Справа № 442/7123/19 Головуючий у 1 інстанції: Курус Р.І.
Провадження № 33/811/1368/19 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участю адвоката Гирича Олега Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 грудня 2019 року,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384,20 грн. в дохід держави (Отримувач коштів - Дрогобицьке УК/м. Дрогобич/21081100; ; Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО) 899998; Рахунок отримувача - UA6013014; Код класифікації доходів бюджету - 21081100; Найменування коду класифікації доходів бюджету - Адміністративні штрафи та інші санкції).

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 30.09.2019 року о 21.20 год., на вул. Чорновола в м. Борислав Львівської області, керував автомобілем марки «Volkswagen Golf», з державним номерним знаком НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, тремтіння рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в установленому законом порядку.

Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на необґрунтованість постанови судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 грудня 2019 року, просить таку скасувати, а справу закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що огляд ОСОБА_1 проводився в присутності лише одного свідка ОСОБА_2 .

Також звертає увагу на те, що акт огляду працівниками поліції ОСОБА_1 не вручався і в протоколі про адміністративне правопорушення такий не зазначений і в матеріалах справи відсутній.

Зазначає, що під час складання протоколу жодних свідків не було, на місці зупинення транспортного засобі, ні в медичному закладі працівники поліції йому не пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, а відразу склали протокол.

Заслухавши адвоката Гирича О.В. на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Апеляційний суд погоджується із висновком судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що підтверджується сукупністю зібраних та перевірених судом доказів, яким надано належну правову оцінку.

Зокрема, вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 30 вересня 2019 року серії БД №376593 (а.с.2), поясненнями свідка ОСОБА_2 , який засвідчив факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер та у медичному закладі, про що свідчить його підпис в письмових поясненнях.

Факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння доводиться зазначеними вище доказами, достовірність яких в апеляційного суду не викликає сумнівів. Відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилання апелянта на те, що до матеріалів справи не додано акту огляду на стан сп`яніння не заслуговує на увагу, оскільки протокол складено саме за відмову останнього від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції.

Статтею 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, у такому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Наявний у матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення від 30 вересня 2019 року серії БД №376593 (а.с.2) відповідає зазначеним вище вимогам, у ньому містяться усі необхідні відомості, відтак покликання апелянта про невідповідність протоколу вимогам закону не заслуговують на увагу.

На переконання апеляційного суду, доводи апеляційної скарги про порушення поліцейськими вимог нормативних документів, які регламентують порядок направлення водіїв на огляд для встановлення стану сп`яніння та порядок проходження цього огляду не ґрунтуються на матеріалах справи, відповідно до яких вимоги цих нормативних документів були дотримані у повному обсязі.

Дії працівників поліції щодо складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення останній не оскаржував, доказів неправомірної поведінки останніх та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, як в суді першої інстанції, так й під час апеляційного розгляду судом не встановлено.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.

Зазначені докази у справі є належними, допустимими та достатніми, з огляду на що суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суддя районного суду всебічно, повно та об`єктивно дослідив та з`ясував усі обставини справи,та зробив обґрунтований висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Ураховуючи вищенаведене, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова судді першої інстанції є законною й обґрунтованою, прийнятою у відповідності до вимог процесуального закону, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП , апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

постанову судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 грудня 2019 року відносно ОСОБА_1 , залишити без змін, його апеляційну скаргу, без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк