Справа № 477/1330/20 Провадження № 3/477/954/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2020 р. м. Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Полішко В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області, про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого,

до адміністративної від повільності за частиною 1 статті 164 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

27 липня 2020 року на адресу суду надійшла справа про адміністративне правопорушення №477/1330/20 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 164 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 15 липня 2020 року, №0000168, 15 липня 2020 року близько 12-45 години ОСОБА_1 на 263 км + 579 м автодороги Н-11 «Дніпро-Миколаїв» проводив господарську діяльність з перевезення пасажирів на таксі, транспортним засобом «Део», державний номер НОМЕР_1 , без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання та ліцензії на проведення певного виду діяльності, чим порушив вимоги статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною 1 статті 164 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненому не визнав, пояснив, що 15 липня 2020 року близько 12-45 години його було зупинено на автодорозі Н-11 сполучення «Дніпро-Миколаїв» на 263 км + 579 м працівниками патрульної поліції та складено щодо нього протокол про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП. Під час складання протоколу до його автомобіля підійшов чоловік у формі, сфотографував шашку, розміщену на даху його транспортного засобу, яку він не може демонтувати не пошкодивши дах автомобіля, та пішов, при цьому нічого не пояснюючи. Після складання протоколу працівниками патрульної поліції, він поїхав. У салоні автомобіля окрім нього нікого не було. Про те, що відносно нього складений ще протокол Управлінням Укртрансбезпеки в Миколаївській області він дізнався лише отримавши поштою копію цього протоколу. Вказав, що співробітником Укртрансбезпеки протокол складався за його відсутності, зі змістом протоколу на місці складання він не був ознайомлений. Під час зупинки будь яких пасажирів у транспортному засобі не було. Просив провадження щодо нього закрити, в зв`язку з відсутністю складу та події правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Диспозиція ст. 164 ч.1 КУпАП передбачає ряд самостійних дій, які становлять порушення порядку провадження господарської діяльності: провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, якщо його одержання передбачено законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 164 КУпАП, є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності.

Господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (п.1.36 ст. 14 Податкового кодексу України).

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у діяльності, що містить ознаки господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності, або здійсненні без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.

Згідно зі статтею 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Відповідно до статті 42 Господарського кодексу України підприємництво як вид господарської діяльності - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

У постанові Пленуму ВСУ від 25.04.2003 року №3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» Верховний Суд України роз`яснив, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

За змістом статті 164 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення наступає перш за все, за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Водночас, матеріали справи будь-яких доказів щодо здійснення ОСОБА_1 саме господарської діяльності систематичної реалізації та одержання прибутку від продажу продукції не містить.

В матеріалах справи містяться лише протокол про адміністративне правопорушення та посвідчення водія особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Жодних доказів того, що ОСОБА_2 здійснює господарську діяльність до матеріалів справи не долучено. Навіть фотознімок автомобіля, про який згадував ОСОБА_2 .

В протоколі про адміністративне правопорушення не наведено норм закону, що регулюють заняття господарською діяльністю з перевезення пасажирів, не зазначено, які саме норми порушив ОСОБА_1 , у чому це виразилося, а тому не викладено повно фактичних обставин правопорушення, не зазначено, чи був автомобіль обладнаний як таксі, не вказано осіб, яким він надавав послуги таксі, чи існувала регулярність таких послуг та чи взагалі такі послуги надавалися.

В статті 1 Закону України «Про автомобільні дороги» на яку послалася посадова особи у протоколі про адміністративне правопорушення зазначені основні терміни вживані в зазначеному Законі.

Також не надано будь яких відомостей реєстрації чи її відсутності в єдиному реєстрі юридичних та фізичних осіб ОСОБА_1 , як підприємця, в матеріалах справи відсутній фото обладнання транспортного засобу, як таксі, що нівелює будь-які ствердження про законність або незаконність зайняття ним будь-якою діяльністю щодо диспозиції названої статті без відповідної реєстрації як суб`єкта такої діяльності.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 252 КУпАП України визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно до статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В зв`язку з чим приходжу до висновку щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного порушення, передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП, оскільки доказів, які підтверджують зайняття такою діяльністю не надано.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись статтями 247, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП, закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена через Жовтневий районний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.В. Полішко