Справа № 203/2027/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2020 року суддя Кіровського районного суду м.Дніпропетровська Казак С.Ю., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП №283787 від 03.06.2020 року, складеним за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Як зазначено в протоколі, 03.06.2020 року о 22-30 г., ОСОБА_1 за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_2 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї доньки ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою.

За викликом до суду ОСОБА_1 не з`явився, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно термінів, наведених в ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»:

- домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

- психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

- фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Дослідивши матеріали справи суд враховує, що останні не містять жодних доказів щодо перебування ОСОБА_1 на момент вчинення інкримінованого йому правопорушення в стані алкогольного сп`яніння. Не відображено характерних ознак такого сп`яніння ані в протоколі про адміністративне правопорушення, ані в рапорті працівника поліції та письмових поясненнях ОСОБА_3 .

Також пояснення потерпілої ОСОБА_3 та рапорт працівника поліції не містить жодних відомостей про те, що правопорушення було вчинено саме 03.06.2020 року о 22-30 г. за місцем мешкання, зазначеним в протоколі. При цьому, в останньому зазначено лише вулицю та номер будинку, без зазначення населеного пункту в якому вона знаходиться.

Пояснення потерпілої ОСОБА_3 не містять відомостей про те, які саме погрози фізичною розправою висловлювались на її адресу ОСОБА_1 , підстави виникнення конфлікту. Не відображено це і в протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказане свідчить також про невідповідність протоколу вимогам ст.256 КУпАП, в якому не відображено належним чином суть адміністративного правопорушення, його об`єктивна сторона.

З урахуванням рішень Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 року), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 року), суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої має доводитись в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних, перебираючи на себе функції обвинувачення та втрачаючи статус незалежного органу правосуддя.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини у рішенні від 15.05.2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер КУпАП (п.21 рішення). Вказане вимагає дотримання стороною обвинувачення відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Крім того, Конституційний суд України в рішенні від 22.12.2010 року №23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до закріпленого ст.62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою та не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може гуртуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 та відсутність в його діях ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В звязку з цим, провадження по справі відносно останнього підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.7,9,173-2,245,251,256,280,283,284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.Ю.Казак

Постанова набрала чинності ___________ 201__ року.