Справа № 551/54/20
Провадження №3/551/52/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2020 р.

Шишацький районний суду Полтавської області в складі:

головуючого судді Сиволапа Д.С.,

секретаря Кулинченко О.А.,

з участю прокурора Ємця Ю.І.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Шишаки Полтавської області матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Полтавській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нехаївка Коропського району Чернігівської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня-технічна, офіційно не одруженого, на час складання протоколу працюючого на посаді начальника цеху ТОВ «Цукрагропром», на час розгляду справи тимчасово не працюючого, депутата Яреськівської сільської ради, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Будучи діючим депутатом Яреськівської сільської ради Шишацького району Полтавської області та являючись в зв`язку цим на підставі положень підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності на якого поширюється вимога ч.1 ст. 45 вищевказаного Закону щодо зобов`язання щорічно до 01 квітня подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік, ОСОБА_1 без поважних причин порушив строк подання такої декларації, а саме заповнив та подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію за 2018 рік 02 липня 2019 року при граничному строку для подання даної декларації до 01 квітня 2019 року.

Будучи допитаним в судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, пов`язаного з корупцією визнав в повному обсязі. Пояснив, що будучи письмово ознайомленим з відповідальністю за несвоєчасне подання щорічних декларацій, почав вчасно заповнювати декларацію на веб-сайті НАЗК, але з технічних причин не зміг її вчасно відправити. Згадав він про дану декларацію лише у липні 2019 року після отримання відповідного листа НАЗК та 02 липня відправив декларацію на сайт НАЗК.

Окрім визнання ОСОБА_1 своєї вини, вона підтверджується наступними доказами у їх сукупності та взаємозв`язку:

- протоколом про адміністративне правопорушення № 14 від 11 січня 2020 року за ч.1 ст. 172-6 КУпАП, особисто підписаним ОСОБА_1 без будь-яких зауважень щодо його змісту та форми (а.с. 1-4);

- рапортом старшого оперуповноваженого 3-го відділу УСР в Полтавській області ДСР НПУ Архіпової Т. від 11.01.2020 про реєстрацію виявленого порушення в ІТС ІПНП УСР в Полтавській області (а.с.5);

- роздруківкою з веб-сайту НАЗК щодо послідовності дій ОСОБА_1 по заповненню та поданню щорічної декларації за 2018 рік (а.с.10-13);

- скріншотами з Єдиного державного реєстру декларацій щодо дати подання ОСОБА_1 щорічної декларації за 2018 рік та її змісту (а.с.17-19);

- письмовим поясненням ОСОБА_1 від 11.01.2020, яке в повній мірі відповідає його поясненням, наданим в судовому засіданні (а.с.14);

- документами, що підтверджують обрання ОСОБА_1 депутатом Яреськівської сільської ради VII скликання, а також його ознайомлення з вимогами законодавства в частині обов`язку подання щорічних декларацій (а.с. 20-28);

- листами-відповідями КНП «Шишацька ЦРЛ» № 53 від 10.01.2020 та КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Шишацької селищної ради» № 12 від 10.01.2020 про те, що в період часу з 01.01.2019 по 01.04.2019 ОСОБА_1 до даних закладів за медичною допомогою не звертався, на лікуванні не перебував (а.с.29-34);

- копією положення про УСР в Полтавській області ДСР Національної поліції України від 06.11.2019 № 17 (а.с.35-44).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає повністю доведеним факт несвоєчасне подання без поважних причин ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в зв`язку з чим кваліфікує його дії за ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

В той же час, згідно п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Моментом вчинення правопорушення згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення вказано 01 квітня 2019 року, з чим погоджується суд.

В той же час суд не може погодитись із даними протоколу про те, що датою виявлення правопорушення слід вважати дату встановлення складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , що відповідає даті складання протоколу 11 січня 2020 року, виходячи з наступного.

Так, національне законодавство не містить чіткого визначення поняття моменту виявлення правопорушення.

Згідно з вимогами ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський Суд у рішенні по справі «Ольссон проти Швеції» вказав, норма національного закону не може розглядатися як право, якщо її не сформульовано з достатньою точністю так, щоб громадянин мав змогу, якщо потрібно, з відповідними рекомендаціями, до певної міри передбачити наслідки своєї поведінки.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду поняття «якість закону» означає, що національне законодавство повинне бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на права осіб (рішення у справах «Олександр Волков проти України», «C.G. та інші проти Болгарії» та ін).

Окрім того, Європейський суд зазначає, що відповідальність за подолання недоліків законодавства, правових колізій, прогалин, інтерпретаційних сумнівів лежить, в тому числі, і на судових органах, які застосовують та тлумачать закони (рішення у справах «Вєренцов проти України», «Кантоні проти Франції»).

За загальним правилом усі сумніви в доведеності провини особи, в тому числі щодо правозастосування, тлумачяться на її користь (ч. 2 ст. 62 Конституції України).

На думку суду, днем виявлення порушення, пов`язаного з корупцією є момент отримання інформації про таке порушення уповноваженими особою чи органом державної влади. При цьому складання адміністративного протоколу про вчинення порушення, пов`язаного з корупцією є лише окремою процесуальною дією, вчиненою на підставі виявленого факту порушення, пов`язаного з корупцією.

Тобто за аналогією з КПК протокол про адміністративне правопорушення є своєрідним «обвинувальним актом»,а саме остаточним процесуальним рішенням, в якому уповноваженою особою підсумовуються результати перевірки інформації щодо виявленого адміністративного правопорушення та надається правова кваліфікація виявленому правопорушенню.

Так, в матеріалах справи міститься лист Прокуратури Полтавської області на адресу Національного агентства з питань запобігання корупції від 08.08.2019 № 05/4-247вих 19 про те, що під час здійснення аналізу стану законності у сфері запобігання корупції установлено, що депутатом Яреськівської сільської ради ОСОБА_1 порушено вимоги ч.1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», які виразились у несвоєчасному поданні ним декларації за 2018 рік, а саме 02.07.2019 року.

На думку органу прокуратури значені обставини свідчать про можливу наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП (а.с.9).

Тобто станом на 08.08.2019 орган прокуратури, який є спеціально уповноваженим суб`єктом у сфері протидії корупції вважав встановленим факт порушення ОСОБА_1 вимог фінансового контролю та надав попередню правову кваліфікацію його діях, яка з часом змінена не була.

При цьому ОСОБА_1 не може та не повинен нести відповідальність за те, що протягом серпня грудня 2019 року матеріали щодо вчиненого ним правопорушення неодноразово з різних причин пересилались між різники антикорупційними органами (прокуратура, НАЗК, відповідні підрозділи Національної поліції) без прийняття остаточного процесуального рішення в межах їх компетенції.

Виходячи з викладеного, саме 08 серпня 2019 року, суд вважає документально підтвердженою датою виявлення правопорушення вчиненого ОСОБА_1 .

Враховуючи це, як на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення, так і на момент його розгляду в суді збігли передбачені ч.3 ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення, а отже провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Зважаючи на вищевикладене, керуючись положеннями ст.ст. 38, 172-6, 247, 283-287 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Враховуючи закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення закрити провадження у справі.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Шишацький районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Шишацького районного суду

Полтавської області Д.С. Сиволап