Провадження № 3/702/155/20
Справа №702/348/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про накладення адміністративного стягнення

11 серпня 2020 року м. Монастирище

Суддя Монастирищенського районного суду Черкаської області Мазай Н.В., розглянув матеріали, які надійшли від Монастирищенського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , 16.06.2020 о 15 год 10 хв в АДРЕСА_1 , не сплачував в повному обсязі аліменти на утримання дитини, в результаті чого, за період з 01.10.2019 по 01.06.2020 утворилась заборгованість в розмірі 13 585,25 грн, що перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, а саме не сплата аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, про що складено протокол про адміністративне правопорушення № 50235498 від 16.06.2020.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 повторно не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. На адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи не подав.

Відповідно до ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП участь особи при розгляді справи про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП не є обов`язковою.

Особу, яка притягається до адміністративної відповідальності про дату, час та місце розгляду справи повідомлено у встановленому законом порядку та строки, шляхом направлення судової повістки за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка вказана в протоколі про адміністративне правопорушення .

Суддею відзначається, що законодавством встановлено строки здійснення провадження у справах про притягнення до адміністративної відповідальності з метою забезпечення учасникам процесу визначеності у часі, протягом якого суд розгляне справу. Передусім такі строки слугують інтересам особи, яка зазнає заходів впливу, оскільки наявність визначеного строку дає розуміння того, скільки триватиме такий вплив. Водночас протягом такого строку особу наділено процесуальними правами та обов`язками, що дає особі можливість, в тому числі з використанням адміністративного ресурсу (повноважень суду щодо витребування доказів, допиту свідків тощо), представити суду доводи на захист своєї правової позиції. Добросовісна участь особи у процесі вирішення її справи полягає в активній участі у розгляді її справи і недопущенні зловживань наданими їй правами.

Дотримання балансу між інтересами всіх сторін при розгляді справи покладено на суд, який, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін, також зобов`язаний дотримуватися встановлених законодавством правил та строків розгляду справи.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, що передбачено ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/ 97- ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У рішенні від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», Європейський суд з прав людини вказав на те, що розумність тривалості провадження в суді повинна оцінюватись відповідно до обставин справи та наступних критеріїв: складність справи, поведінка заявника (в даному випадку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності) та відповідних органів влади, а також важливості для заявника (в даному випадку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності) питання, що розглядається.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, Європейський Суд з прав людини також наголошує на тому, що сторони процесу повинні вживати заходи для того, щоб дізнатися про рух та розгляд їх справ.

Європейський Суд з прав людини в рішенні від 07.07.89 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під зловживанням правом, як матеріальним, так і процесуальним, необхідно розуміти таке його використання, яке спрямоване на боротьбу із закладеним у ньому ж позитивним регулятивним потенціалом, в тому числі, що суперечить принципу правової визначеності.

Натомість, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності повторно без поважних причин не з`являється на виклики суду. Про дату час та місце розгляду повідомлена про що свідчать поштові повідомлення про вручення судової повістки. Клопотання про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходили.

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає, що такі дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , мають очевидні ознаки штучного створення підстав для закінчення передбаченого ст.38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення і намагання уникнути в такий спосіб адміністративної відповідальності. Про таке намагання свідчить хоча б те, що ОСОБА_1 за весь тривалий час перебування справи у суді не направив до суду пояснення чи заперечення, не залучив адвоката, не заявив суду про наявні у нього докази тощо, маючи для цього усі можливості, тобто не скористався правом на захист, а тому, на думку судді, його право на захист порушеним не було.

Зловживання процесуальними правами, ухилення від з`явлення до суду не можуть мати наслідком закриття провадження і звільнення, тим самим, особи від адміністративної відповідальності.

Приймаючи до уваги, всі вищевикладені обставини те, що суддею вжито та фактично вичерпано всіх необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_1 в судовому засіданні, враховуючи положення ст.38 КУпАП, відповідно до якої якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, та вимоги ст. 268 КУпАП, яка не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 183-1 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, з метою недопущення порушення строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, з урахуванням дослідження судом всіх доказів, які містяться в матеріалах справи та відсутності станом на 11.08.2020 будь-яких клопотань стосовно доказів, вважаю за можливе провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 , який, на думку судді, ухиляється від явки до суду та розцінюється, як спроби уникнути від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Станом на день розгляду адміністративної справи у суді, а саме 11.08.2020, протокол про адміністративне правопорушення № 50235498 від 16.06.2020 правопорушником не оскаржений, тобто є чинним.

Дослідивши матеріали справи суддя вважає, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю доведена матеріалами адміністративної справи, добутими у встановленому законом порядку та дослідженими в судовому засіданні, достовірність та належність яких ніким не оспорюється а саме: протоколом про адміністративне правопорушення № 50235498 від 16.06.2020 (а.с.1 - 2); копією виконавчого листа у справі № 702/194/16 - ц від 17.02.2016, згідно якого з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються кошти (аліменти) на утримання дитини: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частини з усіх видів доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 08.02.2016 (а.с. 3); копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 18.02.2016 ВП № 50235498 (а.с.4); розрахунками заборгованості зі сплати аліментів (а.с. 7); інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів (а.с.6); даними, про те, що ОСОБА_1 не є особою, яка працює за трудовими договорами, не є особою, яка отримує пенсію, доходів та відкритих рахунків у банківських установах немає (а.с. 5).

Станом на 11.08.2020 ОСОБА_1 доказів погашення заборгованості в сумі 13 585,25 грн суду не надав.

Оцінюючи зібрані у справі докази, в їх сукупності в результаті повного, всестороннього та об`єктивного дослідження їх у судовому засіданні, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 в суді повністю доведена наявними матеріалами і в його діях є склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, те що він раніше до адміністративної відповідальності не притягався та вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт.

Відповідно до вимог ЗУ «Про судовий збір» з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст. 24, 34, 35, 38, ч. 1 ст. 183-1, 283, 284, 287, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді виконання 120 (ста двадцяти) годин суспільно корисних робіт.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп.

Строк пред"явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду. Скаргу на постанову у справі, може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, через районний суд. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу про апеляційне оскарження, небуло подано.

Суддя Н.В. Мазай