ПОСТАНОВА

Справа № 947/99/20

Провадження № 3/947/258/20

24.01.2020 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м.Одеси Борщов І.О., розглянувши у приміщені суду справу про адміністративне правопорушення за протоколом серії АПР18 №240698 від 16.12.2019, складений ДОП СП Таїровського ВП Київського ВП в м.Одесі старшим лейтенантом поліції Коваленко І.В. щодо

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працевлаштований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 26.12.2019 близько 16.50 год. за адресою: АДРЕСА_1 , погрожував фізичною розправою, висловлювався нецензурною лайкою щодо ОСОБА_2 .

Вказані дії ОСОБА_1 були кваліфіковані інспектором поліції за ч.2 ст.173-2 КпАП України, як вчинені повторно протягом року.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, від отримання судової повістки утримався, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином за допомогою смс-повідомлення.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Тому, з огляду на вищевикладене, оскільки ОСОБА_1 ознайомлений під розпис з протоколом про адміністративне правопорушення, будучи обізнаним про розгляд судом справи щодо нього, від отримання повістки утримався, сам до суду не прибув та не цікавився провадженням щодо нього, дійшов висновку про зловживання ОСОБА_1 правами з метою затягування строків розгляду справи. Подальше листування за таких умов буде явно не виправданим витрачання коштів державного бюджету. Виходячи з викладеного ОСОБА_1 вважається таким, що сповіщений належним чином про судове засідання і справу розглянуто без його участі.

Згідно ст.278 КпАП України під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішується питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи зібрані необхідні додаткові матеріали, які мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів справи свідчать про безпідставне складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.173-2 КпАП України, оскільки відсутні відомості про притягнення ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ч.1 чи ч.2 ст.173-2 КпАП України.

Суд не вправі самостійно змінювати кваліфікацію, оскільки таке не передбачено Законом.

Отже, в діях ОСОБА_1 не вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КпАП України. Тому, відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження по справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.221, 283, 284 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КпАП України.

На підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КпАП України, щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом десяти діб з моменту її винесення.

Суддя Борщов І. О.