Провадження № 33/801/20/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковбаса Ю. П.
Доповідач: Береговий О. Ю.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Берегового О.Ю.,

за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 07 жовтня 2019 року у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №090219 водій ОСОБА_1 09.09.2019 року о 11 год. 59 хв., керуючи транспортним засобом марки «FIAT DOBLO CARGO», р/н НОМЕР_1 , по вул. Ватутіна, м. Вінниця, при здійсненні обгону не вибрав безпечної швидкості руху не врахував дорожньої обстановки не дотримався бокового інтервалу та здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «MERSEDES-BENZ SPRINTER 318» р/н НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 13.3 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 07 жовтня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцять) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень на користь держави.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що вина ОСОБА_1 підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами по справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №090219, схемою ДТП, письмовими поясненнями учасників.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким провадження в справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в матеріалах справи не міститься достатньо доказів, які вказують на наявність в його діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що відповідно вказує на наявність підстав для закриття стосовно нього провадження у даній справі.

До апеляційної скарги заявником було додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивоване тим, що під час ухвалення оскаржуваної постанови в судовому засіданні він присутній не був, вона була отримана ним поштою лише 21 жовтня 2019 року, відповідно він вважав, що строк на апеляційне оскарження не був пропущений при подачі апеляційної скарги 30 жовтня 2019 року. Однак, ухвалою Вінницького апеляційного суду від 27 листопада 2019 року подану ним 30 жовтня 2019 року апеляційну скаргу було повернуто. Зазначену ухвалу апеляційного суду він отримав лише 07 грудня 2019 року, що зумовило подання повторної апеляційної скарги в такі строки.

Відповідно до ст. 294 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Враховуючи те, що викладене в заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження знайшло своє підтвердження в матеріалах справи, приходжу до висновку, що наявні підстави для поновлення строку на її апеляційне оскарження.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, вивчивши апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до висновків, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до положення ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлене неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З матеріалів справи вбачається, що згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 090219 водій ОСОБА_1 09.09.2019 року о 11 год. 59 хв., керуючи транспортним засобом марки «FIAT DOBLO CARGO», р/н НОМЕР_1 , по вул. Ватутіна, м. Вінниця, при здійсненні обгону не вибрав безпечної швидкості руху не врахував дорожньої обстановки не дотримався бокового інтервалу та здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «MERSEDES-BENZ SPRINTER 318» р/н НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 13.3 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

У випадку дорожньо-транспортної події за участю декількох водіїв для вирішення питання про наявність чи відсутність в їхніх діях складу правопорушення необхідно встановити причинний зв`язок між діяннями (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, дослідити характер та черговість порушень, які вчинив кожен із водіїв, хто з них створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію), тобто з`ясувати ступінь участі кожного у спричиненні наслідків.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Оскільки всі сумніви мають тлумачитись на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності, а саме пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди, протокол про адміністративне правопорушення, який наявний в матеріалах справи, схему місця ДТП, враховуючи розташування транспортних засобів після ДТП, місце зіткнення автомобілів та їх пошкодження, суд апеляційної інстанції доходить висновку про те, що наявні у справі докази у їх сукупності, не свідчать про беззаперечну винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та будь-яких доказів, на підставі яких можливо достеменно вставити, що ним були порушені вимоги п. 13.3 ПДР України, що ставиться йому вину, матеріали справи не містять.

При цьому, суд першої інстанції, приймаючи рішення про наявність вини в діях ОСОБА_1 обмежився лише формальним переліком долучених до протоколу про адміністративне правопорушення матеріалів та не надав їм жодної оцінки.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

За змістом ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи зазначені обставини наявні підстави для скасування оскаржуваного судового рішення у зв`язку з порушенням судом першої інстанції вимог процесуального закону.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що інкриміноване правопорушення ОСОБА_1 було вчинене 09.09.2019 року. Таким чином, на момент розгляду апеляційним судом справи про адміністративне правопорушення відносно нього минули строки накладення стягнення, передбачені статтею 38 КУпАП, у зв`язку з чим провадження в справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В такому разі, апеляційний суд, враховуючи вимоги ст. 247 КУпАП про негайне закриття провадження в справі за наявності на те підстав, передбачених даною статтею, позбавлений процесуальної можливості встановити наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а також його винуватості в інкримінованому йому правопорушенні за вказаною статтею КУпАП.

З огляду на наведене вбачаються підстави для часткового задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та скасування оскаржуваної постанови суду із закриттям провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 07 жовтня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 07 жовтня 2019 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду О.Ю. Береговий