Справа № 344/8598/20
Провадження № 3/344/4127/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Лазарів О.Б., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст.122-2 КУпАП, ст.130 ч.1 КУпАП (в редакції від 07 липня 2016 року, чинній на час вчинення адміністративного правопорушення), -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 274894 від 28.06.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 28 червня 2020 року о 00-05 год. в м. Івано-Франківськ, по вул. Стуса,40, керував транспортним засобом марки "Ford Focus" д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка вимова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 311644 від 28.06.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 28 червня 2020 року о 00-08 год. в м. Івано-Франківськ, на перехресті вул. Миколайчука-Стуса, керуючи транспортним засобом марки "Ford Focus" д.н.з. НОМЕР_1 , на вимогу працівників поліції, про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою світлових та звукових сигнальних пристроїв не зупинився. Був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі, на вул. Стуса, 24, чим порушив п.2.4 ПДР України.

ОСОБА_1 на виклик суду не з`явився, однак через канцелярію суду подав письмові пояснення, в яких зазначив, що провадження в справі відносно нього потрібно закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП , у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до змісту вимог ст.245 КУпАП, завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Оцінивши всі зібрані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень передбачених ст.122-2 КУпАП, ч.1 ст.130 КУпАП (в редакції від 07 липня 2016 року, чинній на час вчинення адміністративного правопорушення), з наступних підстав.

Так, до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VІІІ від 22.11.2018, тобто до 01.07.2020, КУпАП передбачав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції тощо. Після набрання чинності Законом відповідальність було виключено з ч.1 ст.130 КУпАП та ч.3 ст.130 КУпАП та закріплено у ст. 286-1 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Виходячи із вказаних положень до осіб, які до 01 липня 2020 року вчинили керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції або інші дії, виключені зі статті 130 КУпАП, має бути застосовано закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.

Також, згідно ч.2 ст.8 КУпАП, закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Виходячи із зазначених положень до осіб, які до 01 липня 2020 року вчинили керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції або інші дії, виключені зі статті 130 КУпАП, не можуть бути притягнуті до кримінальної відповідальності за ст. 286-1 КК України, оскільки Законом було посилено юридичну відповідальність, оскільки замість адміністративної відповідальності було передбачено кримінальну відповідальність, яка є найбільш суворою за змістом державного примусу та правовими наслідками.

Згідно з п.6 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Внесеними змінами до ст.130 КУпАП юридична відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції або інші дії, виключені зі статті 130 КУпАП, була не скасована, а навпаки посилена.

Виходячи з даних положень підстава для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачена п.6 ст.247 КУпАП також відсутня.

Згідно ст.253 КУпАП, якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.

Передача матеріалів справи про керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції тощо, не може бути заснована з огляду на те, що в ст.253 КУпАП йдеться про випадки, коли було вчинено кримінальне правопорушення, однак з тих чи інших об`єктивних або суб`єктивних підстав замість початку кримінального провадження було розпочато провадження у справі про адміністративне правопорушення.

З огляду на зазначене, здійснюється розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, які були вчинені до 01 липня 2020 року, відповідно до ст.130 КУпАП у редакції, чинній на час вчинення таких діянь.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.

Вимогами ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, при розгляді даної адміністративної справи судом достовірно було встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.122-2 КУпАП, ст.130 ч.1 КУпАП (в редакції від 07 липня 2016 року, чинній на час вчинення адміністративного правопорушення), доводиться матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 274894 від 28.06.2020 року, протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 311644 від 28.06.2020 року , направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.06.2020 року, поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відеоматеріалами, що містяться на оптичному диску, рапортом працівника поліції.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно вимог 2.4. ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) зчитування інформації із самоклейної мітки радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом, а також перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Відповідно до вимог ч.1 ст.130 КУпАП (в редакції від 07 липня 2016 року, чинній на час вчинення адміністративного правопорушення), передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч. 1 ст. 122-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП оскільки він на вимогу працівників поліції, не здійснив зупинку транспортного засобу та ст.130 ч.1 КУпАП (в редакції від 07 липня 2016 року, чинній на час вчинення адміністративного правопорушення), оскільки він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, і на вимогу працівника поліції від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, що повністю доведено в суді.

Даних щодо неправомірності дій поліцейських під час документування та оформлення адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 судом встановлено не було.

Відповідно до вимог ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, ст.130 ч.1 КУпАП (в редакції від 07 липня 2016 року, чинній на час вчинення адміністративного правопорушення) та з врахуванням особи і суспільної небезпеки скоєного, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , характеру вчиненого правопорушення, ступеня вини особи, слід з метою виховання останнього та запобіганню вчинення нових правопорушень накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, зокрема у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами у відповідності з вимогами ст.36 КУпАП. Суд вважає, що саме такий вид стягнення буде відповідати завданню Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо охорони прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 36, 40-1, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1ст. 122-2 КУпАП, ст.130 ч.1 КУпАП (в редакції від 07 липня 2016 року, чинній на час вчинення адміністративного правопорушення) та накласти на нього адміністративне стягнення:

- за ст.130 ч.1 КУпАП (в редакції від 07 липня 2016 року, чинній на час вчинення адміністративного правопорушення), у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік;

- за ч. 1 ст.122-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 (сто п`ятдесят три) грн.

На підставі ст.36 КУпАП визначити ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд.

Суддя О.Б. Лазарів