постанова Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 11 листопада 2019 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, самим порушником не оскаржується, а тому підстав вважати її незаконною або необґрунтованою немає.

У статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»(ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до вимог ст. ст.245,251,252,280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

З урахуванням наявних у справі доказів, апеляційний суд вважає, що висновки судді районного суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 та ч.4 ст. 130 КУпАП є правильними і такими, що відповідають фактичним обставинам цієї справи, а висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні даних правопорушень, ґрунтуються на сукупності достатніх, належних та допустимих доказів.

Зокрема на даних: протоколів про адміністративні правопорушення серії ОБ №012102 від 17.09.2019 р., серії ОБ №012103 від 17.09.2019 р., серії ОБ №012010 від 17.09.2019 р.(а.с. 1,11,32); детальних і як суд вважає правдивих письмових пояснень потерпілого ОСОБА_3 (а.с.2-3, 14, 16-17, 48); свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 4-5, 19-20, 37-38); схеми дорожньо-транспортної пригоди (а.с.13);

Крім того, апеляційний суд відмічає, що необ`єктивність та невідповідність висновків суду фактичним обставинам цієї справи, необґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-4, ст. 124 та ч.4 ст. 130 КУпАП, у апеляційній скарзі констатується ОСОБА_1 з формальних причин, суб`єктивних та надуманих мотивів, з метою уникнути справедливого покарання за скоєне.

При вирішенні питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суддя районного суду, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП та у повній мірі врахував характер вчиненого ним правопорушення, яке є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху, особу ОСОБА_1 , який будучи нетверезим, при виїзді на нерегульоване перехрестя допустив зіткнення з іншим автомобілем та залишив місце дорожньої-транспортної пригоди, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке відповідає меті стягнення, а також запобіганню вчинення ОСОБА_1 , а також іншими особами, аналогічних правопорушень.

З урахуванням вищевикладеного, а також остаточної позиції ОСОБА_1 про закриття провадження, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, апеляційний суд вважає, що суддею районного суду, під час розгляду цієї справи, не допущено істотних процесуальних порушень, які тягнуть безумовне скасування законного та обґрунтованого рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-4, ст.124 та ч.4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст. 245, 251, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 11 листопада 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 11 листопада 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, ст. 124 та ч.4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Д. Л. Іванов