ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2020 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Осіік Д.В., за участю прокурора Ляховченко І.А., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення №44-01/3/3/19 від 30.07.2019 р., який надійшов з Національного агентства з питань запобігання корупції відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1

уродженця Одеської області, депутат Одеської обласної ради 7 скликання, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

за ч.2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси з Національного агентства з питань запобігання корупції надійшов протокол та додані до нього матеріали відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Згідно протоколу № 44-01/3/3/19 від 30.07.2019 ОСОБА_1 , будучи депутатом Одеської обласної ради 7 скликання, не подав повідомлення про суттєві зміни у майновому стані після придбання майна (транспортного засобу) TOYOTA LAND CRUISER, вартістю 647 541 (шістсот сорок сім тисяч п`ятсот сорок одна гривня) 70 копійок.

Так, ОСОБА_1 , являючись суб`єктом декларування, допустив порушення фінансового контролю, а саме ч.2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», що виразилося в не повідомленні про суттєві зміни у майновому стані до Єдиного державного реєстру декларацій, осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме про придбання 21 вересня 2017 року транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER, вартістю 647541,70 грн., чим вчинив адміністративне правопорушення. пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене частиною другою статті 172-6 КУпАП.

Опрацюванням відомостей з Реєстру встановлено, що ОСОБА_1 , не повідомив у встановлений термін НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, а саме з 21.09.2017 по 01.10.2017, з моменту виникнення обов`язку у депутата Одеської обласної ради 7 скликання ОСОБА_1 повідомлення НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, чим порушив вимоги ч.2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції».

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вказаному адміністративному правопорушенні не визнав та просив закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення з підстав відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП

Адвокат Гайдай Я.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , вказала на те, що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, в зв`язку з чим справа підлягає закриттю у порядку ст. 247 КУпАП.

Прокурор надав пояснення про те, що в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності наявний склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, у зв`язку з чим просить накласти на правопорушника адміністративне стягнення.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, що посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, а в даному випадку про адміністративне корупційне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції» або, з огляду на час вчинення правопорушення чи розгляду в суді,Законом України «Про запобігання корупції»; чи є особа винною в його вчиненні, отже чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

При цьому, при розгляді справ цієї категорії слід керуватися Конституцією України, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року), Законом України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції» (далі - Закон), Кодексом України про адміністративні правопорушення, іншими нормативно-правовими актами України, а також практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Крім того в своїх поясненнях ОСОБА_1 повідомив, що він не мав умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Враховуючи викладені обставини, звертаю увагу на те, що рішенням ЄСПЛ, від 14 жовтня 2010 року, у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Крім того, статтею 62 Конституції України встановлено презумпцію невинуватості. Обов`язок встановлення всіх обставин умовного правопорушення та доведення вини особи покладається на сторону обвинувачення. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04.11.1950 року, кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Викладені обставини свідчать про недоведеність наявності в діянні ОСОБА_1 об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.2 ст.176-2 КУпАП, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності за вказаною правовою нормою.

Крім того, суддею встановлена відсутність в діянні ОСОБА_1 суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.2 ст.176-2 КУпАП, оскільки правопорушення, передбачене ч.2 ст.176-2 КУпАП є правопорушенням, пов`язаним з корупцією.

Суб`єктивна сторона правопорушень, пов`язаних з корупцією, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Умисною є форма вини, яка характеризується тим, що особа усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, передбачає можливість настання негативних наслідків та бажає настання таких наслідків (прямий умисел), або байдуже ставився до їх настання чи свідомо допускав їх настання (непрямий умисел).

Необережна форма вини характеризується тим, що особа не усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, не передбачає можливість настання негативних наслідків, хоча могла і повинна була усвідомлювати та передбачати - недбалість, або коли особа усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, передбачає можливість настання негативних наслідків, але легковажно розраховує на ненастання таких наслідків - самовпевненість.

Таким чином, для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-6 КУпАП, протокол та додані до нього матеріали мали мати докази того, що ОСОБА_1 усвідомлював суспільну небезпечність не подання повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, як особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбачав можливість настання негативних наслідків - неможливості здійснення фінансового контролю з боку держави, та бажав настання таких наслідків (прямий умисел), або байдуже ставився до їх настання чи свідомо допускала їх настання.

Викладені обставини свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, в зв`язку з чим провадження по адміністративній справі стосовно нього підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 172-6, ст. 247 ст. ст. 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти діб з дня її винесення.

Суддя