Справа № 491/77/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2020 року м. Ананьїв

Суддя Ананьївського районного суду Одеської області Желясков Олег Олександрович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, які надійшли від Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тею Григоріопольського району Республіки Молдова, відомості про паспортний документ та реєстраційний номер облікової картки платника податків не надано, особу встановлено за довідкою про звільнення серії МИК №012343, виданою Арбузинською виправною колонією №83 Миколаївської області, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , протягом року до адміністративної відповідальності притягувався за ч.1 ст.51 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що 14 січня 2020 року громадянин ОСОБА_1 знаходячись на дорозі в с. Точилове Ананьївського району Одеської області, вирішив зайти до місця свого мешкання, до домоволодіння, яке належить його вітчиму ОСОБА_2 , де з сараю, розташованого на території зазначеного домоволодіння, шляхом вільного доступу скоїв крадіжку півня віком до одного року вагою до трьох кілограмів, який належав ОСОБА_2 , спричинивши останньому матеріальну шкоду на суму 150 гривень.

За вказаним фактом працівником Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення від 31 січня 2020 року серії АПР18 №342775 за ч.2 ст.51 КУпАП.

Громадянин ОСОБА_1 з`явився до суду та у судовому засіданні свою вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення визнав в повному обсязі, пояснивши, що у вчиненому розкаюється.

Суд оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю вважає, що окрім власних пояснень ОСОБА_1 , наданих ним в судовому засіданні, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.51 КУпАП, підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 31 січня 2020 року серії АПР18 №342775 за ч.2 ст.51 КУпАП, з якого вбачається, що 14 січня 2020 року громадянин ОСОБА_1 знаходячись на дорозі в с. Точилове Ананьївського району Одеської області, вирішив зайти до місця свого мешкання, до домоволодіння, яке належить його вітчиму ОСОБА_2 , де з сараю, розташованого на території зазначеного домоволодіння, шляхом вільного доступу скоїв крадіжку півня віком до одного року вагою до трьох кілограмів, який належав ОСОБА_2 , спричинивши останньому матеріальну шкоду на суму 150 гривень, поясненнями ОСОБА_1 під час розгляду справи та його письмовими поясненнями, доданими до протоколу, заявою потерпілого, рапортами працівників поліції, постановою слідчого СВ Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області від 24 січня 2020 року про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_1 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

При цьому, з копії довідки від 24 січня 2020 року №1, виданої Ананьївським РСТ вбачається, що вартість туши півня віком до одного року та вагою до трьох кілограмів станом на 15 січня 2020 року становить 150 гривень.

З наведеного вбачається, що своїми діями ОСОБА_1 заподіяв ОСОБА_2 матеріальну шкоду на загальну суму 150 гривень.

Частиною 3 статті 51 КУпАП визначено, що викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Пунктом 5 підрозділу 1 «Особливості справляння податку на доходи фізичних осіб» розділу ХХ «перехідні положення» Податкового кодексу України визначено, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 Податкового кодексу України визначено, що сума податкової соціально пільги встановлюється у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2020 року у розмірі 2102 гривень.

З наведеного вбачається, що у 2020 році викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 210 гривень 20 копійок.

Суд вважає, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч.2 ст.51 КУпАП, оскільки з доданого до протоколу про адміністративне правопорушення витягу з ІІПС МВС України «Армор» вбачається, що протягом року на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.51 КУпАП.

Суд приймає до уваги, що формально в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України « ОСОБА_3 ».

Проте, до протоколу про адміністративне правопорушення додано копію постанови слідчого СВ Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області Караман І.Д. від 24 січня 2020 року, з якої вбачається, що за результатами проведеного досудового розслідування за фактом викрадення ОСОБА_1 14 січня 2020 року з сараю, розташованого на території домоволодіння його вітчима ОСОБА_2 , в якому мешкає і ОСОБА_1 , одного півня, ним закрито кримінальне провадження №0000010 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, тобто за відсутністю складу кримінального правопорушення.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення підлягає сплаті судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2020 року у розмірі 2102 гривень.

З наведеного вбачається, що у 2020 році у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути стягнено судовий збір у розмірі 420 гривень 40 копійок (2102 гривні * 0,2 = 420,40 гривень).

Обставиною, яка обтяжує вину ОСОБА_1 , відповідно до положень ст.35 КУпАП, є повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Обставиною, яка пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 згідно зі ст.34 КУпАП, є визнання вини, щире розкаяння.

Враховуючи особу громадянина ОСОБА_1 , обставини скоєного ним правопорушення, ступінь вини та майновий стан, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у межах санкції ч.2 ст.51 КУпАП у виді адміністративного арешту.

Частиною 1 статті 326 КУпАП визначено, що постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про застосування адміністративного арешту та арешту з утриманням на гауптвахті виконується негайно після її винесення.

При цьому, частиною 2 статті 294 КУпАП визначено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Водночас, Європейський суд з прав людини в пунктах 73, 74 рішення у справі «Енеа проти Італії» зазначив, що судовий перегляд заходу, строк дії якого закінчився або майже закінчився, вважається таким, що більше не служить жодній меті.

Суд враховуючи практику Європейського суду з прав людини, положення статті 6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 4 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, положення протоколу №7 від 22 листопада 1984 року до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» з метою належного забезпечення права доступу до суду та права на перегляд судом вищої інстанції факту визнання особи винною вважає, що постанова в частині застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту підлягає виконанню після закінчення строків її оскарження.

Частиною 1 статті 301 КУпАП визначено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, виправних чи громадських робіт або роблять її виконання неможливим, орган (посадова особа), який виніс постанову, може відстрочити її виконання на строк до одного місяця.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 40-1, 51 ч.2, 221, 283, 284, 301 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , особу встановлено за довідкою про звільнення серії МИК №012343, винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 10 (десять) діб.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 420 гривень 40 копійок.

Реквізити для сплати судового збору: Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106, Призначення платежу *;101;_________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір стягнутий з ___________ (ПІБ чи назва установи, організації з якої стягується судовий збір) на користь держави, за рішенням №_/_/__(номер рішення про стягнення судового збору).

Копію постанови направити начальнику Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області для виконання.

Виконання постанови в частині адміністративного арешту відстрочити до закінчення строків її апеляційного оскарження, але не більше ніж на 1 (один) місяць з дня її винесення.

Строк адміністративного арешту враховувати з моменту затримання.

У відповідності до положень ст.326 КУпАП постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про застосування адміністративного арешту та арешту з утриманням на гауптвахті виконується негайно після її винесення.

Строк адміністративного арешту враховувати з моменту затримання.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги через місцевий суд до відповідного апеляційного суду.

Суддя: О.О. Желясков

Постанова вступила в законну силу «___» _______ 20__ року та може бути пред`явлена до виконання протягом 3-х місяців «___» _________ 20__ року.