ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1012/20 Справа № 932/90/20 Суддя у 1-й інстанції - Марущак С. Л. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2020 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., перевіривши матеріали справи за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2020 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В с т а н о в и в :

До Дніпровського апеляційного суду надійшла вищезазначена справа про адміністративне правопорушення.

В апеляційній скарзі адвокат особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Обґрунтовуючи доводи клопотання про поновлення строку зазначає, що у судовому засіданні ОСОБА_1 , не був присутній, про час та місце розгляду справи його не повідомили. Копію оскаржуваної постанови він отримав лише через декілька місяців після розгляду справи. На підставі викладеного вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин.

Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

В клопотанні особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності про поновлення строку апеляційного оскарження не наведено ніяких мотивів, не надано доказів, які свідчать про те, що саме з поважних причин апелянт не мав можливості своєчасно оскаржити постанову суду.

Як вбачається з матеріалів справи, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 знав про існування справи про адміністративне правопорушення відносно нього, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №132290 від 27.12.2019 складеного відносно ОСОБА_1 , останній був попереджений про час та місце розгляду справи у Бабушкінському районному суді м. Дніпропетровська 22 січня 2020 року на 10 годину, про що свідчить особистий підпис останнього. У зазначений день та час, ОСОБА_1 до суду першої інстанції не з`явився про причини неявки суду не повідомив. В подальшому відповідно до ст. 277-2 КУпАП, суд першої інстанції викликав ОСОБА_1 у судові засідання на 30 січня 2020 року та 12 лютого 2020 року, про що свідчать судові повістки про виклик до суду (а.с. 7, 8), оформлені однак правопорушник до суду не зв`явився, про причини неявки суду не повідомив. Враховуючи вказані обставини, ОСОБА_1 про час та місце розгляду адміністративної справи був повідомлений належним чином, мав об`єктивну можливість дізнатися результат судового розгляду справи про адміністративне правопорушення. Також, для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень» за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, та стадії її розгляду, тож ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість дізнатися про прийняте рішення вже після судового розгляду та у визначений ст. 294 КУпАП строк подати апеляційну скаргу на прийняте судове рішення.

Дана позиція повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЕСПЛ у справі "Пономарев проти України" Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Устименко проти України" від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і, як наслідок, тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції. В обґрунтування свого клопотання, ОСОБА_1 зазначив, що в порушення вимог КУпАП, суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності, та судові повістки він отримував.

Разом з цим, ОСОБА_1 не навів жодних поважних мотивів та причин, з яких він пропустив строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції. Посилання ОСОБА_1 про те, що копію оскаржуваної постанови він отримав лише через декілька місяців після розгляду справи, є безпідставними та такими, що не знайшли свого підтвердження під час вивчення матеріалів справи. Відповідно до штампу вхідної кореспонденції Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, апеляційна скарга на вищевказану постанову подана 04 серпня 2020 року, тобто після закінчення десятиденного строку на оскарження постанови суду, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП.

З огляду на викладене, враховуючи вказані обставини і вимоги закону, вважаю за необхідне відмовити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в поновлені строку на апеляційне оскарження та повернути апеляційну скаргу, оскільки пропущено строк апеляційного оскарження з неповажних причин.

Керуючись ст. 294 Кодексу про адміністративне правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2020 року.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - повернути особі, яка її подала, через неповажність причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко