Справа № 529/1216/19
ПОСТАНОВА

іменем України

24 січня 2020 року смт. Диканька

Суддя Диканського районного суду Полтавської області Гвоздик А.Є.,

при секретарі Бурлизі Н. Л.,

за участі представника ОСОБА_1 адвоката Хлистун І.М.,

розглянувши з проведенням фіксації судового засідання технічними засобами у відкритому судовому засіданні в смт Диканька в приміщенні суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Дканського ВП ГУНП в Полтавській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, який протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

16 серпня 2019 року, близько 18 год. 15, по вул. Яковенка в с. Стасі Диканського району Полтавської області, керуючи автомобілем КІА RІО, реєстраційний номер НОМЕР_2 , не впевнившись у безпечності свого маневру, здійснив на пішохідному переході, перехресті доріг та перетнувши суцільну лінію дорожньої розмітки, обгін трактора МТЗ-80, реєстраційний номер НОМЕР_3 з причепом без номера під керуванням водія ОСОБА_2 МТЗ-80, належного Товариству з обмеженою відповідальністю НВП "Інтерагросервіс", який в свою чергу з покажчиком лівого повороту, здійснював розворот. Внаслідок цього, допустив зіткнення у переднє ліве колесо трактора передньою правою частиною автомобіля. Внаслідок дорожньої транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Для розгляду справи за викликом суду водій ОСОБА_1 повторно, без поважних причин не з`явився, хоча кожного разу у встановленому законом порядку, йому надсилалися судові повістки, однак які йому не вручались з різних підстав, зокрема, через відмову отримання їх членом сім`ї, його представником - адвокатом Хлистун І.М., для передачі адресату.

На забезпечення явки в судове засідання водія ОСОБА_1 , на 23 січня 2020 року, була 14.01.2020 року винесена постанова про привід останнього, яка залишилася не виконаною через відсутність останнього за місцем його реєстрації та проживання. Вказане вбачається з письмової довідки працівника Диканського ВП ГУНП в Полтавській області.

В той же час, адвокат водія ОСОБА_1 - ОСОБА_3 М. була присутньою на всіх попередніх судових засіданнях, яка зазначала судді, про те, що не спілкується з своїм клієнтом взагалі.

Однак суд не бере до уваги такі твердження адвоката Хлистун І.М., остільки такі повністю спростовуються самим фактом укладення угоди з водієм ОСОБА_1 , про надання правової допомоги, заявленого нею клопотання про долучення документів до матеріалів справи, які нею могли бути отриманні лише шляхом передання таких безпосередньо самим ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП передбачено адміністративні правопорушення, при розгляді яких, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності є обов`язковою. Однак, правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП не входить до вказаного вище переліку, тобто присутність такої особи при розгляді справи не є обов`язковою.

Аналізуючи вказані обставини, суд приходить до переконання, що водій ОСОБА_1 умисно ухиляється від явки до суду для участі в розгляді справи стосовно нього, а зазначені вище обставини в своїй сукупності свідчать про те, що водій ОСОБА_1 , кожного разу у встановленому законом порядку був повідомлений належним чином про розгляд даного адміністративного матеріалу. Жодних клопотань від водія ОСОБА_1 з питань розгляду справи на підставі ч. 2 ст. 268 КУпАП не надходило. А тому справа розглянута у відсутність водія ОСОБА_1 , однак за присутності його адвоката Хлистун І.М., на підставі всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи та об`єктивної оцінки, наявної у справі сукупності доказів.

З наявних у справі письмових пояснень водія ОСОБА_1 , вбачається, що він заперечує свою вину в ДТП. З цих пояснень вбачається, що 16.08.2019 року по смузі автодороги, по якій він рухався на автомобілі KIA RIO, стояв трактор МТЗ-80, реєстраційний номер НОМЕР_3 , з причепом, який, окрім того стояв на пішохідному переході. Даний транспортний засіб займав більшу частину проїзної частини, по якій він рухався, а тому водій ОСОБА_1 змушений був його об`їхати.

Водій ОСОБА_1 в цих поясненнях зазначає, що візуально залишок проїзної частини дороги до суцільної лінії розмітки дозволяв йому виконати маневр об`їзду трактора з причепом, без перетину такої. Окрім цього, пояснює, що він перед виконанням маневру об`їзду, на виконання вимог п. 9.4 ПДР завчасно ввімкнув лівий поворот, пригальмувавши перед пішохідним переходом, та проїхавши його, він проїхав причіп та порівнявся з серединою трактору. Саме в цей момент, трактор різко, без попереджувальних сигналів рушив у його бік. Внаслідок чого і сталося зіткнення його автомобіля передньою частиною з лівим переднім колесом трактора. Отже, на думку водія ОСОБА_1 , він не порушував Правил дорожнього руху України і вважає винним лише водія трактору ОСОБА_2 , який вже притягнутий до адміністративної відповідальності.

В той же час, водій ОСОБА_1 у своїх письмових поясненнях до суду вказує, що перетинати суцільну смугу дозволяється відповідно до розмітки 1.1 ПДР для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри, якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км /год. А тому, трактор з причепом, який стояв на дорозі, був нерухомою перешкодою, яку він об`їжджав відповідно до п.1.10 ПДР.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення адвоката водія ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , пояснення свідка водія ОСОБА_2 , свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , оцінивши зібрані докази по справі, суд приходить до висновку, що вина водія ОСОБА_9 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП доведена повністю наступною сукупністю належних та допустимих доказів.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка водій трактора ОСОБА_2 пояснив, що він 16.08.2019 року, близько 18 год. 15 хв., виконуючи свої трудові обов`язки, вивозив сміття. Він, керуючи трактором МТЗ -80 з причепом, зупинився біля правої обочини вул. Яковенка в с. Стасі Диканського району Полтавської, перед поворотом до дитячого садка. Після того, як мешканці прилеглих будинків висипали на причім трактору сміття, він, впевнившись у безпечності свого маневру, включивши на тракторі покажчик лівого повороту, почав рух та від`їхав від своєї стоянки в напрямку пішохідного переходу, який веде на територію дитячого садка, з метою подальшого розвороту. В подальшому, здійснюючи вказаний маневр, коли керований ним трактор МТЗ-80 знаходився на зустрічній лівій смузі руху, побачив, що керований ним трактор намагається обігнати легковий автомобіль, а тому зупинив трактор і відчув удар в ліве переднє колесо трактора.

Свідок ОСОБА_2 вказує, що побачив пошкоджений автомобіль "КІА RІО" під керування водія ОСОБА_10 .. Жодного сліду гальмування вказаного транспорту асфальтованій поверхні дороги не було. В автомобілі було пошкоджено передню праву частину.

Останній в судовому засіданні зазначив, що у вказаній дорожньо - транспортній пригоді мали місце порушення Правил Дорожнього руху України не тільки з його боку, а в більшій мірі з боку самого водія ОСОБА_1 , оскільки останній не дотримався п. 14.6 (в) Правил дорожнього руху України, здійснював маневр обгону на пішохідному переході, перехресті та перетнув суцільну лінію, яка розділяє дорогу на смуги руху, та не об`їжджав його трактор з причепом, як стверджує він сам, а тому водій ОСОБА_1 повинен нести відповідальність за зіткнення його автомобіля з трактором, яким він здійснював розворот вліво. Наголошував, що саме це стало причиною ДТП, і саме з вини водія ОСОБА_1 був пошкоджений автомобіль.

При цьому вказав, що він постановою Диканського районного суду Полтавської області, яка набрала законної сили, вже притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Як вбачається з схеми місця ДТП, долученої до протоколу про адміністративне правопорушення, зіткнення транспортних засобів відбулося вже за пішохідним переходом на зустрічній смузі руху, на яку виїхав водій ОСОБА_11 перетнувши суцільну лінію та вказаний вище перехід. А сам маневр обгону розпочався на пішохідному переході.

З даної схеми ДТП також вбачається, що зіткнення транспортного засобу автомобіля КІА RIO, під керуванням водія ОСОБА_11 відбулося вже в передню частину трактора, а саме в переднє ліве колесо, його правою передньою частиною автомобіля.

Окрім того, в постанові Диканського районного суду Полтавської області, про притягнення водія ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, яка в свою чергу, 05.11.2019 року набрала законної сили вказано, що саме зіткнення транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 відбулося його передньою правою частиною у центр переднього лівого колеса трактора МТЗ-80 під керуванням водія ОСОБА_2 сам трактор вже своєю передньою частиною був на зустрічній смузі зустрічного руху. Вказане свідчить, що трактор під керуванням ОСОБА_2 не стояв, а перебував у русі, виконуючи маневр розвороту вліво.

З досліджених фотознімків, наявних у матеріалах справи вбачається, що трактор під керування водія ОСОБА_2 знаходився на зустрічній смузі руху, де відбулося і саме зіткнення транспортних засобів. При цьому з фотознімку чітко вбачається, що місце розташування автомобіля КІА RIO, під керуванням водія ОСОБА_11 також на зустрічній смузі руху вже за суцільною смугою руху, що саме по собі підтверджує факт її перетину.

В той же час, суд аналізуючи положення транспортних засобів на проїжджій частині в момент їх зіткнення, послідовність дій водія ОСОБА_11 суд приходить до висновку про те, що зіткнення керованого ним автомобіля відбулося на зустрічній смузі руху з перетином, при цьому, останнім суцільної смуги розмітки, що вказує на здійснення ним маневру обгону, а не об`їзду чи випередження.

Вказані обставини повністю спростовують твердження водія ОСОБА_11 стосовно того, що ним здійснювався об`їзд трактора з причепом не перетинаючи суцільної лінії та не виїжджаючи на зустрічну смугу руху.

Також з пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , допитаних в судовому засіданні, вбачається, що водій трактора ОСОБА_2 , керуючи трактором МТЗ-80 з причепом, завчасно ввімкнувши лівий поворот, який працював лише на самому тракторі, почав здійснювати розворот. В той час, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем КІА RIO, на відстані не менше 50 м від трактора, який робив розворот вліво, міг бачити здійснення маневру останнім, однак розпочав його обгін поблизу пішохідного переходу та переткнувши при цьому суцільну лінію розмітки, яка малася на проїзній частині дороги. Саме в результаті цих неправильних дій водія ОСОБА_1 , і відбулося зіткнення автомобіля під керуванням водія ОСОБА_12 з лівим переднім колесом трактора.

Твердження представника водія ОСОБА_1 адвоката Хлистун І.М., що показання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не можна брати до уваги є безпідставним.

Як встановлено в судовому засіданні вказані особи перебували на відстані 50-60 метрів від місця ДТП, що було попереду від них і чітко бачили як тракторист ОСОБА_2 з увімкненим показником лівого повороту на кабіні трактора здійснював розворот керованим ним трактором вліво, а в цей момент автомобіль під керівництвом водія ОСОБА_1 був від нього за 50-60 метрів та повинен був бачити маневр трактора і не здійснювати своїм автомобілем обгін трактора, який розвертаючись перегородив йому дорогу.

Однак , водій ОСОБА_1 продовжував рух автомобілем і своїм автомобілем врізався у переднє ліве колесо трактора, який рухався в же поперек дороги.

Ці показання цих свідків повністю узгоджуються з іншими доказами по справі, зокрема, схемою ДТП, яку особисто підписав і сам водій ОСОБА_1 , наданими його представником, адвокатом Хлистун І.М. фото з місця ДТП, з яких видно , що зіткнення транспортних засобів було на зустрічній смузі руху, де трактор був під кутом, що свідчить, що трактор дійсно робив розворот вліво та був для водія ОСОБА_1 небезпекою для його руху автомобілем, яку він завчасно бачив з керованого ним легкового автомобіля приблизно за 50-60 метрів при швидкості руху його автомобіля 50 км/год.

Оцінивши ці обставини суд приходить до переконання, що водій легкового автомобіля ОСОБА_1 мав реальну можливість уникнути зіткнення своїм автомобілем з трактором, який на значній відстані від нього розвертався.

Не відповідаючим дійсності, вважає суд, і твердження представника ОСОБА_1 адвоката Хлистун І.М. про що свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не було в місці їх перебування поблизу місця ДТП з посиланням на те, що їх там не бачили свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які допитані в судовому засіданні за клопотанням представника ОСОБА_1 - адвоката Хлистун І.М.

Як встановлено в суді свідок ОСОБА_7 висипавши побутові відходи на причіп трактора, під керуванням свідка ОСОБА_2 , перейшов дорогу на протилежний бік і пішов вперед по ходу руху автомобіля будучи спиною до свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , які були від місця ДТП на відстані 50-60 метрів, а тому свідок ОСОБА_7 і не міг за своєю спиною бачити цих свідків.

Стосовно показань свідка ОСОБА_8 , який є найкращим товаришем водія ОСОБА_1 то він взагалі не був очевидцем ДТП, а лише по дзвінку водія ОСОБА_1 прийшов на місце ДТП. При цьому, як пояснив в суді цей свідок , вийшовши з свого багатоквартирного будинку, він пішов до місця ДТП, яке було попереду по ходу його руху і бачив лише тих осіб, які були безпосередньо на місці ДТП. Це свідчить, що через це цей свідок і не бачив свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , які були на протилежній частині вулиці на відстані 50-60 метрів до місця ДТП.

З урахуванням викладеного викладеного, суд приходить до висновку, що показання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 є правдивими, а тому бере їх до уваги при ухваленні рішення по справі.

Посилання представника ОСОБА_1 на те, що протокол за ст. 124 КУпАП стосовно її довірителя водія ОСОБА_1 складений в порушення певних нормативних актів і не відповідає дійсності є надуманим так як у цьому протоколі зафіксовані всі фактичні обставини вчинення правопорушення ОСОБА_1 як водієм, які знайшли своє обєктивне підтвердження дослідженою сукупністю доказів по справ.

Аналіз сукупності вказаних доказів свідчить про доведеність вини водія ОСОБА_1 у ДТП та пошкодженні автомобіля, і таким чином водій ОСОБА_1 , своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Згідно із вимогами п. 7 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Враховуючи те, що в діях водія ОСОБА_12 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, проте вказане правопорушення було скоєно 16 серпня 2019 року, а справа до суду для розгляду надійшла 18 грудня 2019 року, тобто пізніше ніж три місяці з дня його вчинення, то провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строків притягнення правопорушника до відповідальності.

За таких обставин, суд вважає, що водія ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та провадження у даній справі закрити на підставі п. 7 ч. 1ст. 247 КУпАП.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п. 7 ч. 1ст. 247 КУпАП вказаний Кодекс не містить. Натомість, як зазначалось вище, застосування п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе у разі встановлення наявності протиправної винної дії чи бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення.

З правового аналізу вказаної норми вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення- через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07.02.2018 року у справі № 910/18319/16 та 16.04.2019 року у справі №927/623/18.

Керуючись ст. 38, 124, 247, 280, 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням передбачених законом строків притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляції через Диканський районний суд.

Головуючий: