Справа № 265/4345/20
Провадження № 3/265/2210/20
ПОСТАНОВА

14 липня 2020 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області Вайновський Артур Миколайович, розглянувши матеріали головного управління Держпродспоживслужби в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 за ст.443 КУпАП

ВСТАНОВИВ

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №1 від 27.06.2020р. ОСОБА_1 будучи фізичною особою підприємцем та здійснюючи свою діяльність за адресою АДРЕСА_2 здійснила прийом відвідувачів без засобів індивідуалного захисту, не створила умови для температурного вимірювання, не забезпечила санвузел рідким милом, атисептиком, паперовими рушниками, не забезпечила відстань 1 метр між столиками відвідувачів чим порушила вимоги статті 7 ЗУ Пор забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення та п.3, 7, 9 Постанови Головного державного санітарного лікаря України від 02.06.2020 №32 таким чином вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.443 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні визнала частково, суду пояснила, що була обізнаний про введення карантину, а тому здійснювала діяльність саме з використанням засобів індивідуального захисту, чому представники інспекції вирішили, що вона здійснює діяльність без маски та окулярів та склала протокол їй досі не зрозуміло, вона визнає що дійсно на деякі невеликі проміжки часу вона могла приспустити маску чи зняти окуляри для зручності але це було протягом нетривалого часу, крім того усі засоби індивідуальної гігієни були у наявності, столики для відвідувачів знаходяться на відстані близькій до 1 метра.

Дослідженням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено наступні обставини.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ст.443 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України Про захист населення від інфекційних хвороб, іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Проте, як вбачається з матеріалів справи під час складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 спеціалістами головного управління Держпродспоживслужби в Донецькій області було порушено вимоги ст.255 КУпАП та не зібрано жодного доказу, який би свідчив про наявність винних дій, що охоплюються положеннями ст.443 КУпАП, окрім акт із зазначенням тих самих обставин, що і безпосередньо в протоколі більше не додано жодного письмового доказу, зокрема, пояснень осіб, які були відвідувачами закладу де здійснює свою діяльність ОСОБА_1 , очевидців, інших свідків, фото чи відеоматеріали тощо.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах Тейксейра де Кастро проти Португалії та Шабельник проти України неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Тобто, якщо уповноваженим органом не доведено обґрунтованість притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи.

З доданих до матеріалів адміністративних протоколів дозвільних документів, суд не може підтвердити чи спростувати, що ОСОБА_1 є фізичною особою підприємцем, яким чином спеціалістами головного управління Держпродспоживслужби в Донецькій області була встановлена ця обставина не відомо.

Жодних матеріалів, що ОСОБА_1 здійснює діяльність, яка входить до переліку заборонених чи обмежених Постановою Кабінету Міністрів Україна від 11 березня 2020р. №211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 суду не надано та в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєні якого певною особою має доводитися в суді. Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оцінивши надані докази, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст.443 КУпАП, що відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження в справі.

Керуючись ст. ст.9, 443, 247, 266, 283, 287 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно громадяники України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 443 КУпАП.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Вайновський