Справа № 175/1658/20
Провадження № 3/175/770/20
Постанова

Іменем України

03 серпня 2020 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Бойко О.М., розглянувши матеріали, що надійшли із Дніпровського РВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянки України, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , ФОП,

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

07 травня 2020 року о 17:00 годині, ОСОБА_1 будучи суб`єктом господарювання, не припинив свою діяльність магазину «бару» за адресою: Дніпровський район, смт. Слобожанське, вул. В. Сухомлинського, №52-а та здійснював приймання відвідувачів і продаж алкогольних виробів на розлив, всупереч встановленій забороні передбаченій пп. 8 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211, чим порушив правила щодо карантину людей визначені цією постановою та Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та скоїв правопорушення передбачене ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник заперечували проти складеного адміністративного матеріалу та зазначив, що не здійснював жодної торгівлю алкогольними напоями.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши матеріали справи та вивчивши докази наявні по справі суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №432359 від 07.05.2020 року, письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 , продавця магазину, яка підтвердила факт продажу спиртних напоїв, рапортом працівника поліції та відповідним висновком за результатами перевірки адміністративних матеріалів і фото таблицею до нього, а також іншими доказами наявних в матеріалах справи.

Так, статтею 44-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами

Відповідно до ст. 11 Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб» організація та проведення профілактичних і протиепідемічних заходів, зокрема щодо санітарної охорони території України, обмежувальних заходів стосовно хворих на інфекційні хвороби та бактеріоносіїв, виробничого контролю, у тому числі лабораторних досліджень і випробувань при виробництві, зберіганні, транспортуванні та реалізації харчових продуктів і продовольчої сировини та іншої продукції, при виконанні робіт і наданні послуг, а також організація та проведення медичних оглядів і обстежень, профілактичних щеплень, гігієнічного виховання та навчання громадян, інших заходів, передбачених санітарно-гігієнічними та санітарно-протиепідемічними правилами і нормами, у межах встановлених законом повноважень покладаються на органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, органи державної санітарно-епідеміологічної служби, заклади охорони здоров`я, підприємства, установи та організації незалежно від форм власності, а також на громадян.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, в редакції, яка діяла на час вчинення правопорушення та складення протоколу, установлено з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р. на всій території України карантин. Зокрема заборонено роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури.

За наведених обставин, та приймаючи до уваги докази наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 слід визнати його винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 44-3 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у вигляді мінімального штрафу, передбаченого санкцією статті.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом (ст. 401 КУпАП).

Згідно ст. 4 Закону України про «Судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатної особи у місячному розмірі, встановленої законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 23, 401, 44-3, 268, 276, 277, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.44-3,247,283,284 КУпАП,

постановив:

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КупАП, та накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь Держави у розмірі 17000,00 гривень.

З урахуванням частини другої статті 308 КУпАП у разі несплати ОСОБА_1 штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП та примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби, стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу в розмірі 34000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН: НОМЕР_1 ), на користь Держави судовий збір у розмірі 420 гривні 40 копійок.

Копію постанови для виконання вручити ОСОБА_1 .

Крім того, копію постанови в частині сплати суми штрафу та судового збору, у разі добровільної несплати, для примусового виконання, направити до відповідного відділу ДВС України.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду через місцевий суд.

Постанова набрала законної сили ___ ____________ 2019 року.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Суддя О.М. Бойко