Справа № 661/5413/19
Провадження № 3/661/21/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2020 року

Суддя Новокаховського міського суду Херсонської області Червоненко Д.В., за участю адвоката Грицак О.С., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Нова Каховка Херсонської області, громадянки України, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Новокаховським МВ УМВС України в Херсонській області 10.05.2012 року, РНОКПП - НОМЕР_2 , є інвалідом ІІІ групи, не працює, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 23.05.2019 року притягалася до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП,

за ч. 2 ст. 184 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 14.11.2019 року о 13-00 годині встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має 88 годин пропусків без поважних причин у ДНЗ ПТУ № 14 та має заборгованість з предметів, чим її опікун ОСОБА_1 ухилилася від виконання батьківських обов`язків та вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнала, посилаючись на те, що дитина не керована, жодному впливу не піддається, вона неодноразово зверталася до служби у справах дітей виконавчого комітету Новокаховської міської ради аби працівники посприяли у налагодженні відносин із підопічною, провели з нею профілактичні бесіди, оскільки переймається долею дитини і бажає їй найкращого майбутнього.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Грицак О.С. в судовому засіданні підтримала думку ОСОБА_1 та зауважила, що, оскільки суб`єктивною стороною правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП є наявність вини як у формі умислу, так і у формі необережності, а ОСОБА_1 не полишала дану ситуацію, складену з підопічною ОСОБА_2 на самоплин, жодного умислу чи необережності у невиконанні нею батьківських обов`язків відносно підопічної не було, оскільки ОСОБА_1 сама та й через службу у справах дітей намагалася вплинути на поведінку ОСОБА_3 та навернути її шлях виправлення.

ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що наразі закриває свої пропуски з навчання, перездає та підтягує предмети.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до посвідчення № 488, ОСОБА_1 призначена опікуном ОСОБА_2 , 2003 р.н..

З характеристики ОСОБА_2 за місцем навчання в ДНЗ «Професійно-технічне училище № 14 м. Нова Каховка» слідує, що остання навчається на другому курсі вказаного закладу, з ІІ семестру 2019 року її поведінка змінилась, вона стала агресивною, безвідповідальною, з`явились шкідливі звички, почались пропуски занять.

З матеріалів справи вбачається, що влітку 2019 року ОСОБА_1 звернулась до служби у справах дітей з приводу поведінки її підопічної та протягом року ще сім разів офіційно зверталась до служби з цього питання. Спеціалістами служби проводились неодноразові бесіди з приводу недопущення пропуску занять та порушень дисципліни, налагодження відносин з опікуном. Вживались відповідні заходи, ініційовано обстеження та у разі необхідності лікування ОСОБА_2 ..

З 02.12.2019 року по 13.12.2019 року ОСОБА_2 пройшла стаціонарне лікування в Херсонській обласній психіатричній лікарні.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Згідно ст. 184 КУпАП об`єктивною стороною вказаного правопорушення є, зокрема, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і необережності.

За ст.ст. 10, 11 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Враховуючи, що діях (бездіяльності) ОСОБА_1 не встановлено вини, тобто ані умислу, ані необережності щодо невиконання своїх батьківських обов`язків, оскільки вона самостійно, а також через відповідні служби вживала всіх можливих заходів задля впливу на поведінку підопічної, провадження у справі про притягнення її до адміністративної відповідальності підлягає закриттю згідно п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9-11, 184, 247, 283 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу на постанову про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили 18.02.2020 року.

Суддя Д. В. Червоненко