Справа № 462/3872/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 серпня 2020 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Палюх Н.М., за участю захисника Кацюби А.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст.130 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 15.05.2020 о 16.24 год по вул. В. Великого у м. Львові керував транспортним засобом MAZDA 626 номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги м. Львова», що підтверджується висновком №2876, чим порушив вимогу п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не визнав та зазначив, що він не керував транспортним засобом MAZDA 626 номерний знак НОМЕР_1 та цей транспортний засіб йому не належить, а тому працівники поліції дійшли до помилкового висновку, що він керував цим автомобілем у нетверезому стані та внаслідок чого працівником поліції помилково складено протокол про адміністративне правопорушення відносно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні захисник Кацюба А.М. зазначив, що працівники патрульної поліції порушили правила складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. Зокрема в протоколі не зазначено свідків, пояснення яких долучено до матеріалів справи, а самі покази свідків не відповідають даним, зазначених у вказаному протоколі. З цих причин адвокат надав до суду клопотання, в якому просить закрити провадження у справі на підставі ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , думку захисника, дослідивши матеріали справи, суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, особа несе відповідальність, передбачену санкцією ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, стверджується зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративні правопорушення від 19.06.2020 серії ДПР18 №522762; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 15.05.2020 про надання ним згоди пройти перевірку для визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер»; результатами тесту №6820 приладу «Drager ARJL 0296»; результатами токсикологічного дослідження №2876 від 26.05.2020; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування від впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.05.2020; рапортом працівника поліції від 20.06.2020; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 від 15.05.2020; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 від 15.05.2020; довідкою інспектора поліції від 25.06.2020 та оглянутими в судовому засіданні відеозаписами з нагрудних камер спостереження працівників патрульної поліції.

Суддя не бере до уваги пояснення ОСОБА_1 та його захисника, що ніби ОСОБА_1 не керував вказаним автомобілем у нетверезому стані та оцінює їх критично, оскільки такі доводи спростовуються дослідженими в суді вищенаведеними доказами.

З огляду на викладене, відповідні заперечення ОСОБА_1 та його захисника суд розцінює як спосіб захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення та відхиляє їх.

Як передбачено ст. 23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Згідно п.1.9 ПДР України, особи, які порушують ПДР України, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Отже, вивчивши всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані і досліджені докази, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП, оскільки його вина підтверджується зібраними у справі доказами та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.40-1, 283, 284 КУпАП,

постановив:

У задоволенні клопотання захисника адвоката Кацюби А.М. про закриття провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП - відмовити.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

'Суддя: