Справа № 212/3534/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2020 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області Козлова Ю.В. розглянувши матеріали, що надійшли з Полку патрульнох поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за участі захисника Левіт С.О.,

у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР №409903 від 20.05.2020р., водій ОСОБА_1 , 20 травня 2020 року о 01-00 годині по вул.Кропивницького, поблизу будинку 29а, керував автомобілем марки «DAEWOO LANOS», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння, у встановленому порядку в закладі КП «КБ ЛПД «ДОР» відмовився, у присутності двох свідків. Порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України. Відповідальність за вказане порушення ПДР передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Особі, що притягується до адміністративної відповідальності, роз`яснені вимоги ст.268 КУпАП й зміст ст.ст.55,56,59,63 Конституції України.

В суді адвокат Левіт С.О. заявив клопотання про закриття провадження у справі, відповідно до п.6 ч.1 ст.247 КУпАП, в зв`язку з прийняттям Верховною Радою України Закону України № 2617- VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень». Згідно п.4 ч.1 ст.1 вказаного закону з ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення виключена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, захисник вважає, що в матеріалах справи відсутні підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а пояснення свідків долучених до справи, лише підтверджують факт відмови водія від проходження медичного огляду.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оглянувши запис бодікамер поліцейських з місця події, суддя вважає, що винність ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення підтверджується допустимими та достовірними доказами повністю і беззаперечно та їх коло є достатнім та таким, що не потребує його розширення шляхом отримання ще якихось додаткових фактів на підтвердження вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Ці данні встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами. Разом з тим, положення даної статті вказує на те, що належними доказами можуть бути також показання технічних засобів та приладів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відеозаписом з місця події, що здійснений за допомогою відеореєстатора (бодікамери), дослідженим в судовому засіданні, підтверджено скоєння ОСОБА_1 правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. При перегляді відеозапису встановлено, що водій ОСОБА_1 в присутності двох свідків категорично відмовився від проходження медичного огляду. Цей доказ чітко підтверджує факт адміністративного порушення та співвідноситься та узгоджується з іншими доказами, що були отримані в судовому засіданні: протоколом, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які підтвердили факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку, рапортом інспектора поліції Лозіна А.А..

Відповідно до п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дії працівників поліції повністю відповідали приписам норм наступних нормативно-правових актів: наказу МВС від 07.11.2015р. N 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», сумісному Наказу МВС та МОЗ України від 09.11.2015р. N 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» розроблених на виконання законів України «Про дорожній рух», «Про Національну поліцію» та Кодексу України про адміністративні правопорушення. Зокрема, пункт 12 згаданого вище сумісного Наказу МВС та МОЗ України від 09.11.2015р. N 1452/735 наголошує: у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Відмова водія від проходження медичного огляду на предмет встановлення стану алкогольного сп`яніння, факт якої беззаперечно знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, утворює склад правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Щодо клопотання адвоката Левіт С.О. про закриття провадження на підставі п.6 ч.1 ст.247 КУпАП, суд вважає його необґрунтованим з наступних підстав.

Касаційним кримінальним судом у складі Верховного Суду надані роз`яснення щодо вирішення питання про те, чи підлягають з 1 липня 2020 року адміністративній відповідальності за статтею 130 КУпАП особи, які вчинили керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до 01 липня 2020 року:

«…до осіб, які до 1 липня 2020 року вчинили керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені з статті 130 КУпАП, має бути застосовано закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення».

Відповідно до частини першої статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підстав закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

У теорії права виділяють три види дії нормативно-правового акта: 1) пряма дія; 2) зворотна (ретроактивна) дія; 3) переживаючи (ультра активна) дія.

Переживаюча (ультра активна) дія (окремі положення нормативно-правового акту продовжують свою дію навіть після втрати чинності внаслідок скасування всього нормативно-правового акта чи зміни відповідної його частини. Зокрема, ультраактивнійсть має місце тоді, коли приписи нормативно-правового акта, який діяв раніше, поширюється на не реалізовані або не припинені на момент втрати ним чинності правовідносини, оскільки дія акта, який вводиться замість діючого раніше, поширюється лише на нові правовідносини, що виникнуть після набрання ним чинності.

В пункті 6 частини першої статті 247 КУпАП йдеться про випадки скасування акта, яким встановлена адміністративна відповідальність. У результаті внесення змін до статті 130 КУпАП юридична відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені за статті 130 КУпАП, була не скасована, а навпаки посилена.

Таким чином, розгляд справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 КУпАП, які було вчинено до 1 липня 2020 року, підлягають розгляду відповідно до цієї статті у редакції чинній на час вчиненні таких діянь.

Таким чином, дане клопотання адвоката Левіт С.О. не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суддя у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, яка повністю підтверджена матеріалами справи та встановлена в судовому засіданні, вважає за доцільне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шістсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік.

Відповідно до Закону України "Про судовий збір", ст. 401 КУпАП у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з винної особи стягується судовий збір.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст.247 п.7, 38, 284 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (в особі стягувача ДСА України на рахунок: Отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/ 22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача- UA0026001, код класифікації доходів бюджету -22030106) судовий збір в сумі - 420 гривень 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Дніпровського апеляційного суд через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Ю. В. Козлов