справа № 204/4870/20
провадження № 3/204/2994/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2020 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Некрасов О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам?янське Дніпропетровської області, громадянина України, працюючого військова частина НОМЕР_1 начальником служби радіаційного, хімічного, біологічного захисту з 16 квітня 2020 року, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до ст. ст. 11, 12, 16, 37, 314 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженим Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», кожен військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), знати та виконувати свої обов`язки, сприяти командирам у підтриманні порядку і військової дисципліни, доповідати командирам (начальникам) про причини неможливості повного виконання наданого наказу. Незважаючи на вищезазначені вимоги, лейтенант ОСОБА_2 , перебуваючи в складі внутрішньо-перевірочної комісії, відповідно до наказу командира військової частини від 16 березня 2020 року № 103 «Про проведення позапланової інвентаризації майна ракетно-артилерійського озброєння», в період з 30 березня 2020 року по 08 квітня 2020 року, а фактично 30 березня 2020 року по 28 квітня 2020 року та, знаходячись на території військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), не виконав повністю вищезазначений наказ командира військової частини, а саме не прибув до складів ремонтно-артилерійського озброєння військової частини НОМЕР_2 для перевірки майна військової частини НОМЕР_3 (зброї та боєприпасів). Об`єктивною причиною неможливості виконання вищезазначеного заходу була відсутність оформленого на лейтенанта ОСОБА_2 встановленим порядком допуску до вказаного складу майна. Однак, лейтенант ОСОБА_2 28 квітня 2020 року, в супереч вимогам ст. 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, не доповів командуванню військової частини, про неможливість повного виконання наказу командира військової частини НОМЕР_1 щодо повної перевірки (інвентаризації) зброї та боєприпасів військової частини та особисто підписав відповідний Акт проведення інвентаризації майна ракетно-артилерійського озброєння військової частини НОМЕР_1 , де зазначено, що втрат майна комісією не виявлено. В подальшому Акт інвентаризації був затверджений командиром військової частини від 28 квітня 2020 року (вх. № 4278). 24 липня 2020 року в ході проведення наступної (позапланової) інвентаризації майна ракетно-артилерійського озброєння військової частини НОМЕР_3 інвентаризаційною комісією, яка перевірила все майно зазначеної категорії, була виявлена відсутність однієї одиниці стрілецької зброї, а саме автомату 5.45 мм АКС-74У (№ НОМЕР_4 , 1990 р.в.). Слід зазначити, що відповідно до інвентаризаційного опису (додатку до Акту інвентаризації від 28 квітня 2020 року), підписаної лейтенантом ОСОБА_2 , в ході попередньої інвентаризації вказана зброя рахувалася в наявності. Формальне відношення лейтенанта ОСОБА_2 до своїх обов`язків, як члена інвентаризаційної комісії, призвело до несвоєчасного виявлення факту нестачі зазначеної стрілецької зброї та вжиття відповідних заходів щодо його розшуку. Таким чином порушуючи законодавство України, щодо встановленого порядку проходження військової служби в діях лейтенанта ОСОБА_2 вбачаються ознаки військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, а саме недбале ставлення до військової служби в умовах особливого періоду.
ОСОБА_2 в судовому засіданні провину визнав, щиро розкаявся.
Винність ОСОБА_2 у вчиненні даного правопорушення підтверджується зібраними матеріалами по справі: протоколом про адміністративне правопорушення № Дн/2/158 від 29 липня 2020 року; витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 103 від 16 березня 2020 року, відповідно до якого було призначено комісію для проведення інвентаризації у складі голови комісії майора ОСОБА_3 , членів комісії: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ; актом проведення інвентаризації майна ракетно-артилерійського озброєння військової частини НОМЕР_3 станом на 28 квітня 2020 року, в якому зазначено, що фактична наявність майна служби РАО відповідає обліковим даним, розбіжностей немає; інвентаризаційним описом необоротних активів від 28 квітня 2020 року; рапортом заступника командира військової частини НОМЕР_1 з тилу начальника тилу капітана ОСОБА_6 від 24 липня 2020 року, відповідно до якого, в ході проведення інвентаризації матеріальних засобів служби РАО в/ч НОМЕР_3 , а саме стрілецької зброї та боєприпасів, внутрішньо перевірочною комісією частини, головою якої він був, при перевірці фактичної наявності стрілецької зброї 24 липня 2020 року на об`єднаному складі РАО (смт. Черкаське) та послідуючим звірянням даних про фактичну наявність перевіреної зброї з обліковими даними служби РАО частини та даними бухгалтерського обліку, було виявлено нестачу АКС-74У, 1990 року виготовлення № 356959, в кількості однієї одиниці; функціональними обов`язками начальника служби РХБ захисту екологічної безпеки військової частини НОМЕР_1 затвердженими 14 червня 2019 року.
Частиною 2 статті 172-15 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за недбале ставлення військової службової особи до військової служби вчинене в умовах особливого періоду.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Приймаючи до уваги викладене, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, вчинення правопорушення в умовах особливого періоду, а також з урахуванням інших обставин справи, вважаю за потрібне накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, у розмірі сто сорока п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, оскільки саме цей вид адміністративного стягнення, на думку суду, забезпечить виховання ОСОБА_2 та сприятиме запобіганню вчинення ним нових правопорушень.
Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір у розмірі 420 гривень 40 копійок.
Тому, оскільки ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності, вважаю необхідним стягнути з нього на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцяти) гривень 40 (сорок) копійок.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36, 40-1, ч. 2 ст. 172-15, 280, 283, 284, 294, ч. 1 ст. 303 КУпАП, суддя,-
П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 145 (сто сорок п`ять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя О.О. Некрасов