Справа № 298/111/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

31.07.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , - адвоката Сочки І.І., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав представник ОСОБА_1 - адвокат Сочка І.І.,

в с т а н о в и в :

постановою судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 18 травня 2020 року провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, мешканця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , працюючого майстром лісу ДЛГ, українця, громадянина України,

за ст. 173 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Згідно постанови, працівниками Великоберезнянського ВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області скеровано до суду матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП з підстав, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 316676 від 08 січня 2020 року, відповідно до якого ОСОБА_1 08.01.2020 о 12.00 год. на гірськолижній базі Красія Міжгірського району в зоні загального користування ображав нецензурними словами та погрожував фізичною розправою громадянці ОСОБА_2 .. Положеннями ст. 173 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за дрібне хуліганствою. На момент розгляду адміністративного матеріалу минув строк накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, оскільки згідно наданих суду письмових матеріалів справи правопорушення не є триваючим і провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Сочка І.І. вказує на те, що постанова судді є незаконною. Зазначає, що ОСОБА_1 вину не визнає та заперечує викладені в протоколі обставини, і стверджує, що умислу на порушення громадського порядку не мав, а конфліктна ситуація виникла внаслідок неприязних стосунків між ним та заявницею. Вказує і на те, що справу розглянуто без участі осіб, які були присутні при складанні протоколу, та без участі захисника Сіки П.П.. Окрім того, зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, і те, що ОСОБА_1 категорично заперечує факт написання та підписання ним наданого працівником поліції пояснення ніби- то від його імені. Просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , - адвоката Сочки І.І., який підтримав апеляційну скаргу; перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , неявка якого з урахуванням положень ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає її розгляду. При цьому, враховується те, що: ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи; будь-яких заяв про відкладення розгляду справи та даних про поважність причин неявки не подавав; у розгляді справи приймав адвокат Сочка І. І., який подав апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_1 , і який не заперечував щодо розгляду справи без участі ОСОБА_1 ..

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

За змістом ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, що засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою. Отож, питання наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, за ознаками якого складений протокол, у діях конкретної особи, суд вирішує в межах протоколу, складеного відносно цієї особи, перевіряючи відповідність обставин викладених у протоколі, фактичним обставинам провадження.

Апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та перевірених апеляційним судом доказів, яким дана правильна оцінка в постанові з огляду на таке.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 316676, 08.01.2020 о 12.00 год. на гірськолижній базі Красія Міжгірського району в зоні загального користування ОСОБА_1 ображав нецензурними словами та погрожував фізичною розправою громадянці ОСОБА_2 , чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП. Також із протоколу слідує, що ОСОБА_1 роз`яснені права та обов`язки, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України і ст. 268 КУпАП, заяв і клопотань від нього не надходило, пояснення ним дані на окремому аркуші, другий примірник протоколу він отримав, про що свідчать його власноручні підписи на ньому (а. с. 1).

За цих обставин, безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки таке спростовується змістом протоколу про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що в такому містяться всі необхідні відомості, які передбачені ст. 256 КУпАП.

Письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підтверджується той факт, що 08.01.2020 о 12 год. на гірськолижній базі «Красія» в зоні загального користування ОСОБА_1 ображав нецензурними словами та погрожував фізичною розправою громадянці ОСОБА_2 (а. с. 7, 8).

Проаналізувавши зміст складеного відносно ОСОБА_1 протоколу, апеляційний суд зазначає, що такий складено відповідно до вимог чинного законодавства, в ньому містяться всі передбачені ст. 256 КУпАП відомості та такий повною мірою відповідає вимогам цієї норми права.

Зібрані у справі докази є належними та допустимими, одержані відповідно до вимог КУпАП, порушень при їх збиранні під час перегляду справи апеляційним судом не установлено та вони у своїй сукупності підтверджують наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що при проведенні перевірки та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу начальник СРПП В. Березнянського ВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області Гойзан В. був упереджений та необ`єктивний, що в нього були підстави для обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, і що він зацікавлений у результатах розгляду справи. У підтвердження таких даних у матеріалах справи відсутні будь-які належні докази.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять і даних про те, що в гр. ОСОБА_3 були підстави для обмови ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, і що вона зацікавлена в результатах розгляду справи. У підтвердження таких даних у матеріалах справи відсутні будь-які належні докази.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що інспектор поліції при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.

Окрім того, в ході апеляційного перегляду справи не встановлено порушення права ОСОБА_1 на правову допомогу, оскільки з матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 подавав заяви чи клопотання про надання йому захисника під час проведення поліцейським перевірки та складанні протоколу.

Безпідставними є і доводи апеляційної скарги про те, що місцевим судом було порушено право ОСОБА_1 на захист, оскільки таке твердження не підтверджується жодними доказами, а твердження сторони захисту про те, що справу розглянуто без участі осіб, які були присутні при складанні протоколу, та без участі захисника Сіки П.П., будь-яким чином не свідчать про порушення права ОСОБА_1 на захист.

При цьому, апеляційний суд відхиляє і клопотання сторони захисту про виклик свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , так як адвокат Сочка І. І. у підтвердження вказаного клопотання не послався на те, для з`ясування яких саме обставин необхідно викликати до суду цих свідків, при цьому, не забезпечивши їх прибуття до апеляційного суду. Разом із тим, у матеріалах справи відсутні дані про те, що вказані особи були свідками події.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 категорично заперечує факт написання та підписання ним наданого працівником поліції ніби то від його імені пояснення, - апеляційний суд відхиляє як такі, що також не знайшли свого підтвердження, оскільки не підтверджені будь-якими доказами. При цьому, враховується те, що наявні в матеріалах справи письмові пояснення ОСОБА_1 ним підписані, а будь-яких даних про те, що наявний у них підпис не являється підписом ОСОБА_1 у матеріалах справи відсутні й стороною захисту не надано.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що суддею місцевого суду ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, у зв`язку з чим, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не визнає вину, заперечує викладені в протоколі обставини, і стверджує, що умислу на порушення громадського порядку не мав, а конфліктна ситуація виникла внаслідок неприязних стосунків між ним та заявницею, апеляційний суд визнає такими, що не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 передбаченого ст. 173 КУпАП адміністративного правопорушення і не свідчать про відсутність у діях ОСОБА_1 складу вказаного правопорушення.

Разом із тим, висновок суду першої інстанції про те, що на момент розгляду справи щодо ОСОБА_1 сплив передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення, є таким, що ґрунтується на вимогах закону та фактичних обставинах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що таке мало місце 08.01.2020, протокол складено цього ж дня, а справа надійшла до суду 31.01.2020.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що її розгляд неодноразово відкладався на підставі клопотань сторони захисту, в тому числі й з підстав, пов`язаних із запровадженням в Україні карантинних заходів.

Вищенаведене свідчить про те, що на момент розгляду справи судом першої інстанції - 18.05.2020 сплив передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП строк накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення.

Пунктом 7 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано врахував положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, практику Європейського суду з прав людини щодо розумних строків у судових справах, а також роз`яснення, які містяться в постанові Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2017 № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення», і прийшов до належного висновку про необхідність закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент її розгляду строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Отже, апеляційний суд доходить до переконання, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, тому підлягає залишенню без зміни, а подана адвокатом Сочка І. І. в інтересах ОСОБА_1 апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу, яку подав представник ОСОБА_1 - адвокат Сочка І.І., залишити без задоволення.

Постанову судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 18 травня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан