Справа № 161/1272/19 Провадження №33/802/585/20 Головуючий у 1 інстанції:Крупінська С. С.
Категорія:ч.1 ст. 164 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2020 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши його апеляційну скаргу на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 березня 2019 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 21.12.2018 року о 17:20 в м. Луцьку на вул. Конякіна надавав послуги з перевезення одного пасажира легковим автомобілем Мазда 3, д.н.з. НОМЕР_1 , який облаштований розпізнавальним ліхтарем «Морячок таксі», таксометром, без наявності ліцензії. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 39 ЗУ «Про автомобільний транспорт», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій вказує на невідповідність постанови вимогам КУпАП, матеріалам та обставинам справи. Посилається на те, що судом неповно та необ`єктивно з`ясовано обставини справи та вирішено її всупереч вимогам законодавства.

Зазначає, що в його діях відсутній склад правопорушення, оскільки він вже був притягнутий до відповідальності за це ж правопорушення згідно з постановою Управління Укртрансбезпеки у Волинській області №065776 від 21.01.2019, відповідно до якої вже сплатив адміністративно-господарський штраф в сумі 1700 грн., на підтвердження чого додає до апеляційної скарги квитанцію про сплату штрафу.

Зазначає, що суд безпідставно розглянув справу без його участі, чим порушив право на захист. Просить в апеляційній скарзі поновити строк на оскарження постанови суду, дане судове рішення скасувати, а провадження у справі закрити.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення апелянта, який апеляційну скаргу підтримав і просив її задовольнити, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. При відсутності цієї особи справа може бути розглянута лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріаліа справи вбачається, що 11 березня 2019 року ОСОБА_1 подав клопотання до Луцького міськрайонного суду про відкладення розгляду матеріалів, призначених на 13 березня 2019 року у зв`язку з лікуванням. При цьому суддя розглянув справу без його участі, чим позбавив першого права на захист, що в свою чергу позбавило можливості суду в повній мірі врахувати вимоги ст.ст. 33, 34 КУпАП при накладенні стягнення.

Матеріалами підтверджується поважність неприбуття в судове засідання - лікування в КП "Луцький центр первинної медичної допомоги".

За таких обставин, враховуючи те, що справу розглянуто і притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за його відсутності, при цьому були порушені вимоги ч.1 ст.268 КУпАП, суддя приходить до висновку про необхідність скасування постанови судді Луцького міськрайонного суду від 13 березня 2019 року та прийняття нової постанови, як це передбачено п.3 ч.8 ст.294 КУпАП.

Висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164КУпАП України, за обставин вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення, ґрунтується на досліджених в апеляційному суді доказах.

Як підтвердується матеріалами справи, актом Управління Укртрансбезпеки у Волинській області про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (а.с. 6) встановлена відсутність у ОСОБА_1 ліцензії на перевезення пасажирів.

Таким чином, з аналізу положень Закону України "Про автомобільний транспорт" і ч.1 ст.164 КУпАП випливає, що основним критерієм для притягнення до адміністративної відповідальності є наявність чи відсутність відповідної ліцензії, яка в даному випадку у ОСОБА_1 була відсутня.

Проаналізувавши зібрані та досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, а саме провадження господарської діяльності без одержання ліцензії, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Наведені апелянтом доводи про те, що він вдруге притягнутий за вчинення одного і того ж адміністративного правопорушення, що на його думку, є недопустимим, не відповідають фактичним обставинам провадження, оскільки штраф в сумі 1700 гривень ОСОБА_1 хоч і було сплачено за правопорушення в сфері порушення вимог Закону України "Про автомобільний транспорт", втім таке не підпадає під ознаки об`єктивної сторони норми ст. 164 КУпАП, а законність накладеного постановою Управління Укртрансбезпеки у Волинській області стягнення лежить поза межами доказування даного протоколу.

Таким чином, усі доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду справи щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, та, на думку суду апеляційної інстанції, є способом захисту власних інтересів ОСОБА_1 .

Враховуючи вищенаведені та зібрані у справі докази, суддя вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.164 КУпАП повністю доведена.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП є вірною.

Враховуючи вищенаведені докази, які в своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи і узгоджуються між собою, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, тому визнає винним останнього у вчиненні цього правопорушення.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, тобто трьох місяців з дня вчинення особою правопорушення.

Оскільки правопорушення мало місце 21 грудня 2018 року, тобто на день розгляду справи апеляційною інстанцією минув тримісячний строк для накладення адміністративного стягнення, суддя закриває провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В

Поновити строк на оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 березня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 березня 2019 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Провадження у справі закрити у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк