Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/21/20 Головуючий у суді І-ї інстанції Загреба І. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Олексієнко І. С.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2020 року. м. Кропивницький

Кропивницький апеляційний суд у складі:
головуючого судді Олексієнко І.С.,
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 листопада 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , проживає АДРЕСА_1 ,
визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, та на підставі ст.36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26.11.2019 року ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 01.11.2019 р. о 07-30 год., керуючи транспортним засобом автомобілем «Ford Sierra», д/н НОМЕР_2 , по вул.Вокзальна, 18, корп.1 у м.Кропивницький, у порушення вимог пунктів 10.3, 13.1 ПДР України, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та при перестроюванні не надав перевагу у русі транспортному засобу - «ЗИЛ 5301», д/н НОМЕР_3 , який рухався в попутному напрямку по тій смузі на яку він мав намір перестроїтись та скоїв з ним зіткнення, після чого продовжив рух та скоїв зіткнення з транспортним засобом "ВАЗ 21043", д/н НОМЕР_4 , який знаходився на зустрічній смузі руху. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
Крім того, ОСОБА_1 , 01.11.2019 року о 07-30 год., у порушення п.2.9 (а) ПДР України, керував в стані алкогольного сп`яніння транспортним засобом автомобілем «Ford Sierra», д/н НОМЕР_2 , по вул.Вокзальна, 18, корп.1 у м.Кропивницький. Чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Своє рішення суд мотивував тим, що вина правопорушника за ст.124 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №411286 від 01.11.2019 року, схемою місця ДТП, поясненнями ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_2 , розпискою ОСОБА_3 про отримання грошей від ОСОБА_1 за ремонт автомобіля. Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП підтверджується також письмовими матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №270391 від 01.11.2019 року, поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , висновком КНП «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер Кіровоградської обласної ради» №441 від 01.11.2019 року та відеозаписом.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанови суду скасувати в частині його визнання винним за ч.1 ст.130 КУпАП, а провадження по справі в цій частині закрити. Зазначає, що постанова суду є необґрунтованою та такою, що винесена з порушенням норм процесуального права, з огляду на наступне. Вказує про те, що 01.11.2019 року він не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Так, після скоєного ДТП, працівники поліції без будь-яких пояснень, через 2 години післі прибуття на місце події, запропонували йому пройти освідчення на стан алкогольного сп`яніння в КНП «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер», на що він погодився, оскільки в стані алкогольного сп`яніння він не перебував. З результатами освідчення його ніхто не ознайомив, лише вказали підписати висновок, копію висновку працівники КНП «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер» йому не надали. В той же час, в матеріалах справи не міститься даних про те, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння безпосередньо на місці події, тобто в по вул. Вокзальна, 18, корп.1 у м.Кропивницький з використанням спеціальних технічних засобів, а тому підстав для проведення медичного огляду в КНП «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер» у працівника поліції не було. Крім того, свідки, зазначені в протоколі про адмінправопорушення жодним чином не можуть підтвердити, що він 01 листопада 2019 року о 07.00. керував автомобілем «Ford Sierra», д/н НОМЕР_2 , по вул.Вокзальна, 18, корп.1 у м. Кропивницький в стані алкогольного сп`яніння, оскільки при проведенні освідчення вони були відсутні. Також він не був відсторонений від керування автомобілем, оскільки ним не керував, що свідчить про наявність в нього посвідчення водія, яке поліцейськими не вилучалось та тимчасовий талон йому не видавався. Кіровським районним судом не надано належної оцінки самому протоколу, а також прийнято до уваги показання свідків, які не були свідками правопорушення та не досліджено всіх матеріалів справи, що призвело до неповноти судового розгляду. Крім того, в суді першої інстанції він зазначив, що вину у вчинені адмінправопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП він не визнає, однак в постанові суду вказано, що він вину визнав повністю.
Перевіривши матеріали справи, зваживши та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, зобов`язаний був з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
В статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України»,статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»(ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Суд першої інстанції вказаних вимог КУпАП України дотримався в повному обсязі.

Так, при розгляді справи суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України.

Ч.1 ст.130 КУпАП України передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та наведених у постанові доказів.

Так, протоколом про адміністративне правопорушення підтверджено, що ОСОБА_1 01.11.2019 року о 07-30 год., керував транспортним засобом автомобілем «Ford Sierra», д/н НОМЕР_2 , по вул.Вокзальна, 18, корп.1 у м.Кропивницький, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння було проведено в закладі охорони здоров`я. Тобто ОСОБА_1 порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Окрім цього, дані відеозапису, дослідженого судом апеляційної інстанції, з достовірністю вказують факт знаходження ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. Оскільки на відео чітко вбачається, що після відмови від проходження визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки ОСОБА_1 відмовився, та погодився пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я.

Зазначені дані з достовірністю вказують на факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння та в сукупності з вищевказаними доказами підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9 А Правил дорожнього руху України і не ставлять під сумнів висновок судді про винуватість останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Підсумовуючи все вищезазначене, суд не знаходить жодних порушень проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 чи його оформлення, оскільки всі дії були виконані згідно затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апелянта щодо його невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки керування ОСОБА_1 автомобілем «Ford Sierra», д/н НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння підтверджується змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №270391 від 01.11.2019; висновком КНП «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер Кіровоградської обласної ради» №441 від 01.11.2019, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, з результатом погодився; відеозаписом з місця події, з якого вбачається, що ОСОБА_1 після вчиненого ДТП було запропоновано пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», на що ОСОБА_1 відмовився та забажав проїхати до закладу охорони здоров`я.

Апеляційний суд відмічає, що вказані докази взаємоузгоджуються один з одним і підстав для сумніву в їх об`єктивності та суперечливості, як на те вказує апелянт, не вбачається. Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи щодо ОСОБА_1 не надано і не здобуто в процесі апеляційного розгляду, а тому підстави для визнання їх недопустимими відсутні.

Крім цього, доводи апелянта про те, що огляд на стан сп`яніння був проведений без участі свідків, які зазначені у протоколі є необґрунтованими, оскільки ст.266 КУпАП та пунктом 6 розділу 2 Інструкції «Про порядок виявлення або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 передбачено, що огляд на стан сп`яніння в присутності двох свідків проводиться поліцейським з використанням технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу.
У п. 8 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду» вказано, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Частиною ч.4 ст.266 КУпАП передбачено, що огляд водія на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я та складання висновку за його результатами проводиться в присутності поліцейського.
Як встановлено матеріалами справи ОСОБА_1 не відмовлявся та не ухилявся від проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння, а навпаки надав згоду та пройшов такий огляд в закладі охорони здоров`я в присутності поліцейського.
Таким чином, у працівників поліції не було підстав залучати двох свідків під час проведення медичного огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.
Поряд з цим, свідки, які зазначенні у протоколі про адміністративне правопорушення, були залучені працівниками поліції для того, щоб підтвердити факт відмови ОСОБА_1 від проходження визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», що зафіксовано на доданому відеозапису подій.
Доводи апеляції про невиконання працівниками поліцейської роти ДПС порядку визначення стану алкогольного сп`яніння є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи, які проаналізовано вище у сукупності із положеннями чинного законодавства.

Більше того, працівниками поліції було вилучено у ОСОБА_1 посвідчення водія та видано тимчасове посвідчення, що підтверджується підписом останнього, а тому доводи в цій частині також є не обґрунтованими.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 01.11.2019 реалізував своє право володіти та керувати, тим самим погодившись нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

З урахуванням наведеного, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а постанову районного суду без зміни.

При цьому, враховуючи те, що фактичні обставини адміністративного провадження за ст.124 КУпАП, доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушень в апеляційній скарзі останнього не оспорюються, а тому апеляційний суд дані обставини справи не переглядає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26.11.2019 року щодо нього - залишити без зміни.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького
апеляційного суду І.С. Олексієнко