Справа № 503/801/20
Провадження №3/503/377/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Сердюк Б.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 411449 складеного 24.04.2020 року, 24.04.2020 року о 16 год. 10 хв. ОСОБА_1 , в м. Кодимі на вул. Соборній, справляв природні потреби, чим порушив громадський порядок. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані як правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

ОСОБА_1 вину не визнав.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

За змістом диспозиції ст. 173 КУпАП об`єктивну сторону складу дрібного хуліганства становлять такі діяння, як нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян, інші подібні дії, за умови, що кожне із цих діянь порушує громадський порядок і спокій громадян, а обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього правопорушення є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені вище дії. Тобто, суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.

У відповідності до положень ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

До протоколу, який надійшов до суду, доданий рапорт в якому зазначено, що 24.04.2020 року о 14 год. 42 хв. до Кодимського ВП надійшло повідомлення із служби "102" ОСОБА_2 про те, що 24.04.2020 року о 14 год. 41 хв. в с. Писарівка, вул. Мічуріна Кодимського району вона приїхала, щоб забрати сіно в будинку, який вона продала. Чоловік знаходиться в стані алкогольного сп`яніння та поводить себе неадекватно. Рапорт працівника поліції інспектора СРПП №2 Кодимського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області Петрика В.А., який зазначив, що 24.04.2020 року приблизно о 16 год. 10 хв. під час несення служби разом з поліцейським СРПП №2 Кодимського ВП Проданом В.М., було виявлено факт порушення публічного порядку громадянином ОСОБА_1 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, справляв природні потреби, біля кафе "Гостиний двір" і на зауваження сторонніх осіб не реагував, поводив себе неадекватно, агресивно та висловлювався грубою нецензурною лайкою на адресу працівників поліції. Потім вищевказаному громадянину було запропоновано проїхати до Кодимського ВП для надання пояснень. На законну вимогу працівників поліції останній категорично відмовився та продовжив висловлюватись на адресу працівників поліції нецензурною лайкою, а також хапався за формений одяг та провокував бійку. На неодноразові законні вимоги працівників поліції припинити свої протиправні дії та проїхати до Кодимського ВП ОСОБА_1 не відреагував та провокував бійку, чим вчинив злісну непокору працівникам поліції. Згідно до ст.ст. 42,44 Закону України "Про Національну поліцію" до вказаного громадянина було застосовано заходи фізичного впливу та спецзасоби (кайданки). Потім ОСОБА_1 було доставлено до Кодимського ВП та Кодимської ЦРЛ для проходження медичного огляду та складання адміністративних протоколів. До протоколу, також доданий аналогічний за змістом рапорт працівника поліції поліцейського СРПП №2 Кодимського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області Продана В.М.. Письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які пояснили, що 24.04.2020 року о 16 год. 10 хв. вони були свідками того, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння та відмовився прослідувати з працівниками поліції до Кодимського ВП. Після неодноразових спроб заспокоїти ОСОБА_1 працівниками поліції було застосовано до нього кайданки, але ОСОБА_1 продовжував висловлюватись на адресу працівників поліції нецензурною лайкою. Письмові пояснення свідка ОСОБА_5 , який пояснив, що 24.04.2020 року він знаходився на вулиці, біля будинку ОСОБА_1 . Приблизно о 14 год. 00 хв. на вулицю вийшов ОСОБА_6 та почав безпричинно ображати його і ОСОБА_2 нецензурною лайкою, погрожувати фізичною розправою, але реальних дій не вчиняв. На неодноразові зауваження він не реагував та продовжував висловлюватись нецензурною лайкою. Письмові пояснення свідка ОСОБА_2 , яка пояснила, що у вересні 2019 року вона продала свій будинок в с. Писарівка ОСОБА_7 та повідомила, що пізніше приїде та забере своє сіно. 24.04.2020 року приблизно о 14 год. 00 хв. вона підійшла до будинку ОСОБА_8 , але на вулицю вийшов ОСОБА_6 та почав безпричинно висловлюватись на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, але реальних дій не вчиняв. На неодноразові зауваження він не реагував та продовжував висловлюватись нецензурною лайкою.

В матеріалах справи, крім пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які пояснили, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння та відмовився прослідувати з працівниками поліції до Кодимського ВП, пояснень ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , які пояснили, що ОСОБА_1 біля будинку в с. Писарівка висловлювався на їх адресу нецензурною лайкою, відсутні будь-які докази на підтвердження вини ОСОБА_1 ..

Крім того, суддя не приймає до уваги надані на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення рапорти працівників поліції, оскільки поліцейські є зацікавленими особами, а тому їх рапорти не можуть бути доказом вчинення адміністративного правопорушення (ВС/КАС у справі № 524/5741/16-а від 20.05.2020 року).

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

При цьому такі дії мають вчинятися особою безпричинно, з неповаги до громадського порядку і спокою громадян. Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства. Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу. До таких місць можна віднести під`їзди житлових будинків, підземні переходи, ліфти, таксофони, заклади охорони здоров`я, навчальні та освітньо-виховні заклади, дитячі майданчики, спортивні майданчики та приміщення закритих спортивних споруд, громадський транспорт, стадіони, приміщення відкритих та закритих спортивних споруд, заклади громадського харчування, приміщення закладів культури, приміщення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, інших державних установ, приміщення підприємств, установ та організацій всіх форм власності.

Таким чином, наведені положення законодавства прямо передбачають, що обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме громадське місце, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу, мотивом явної неповаги до суспільства, тобто хуліганським мотивом.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи, суд не має права у будь-який спосіб конкретизувати пред`явлене посадовою особою адміністративне обвинувачення та його змінювати, оскільки це суперечить загальним засадам судочинства, які передбачені ст. 129 Конституції України.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що оцінюючи докази, суд повинен керуватися принципом доведення "поза розумним сумнівом", який сформульований в рішенні від 14.02.2008 року у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення даного принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282) у відповідності до якого, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою.

Отже, враховуючи встановлені фактичні обставини справи, зокрема відсутність будь-яких доказів вини ОСОБА_1 , виникає розумний сумнів з приводу достовірності відомостей, внесених у протокол про адміністративне правопорушення.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

На підставі наданих суду та досліджених судом документів, суд приходить до висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП, не знайшли свого підтвердження, оскільки суду не надані належні, достовірні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, яке йому інкримінується органами поліції, а тому провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Б.С. Сердюк