САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/94/20
Провадження №3/726/98/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2020 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Мілінчук С. В. розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, приватного підприємця, проживаючого у АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення передбаченого ст. 173 КпАП України,

ВСТАНОВИВ :

До Садгірського районного суду м. Чернівці надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення ним правопорушення передбаченого ст. 173 КпАП України.

При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення було встановлено порушення вимог чинного законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а також невідповідність викладеного у протоколі фактичним обставинам справи.

Так у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що 21.12.2019 року по вул. Калинівській, 1 у м. Чернівці ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою в бік працівників поліції та показував нецензурні жести, чим порушив громадський спокій та громадську мораль.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що того дня, він попросив свого знайомого відвезти його додому. Керуючи автомобілем Тойота Лендкрузер, його знайомий ОСОБА_2 допустив зіткнення із автомобілем Рено Канго. Прибувши на місце ДТП, працівника поліції почали обвинувачувати його у тому, що саме він керував автомобілем та вчинив аварію, на що останній категорично заперечив. ОСОБА_1 почав пояснювати полісменам, що транспортним засобом керував ОСОБА_3 , однак незважаючи на це, інспектор поліції почав складати протокол про адміністративне правопорушення в якому у якості правопорушника записав ОСОБА_1 Останнього обурило таке упереджене ставлення та між сторонами конфлікту розпочалась словесна перепалка, в якій і самі поліцейські висловлювались нецензурно, іронічно жартували з нього, провокували на конфлікт. В подальшому, працівники склали стосовно ОСОБА_1 адміністративний протокол, затримали його одягнувши кайданки та доставили до відділку поліції. Зазначає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП вказує, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації,трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення, всупереч вимогам ст. 256 КУпАП не вказано місце його складання. Окрім того, місцем вчинення правопорушення вказано вул. Калинівська, 1 у м. Чернівці. Варто зауважити, що по вул. Калинівській, 1 у м. Чернівці знаходиться житловий будинок, а не заправна станція «ОККО», де дійсно відбувались вказані у протоколі події. Відсутній у протоколі і час вчинення правопорушення.

Разом з тим, свідком вказаного правопорушення є ОСОБА_4 працівник поліції. Будь-які інші свідки відсутні. Як зазначено у протоколі - потерпілі від вчиненого правопорушення відсутні. Будь-яких інших доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП до матеріалів справи не додано.

ОСОБА_1 зазначає, що при складанні протоколу йому не було роз`яснено його прав та обов`язків. Вказані обставини судом встановлені бути не можуть, оскільки будь-які докази на підтвердження чи спростування вказаного відсутні. Підпис останнього у відповідній графі не може свідчити про ознайомлення його із правами та обов`язками, а відображає тільки його проінформованість про час та місце розгляду справи. За таких обставин, виникають сумніви у виконанні посадовою особою вимог ст. 256 КУпАП що стосуються ознайомлення особи, яка притягається до відповідальності з її правами.

Таким чином встановлено чесленні порушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, що має наслідком його невідповідність вимогам закону.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснили, що 21.12.2019 було вчинено ДТП за участю автомобіля Ленд Крузер, однак в момент аварії ОСОБА_1 ним не керував. Прибувши на місце, працівники поліції почали обвинувачувати останнього у тому, що він наче б то керував вказаним автомобілем, що обурило ОСОБА_1 та він почав заперечувати. В ході словесного конфлікту, ОСОБА_1 було затримано.

Що стосується вчинення ОСОБА_1 діянь, які у протоколі про адміністративне правопорушення кваліфіковано за ст. 173 КУпАП, варто зауважити наступне.

Згідно з диспозицією статті 173 КУпАП об`єктивну сторону складу дрібного хуліганства становлять такі альтернативні діяння: 1) нецензурна лайка в громадських місцях; 2) образливе чіпляння до громадян; 3) інші подібні дії, за умови, що кожне із цих діянь порушує громадський порядок і спокій громадян, а обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього правопорушення є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені вище дії.

При цьому норма статті 173 КУпАП не дає однозначного визначення, що саме підпадає під поняття «інших подібних дій», що порушують громадський порядок і спокій громадян, та в чому саме проявляється хуліганський мотив дій особи, а тому це потребує з`ясування і конкретизації у кожній справі, яка вирішується судом.

В даному випадку, на підставі досліджених матеріалів справи про адміністративне правопорушення, судом не може бути констатовано хуліганських мотивів у діях ОСОБА_1 , метою якого у спілкуванні із працівниками поліції було встановлення причин протиправної, на думку ОСОБА_1 , поведінки, яка мала місце при необґрунтованому обвинуваченні його у діянні, яке він не вчиняв. В ході розмови виникла суперечка, невільними свідками якої, стали сторонні особи.

При кваліфікації діянь у подібних випадках необхідно відрізняти дрібне хуліганство від таких схожих дій як, наприклад приниження гідності чи погроза вбивством. Судом не встановлено, які саме мовно-стилістичні засоби, непристойні висловлювання та нецензурну лайку використовували сторони конфлікту, а тому відсутня можливість встановити чи мало місце приниження честі та гідності працівників поліції. Однак, кваліфікуючи діяння ОСОБА_1 , окрім відсутності хуліганського мотиву, варто також зауважити і те, що відповідно до ст. 30 Закону України «Про Інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири).

Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов`язок відшкодувати завдану моральну шкоду.

Таким чином, окрім неналежного оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема протоколу серії ГП № 109338 від 21.12.2019 року, під час судового розгляду також встановлено, що в розмові із полісменами у ОСОБА_1 не було хуліганського мотиву на висловлювання нецензурною лайкою в громадському місці та мети порушувати громадський порядок, що виключає існування у діях останнього суб`єктивної сторони правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП. Окрім того залишається невстановленим, як саме останній ображав працівників поліції, а тому існують сумніви у доведеності винуватості ОСОБА_1 , які у відповідності до ст. 62 Конституції України трактуються на його користь. Разом із тим, висловлювання сприйняті інспектором поліції як особиста образа та приниження, могло бути висловлене ОСОБА_1 у формі оціночних суджень, за що ніхто не може бути притягнутий до відповідальності.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Згідно вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення. Приймаючи рішення, суду необхідно керуватись п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», яким визначено, зокрема, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінюючи надані докази кожен окремо, а також у їх сукупності, враховуючи, що її його вина не випливає із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а також відсутності у діях останньої складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП, вважаю за необхідне провадження у справі закрити.

Керуючись ст. 63 Конституції України, ст.ст. 7, 173, 245, 247, 278, 280, 251-252, 256, КпАП України,

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння правопорушення передбаченого ст. 173 КпАП України закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова судді може бути оскаржена до Чернівецького Апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом 10-ти діб з дня її винесення.

СуддяС. В. Мілінчук