Єдиний унікальний номер 341/37/20
Номер провадження 3/341/106/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 року місто Галич

Суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області Гаполяк Т.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працює, -

ВСТАНОВИВ:

01 січня 2020 року о 21 год 00 хв, в с.Вікторів, вул.Федика, 82, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Mercedes-Benz E-200, номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення судової повістки.

Суд, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно статті 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до статті 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Так, пунктом 2.9а Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені суддею з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення, а саме:

-результатами огляду, проведеного спеціальним технічним засобом - «Драгер», показник якого - 3,02 проміле;

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №052233 від 01.01.2020 р., за змістом якого, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Benz E-200, номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольногосп`яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився із застосування приладу «Драгер» в присутності двох свідків;

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, згідно якого огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку із виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння шкіри обличчя;

-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 згідно яких в їхній присутності ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». Результат тесту показав 3,02 проміле.

-відеозаписом, який оглянутий в судовому засіданні

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, визнаю їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості не викликають.

Вважаю, що під час складення протоколу інспектором повністю дотримано вимоги статті 256 КУпАП, такий протокол складено уповноваженою особою, його форма та зміст повністю відповідають законодавству.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до статтей 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Підстав для закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП не вбачаю.

Відповідно до статті 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

За таких обставин, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення, доведена повністю наявними у матеріалах справи доказами.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно частини 5 статті 4 Закону України "Про судовий збір", у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, до спеціального фонду Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420, 40 грн.

Керуючись статтями 33, 283, 284 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статтею 130 КпАП України та обрати йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (10 200 грн.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. судового збору в дохід держави.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Галицький районний суд Івано-Франківської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя: Т. В. Гаполяк