Суддя 1-ої інстанції Ікорська Є.С.
Суддя доповідач - Куракова В.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2020 року м. Маріуполь

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Куракова В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03 липня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, -

УСТАНОВИЛА:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 15 червня 2020 року о 23-30 год. рухаючись вся по вул. Головіна, буд. 17 у Центральному районі міста Маріуполя, керував транспортним засобом марки «SEAT Toledo», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Маріуполя», за результатами огляду встановлено стан алкогольного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На вказану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що постанова незаконна та підлягає скасуванню. Зазначає, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки всім доказам, наявним в матеріалах справи, порушено його права внаслідок розгляду справи щодо нього за його відсутності. Звертає увагу, що підстав для зупинки транспортного засобу під його керуванням не було, а отже докази, отримані після незаконної зупинки транспортного засобу, вважатися допустимими не можуть. Вказує, що в матеріалах справи відсутнє направлення на проходження огляду в закладі охорони здоров`я; протокол не підписаний свідками адміністративного правопорушення; поліцейські не відсторонили його від керування транспортним засобом. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати, провадження по справі закрити.

Від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд апеляційної скарги у його відсутність.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження необхідно поновити, апеляційну скаргу слід задовольнити за наступних підстав.

Оскільки ОСОБА_1 не був присутнім під час винесення оскаржуваного рішення та отримав копію постанови щодо нього 15 липня 2020 року, вважаю за можливе поновити строк на апеляційне оскарження.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Розглянувши адміністративну справу, суддя районного суду прийшов до передчасного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП України.

Як вбачається з матеріалів справи, поліцейські зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 за порушення правил ПДР та в процесі спілкування виявили у водія ознаки алкогольного сп`яніння. У зв`язку з виявленням ознак алкогольного сп`яніння працівниками поліції на виконання п. 4 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» було залучено двох свідків, а саме свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .. В присутності даних свідків ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та погодився на проходження медичного огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Свідки, залучені поліцейськими, своїми поясненнями підтверджують дії водія щодо виконання вимог п. 2.5 ПДР. Для доведеності вини особи в тому, що вона відмовилась від проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки показання свідків повинні мати ознаки належності та допустимості, та мають переконувати незалежного спостерігача в дійсності подій, що відображені в матеріалах про адміністративні правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 224108 від 16.06.2020 року містить наступне викладення події адміністративного правопорушення: «15.06.2020 року, о 23-30 год. в Донецькій області, у м. Маріуполі, в Центральному районі міста, біля буд. 17 по вул. Головіна, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Seat Toledo» д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився в КНП «МЦЗПЛ м. Маріуполь», висновок № 326, від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу з використанням технічного засобу Драгер Алкотест відмовився у присутності двох свідків.» Згідно пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , останні пояснили, що були запрошені співробітниками патрульної поліції в якості свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 о 23-48 год. 15.06.2020 року за адресою: АДРЕСА_2 . Аналіз вищевказаних процесуальних документів вказує на те, що місце, на якому ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння згідно протоколу про адміністративне правопорушення та місце, на якому ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду на стан сп`яніння згідно пояснень свідків є фактично різними адресами, між якими знаходиться значна відстань.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від необхідності доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення та пояснення свідків містять суттєві протиріччя, а з їх змісту неможливо встановити фактичні дані, суд апеляційної інстанції не може вважати дані докази допустимими.

За відсутності основного допустимого доказу у вигляді протоколу про адміністративне правопорушення, який за своєю суттю є актом, в якому уповноважена посадова особа викладає інкриміноване правопорушення, інші докази (висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 326, постанова про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП, рапорт та відеозапис) не можуть довести вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» ЄСПЛ підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Виходячи з викладеного, оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження через відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03 липня 2020 року відносно ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03 липня 2020 року відносно ОСОБА_1 - скасувати.

Провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Куракова