Справа № 710/628/20 Провадження № 3/710/353/20
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.07.2020 м. Шпола

Суддя Шполянського районного суду Черкаської області Побережна Н.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Шполянського відділу поліції Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області, за ч.1 ст.130 КУпАП, відносно громадянина України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , інші відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, суду не відомі,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 398638 31.05.2020 складеного Інспектором СРПП №1 Шполянського ВП старшим лейтенантом поліції Самарським Віталієм Петровичем, громадянин ОСОБА_1 31.05.2020 року о 02 годині 00 хвилин, на автодорозі с.Матусів, с. Станіславчик, керував транспортним засобом ЗАЗ реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків. Дії особи кваліфіковані поліцією, як порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, та вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У суд ОСОБА_1 з`явився вину не визнав. Подав заперечення на протокол про адміністративне правопорушення від 31.05.2020 серія ДПР 18 №398638. В обґрунтування зазначив, що протокол було складено відносно особи, яка не вчиняла адміністративне правопорушення, оскільки вночі 31.05.2020 року автомобілем він не керував, а за кермом перебував його знайомий ОСОБА_2 . Крім того на місці зупинки транспортного засобу поліцейські не запропонували пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу у присутності двох свідків. Також відсутнє направлення на проведення огляду водія транспортного засобу з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до медичного закладу. Пояснення свідка ОСОБА_3 не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки автомобілем керував знайомий ОСОБА_4 . Пояснення свідка ОСОБА_5 не можуть бути допустимим доказом вини, оскільки неупередженість вищезазначеного свідка викликає сумніви. Просив закрити провадження у справі на підставі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Матеріали справи також містять письмове пояснення ОСОБА_5 (а.с.3), письмове поясненням ОСОБА_3 (а.с.4), копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДПО18 № 279472 (а.с.5).

Згідно п.2.5. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України, від 10 жовтня 2001 року №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 1.9. ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За змістом п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП (80731-10) не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись. Суб`єктом правопорушень, передбачених частиною 1статтею 130 КУпАП, є водії транспортних засобів, які знаходяться у стані алкогольного сп`яніння, даний факт фіксується у протоколі про адміністративне правопорушення, огляд проводиться у відповідності до ст. 266 КУпАП у присутності двох свідків.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду встановлено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція).

Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п.3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).

Згідно п.6 розділу ІІ Інструкції, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Згідно п.7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Від огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , відмовився. Відмова від огляду на стан сп`яніння зафіксована у протоколі про адміністративне правопорушення, у присутності двох свідків: ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2 ,) та ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , підписи яких наявні в протоколі. (а.с.1).

Адміністративна відповідальність за частиною 1статті 130 КУпАП настає, зокрема, у разі відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, як видно з пояснень ОСОБА_3 , вони не підтверджують факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння, а підтверджують той факт, що ОСОБА_6 відмовився від пояснень та від підпису в протоколі. Також в поясненнях зазначено, що спиртні напої вживалися в с. Матусів. Проте не уточнено, хто саме вживав спиртні напої. Таким чином відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, підтверджується лише одним свідком, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 повідомив, що ОСОБА_1 не був за кермом та не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Згідно ч.2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до положень п.3 ч.1 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а тому покладення на суд обов`язків ініціювати збір доказів щодо доказу вини правопорушника суперечить принципам об`єктивності та неупередженості суду при розгляді справи.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

У відповідності до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, у зв`язку з викладеним, вважаю, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку із відсутність події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 401 КУпАП судовий збір стягується лише в разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення. Оскільки адміністративне стягнення до ОСОБА_1 не застосовується, то судовий збір не підлягає стягненню.

Керуючись ст.ст.62, 129 Конституції України, ст.ст. 7, 245, п.7 ч.1 ст.247, ст.ст. 251, 256, 278, 280, 283 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу за ч.1ст.130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п.1.ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена , протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Шполянський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення даної постанови.

Суддя Н.П. Побережна