КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/2831/2020 Головуючий в 1-й інстанції: Кондратенко О.О.
Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач: Жук О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Жук О.В.,

розглянувши 23 липня 2020 року апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 червня 2020 року щодо

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

У С Т А Н О В И В:

19 червня 2020 року постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва провадження по справі відносно ОСОБА_2 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі - КУпАП/ закрито у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 18 грудня 2019 року, о 14 годині 25 хвилин, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Рено», д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді з двору будинку № 9Б по вул. Бульварно-Кудрявській у м. Києві, в порушення п.п. 2.3б, 10.2 Правил дорожнього рухуУкраїни /далі - ПДР України/, будучи неуважною, не врахувала дорожню обстановку, не надала перевагу в русі автомобілю «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по вул. Бульварно-Кудрявській у напрямку Львівської площі, в результаті чого відбулось зіткнення вказаних автомобілів, які отримали механічні пошкодження.

Приймаючи рішення про закриття провадження в справі, суд зазначив що ОСОБА_2 не порушувала ПДР України, а тому у її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_1 просить скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою визнати винною ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Своє прохання потерпілий обґрунтовує тим, що постанова є незаконною, необґрунтованою, висновки суду про невинуватість ОСОБА_2 не відповідають фактичним обставинам справи.

Апелянт вважає, що ОСОБА_2 , виїжджаючи з придворової території, не переконалася про безпечність такого виїзду, не надала йому перевагу в русі, як того вимагає п. 10.2 ПДР України. Саме недотримання ОСОБА_2 вимог вказаного пункту ПДР України лежить у причинно-наслідковому зв`язку з таким наслідком, як зіткнення їх транспортних засобів.

Проте суд безпідставно спочатку повернув справу для до оформлення, а після цього, взявши до уваги лише пояснення ОСОБА_2 та дані висновку експерта № 5/19 від 22.01.2020, прийшов до помилкового висновку про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вказані порушення вимог процесуального та матеріального права призвели до постановлення судом першої інстанції незаконної постанови.

Заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_3 , які підтримали апеляційну скаргу і просила її задовольнити, пояснення ОСОБА_2 , яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 280, 283 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 18 грудня 2019 року, о 14 годині 25 хвилин, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ?Рено?, д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді з двору будинку № 9Б по вул. Бульварно-Кудрявській у м. Києві, в порушення п.п. 2.3б, 10.2 ПДР України, будучи неуважною, не врахувала дорожню обстановку, не надала перевагу в русі автомобілю ?Тойота? д.н.з.НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по вул. Бульварно-Кудрявській у напрямку Львівської площі, в результаті чого відбулось зіткнення вказаних автомобілів, які отримали механічні пошкодження. Тобто ОСОБА_2 скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В поясненнях, які містяться в протоколі, ОСОБА_2 свою вину не визнала. /а.с. 1/

Згідно письмових пояснень, які містяться в матеріалах справи, а також наданих під час апеляційного розгляду в судовому засіданні ОСОБА_2 повідомила, що обставини дорожньо-транспортної пригоди не відповідають даним, зазначеним в протоколі про адміністративне правопорушення. В момент дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 18 грудня 2019 року, вона дійсно виїжджала з двору, проте надаючи перевагу в русі, проїхала дві смуги руху по якій рухались автомобілі в напрямку Львівської площі, увімкнувши лівий покажчик повороту виїжджала на смугу, по якій рухались автомобілі в зворотному напрямку. Тобто ОСОБА_2 вказує про дотримання п. 10.2 ПДР України. Вона розраховувала, що водії, які керували транспортними засобами в напрямку вул. Дмитрівської, будуть праворуч щодо неї. Проте вона не розраховувала, що на даній ділянці дороги рухатиметься автомобіль «Тойота» по зустрічній смузі руху, де такий рух заборонено. Вважає, що саме ОСОБА_1 , рухаючись по зустрічній смузі руху, є винуватцем ДТП, про що свідчать і дані відеозапису, локалізація ушкоджень обох транспортних засобів, дані висновку експерта.

Зазначені пояснення підтверджуються даними відеозапису, згідно з якими водій ОСОБА_2 , виїжджаючи з двору, дочекалась поки такий виїзд буде безпечним, повільно проїхала дві смуги руху в напрямку Львівської площі. Здійснюючи маневр розвороту ліворуч, завершити його не змогла, оскільки по смузі зустрічного руху рухався автомобіль «Тойота».

Пояснення водія ОСОБА_1 , які містяться в справі, та які підтвердив останній під час апеляційного розгляду про те, що він не рухався по смузі зустрічного напрямку суперечать даним відеозапису, наданим фотознімкам з місця ДТП, на яких видно, що для автомобілів, які рухаються по вул. Бульварно-Кудрявській в напрямку вул. Дмитрівської в м. Києві знаходиться наказовий знак 4.1 «Рух прямо». ОСОБА_1 керував автомобілем у цій смузі в напрямку Львівської площі в м. Києві.

Інших доказів, крім тих, які були предметом дослідження суду першої інстанції, сторонами під час апеляційного розгляду не надано.

Відповідно до п. 10.2 ПДР України, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Відповідно до п. 2.3 /б/ ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі.

На підставі викладеного, приходжу до висновку, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу й обґрунтовано прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки нею не було порушено вказані вище вимоги ПДР України.

В зв`язку з чим апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 червня 2020 року, якою провадження у справі відносно ОСОБА_2 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.В. Жук