Миколаївський апеляційний суд
Справа № 33/812/254/20 Головуючий суду І інстанції
Категорія: ст. 44-3 КУпАП суддя Гречана С.І.
Суддя апеляційного суду
Чебанова-Губарєва Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2020 року м. Миколаїв

Суддя судової палати у кримінальних справах Миколаївського апеляційного суду Чебанова-Губарєва Н.В.,

за участю секретаря - Таран З.В.,

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

розглянула апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 09 липня 2020 року відносно

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, мешкає в АДРЕСА_1 ,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, із накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн.

За постановою судді, 12.04.2020 р. близько 10.50 год. ОСОБА_1 , здійснивши перетин кордону АР Крим, в Каланчацькій районній лікарні відмовився від обов`язкової госпіталізації до обсерватора (ізолятора) та покинув місце перебування, чим порушив вимоги постанови Кабінету Міністрів України № 241 від 29.03.2020 р., за що передбачена відповідальність за ст. 44-3 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі.

З приводу обставин вчиненого правопорушення зауважує, що після перетину державного кордону між АР Крим та Херсонською областю йому було запропоновано пройти обов`язкову обсервацію в ізоляторі Каланчацької районної лікарні. Прибувши до зазначеної лікарні він пройшов тест на COVID-19, який дав негативний результат. При подальшому перебуванні у лікарні виявилось, що у ній відсутні умови для ізоляції, зокрема, в палати намагались заселити по кілька осіб з різних міст АР Крим, санвузол та душова кабіна одні на весь поверх для всіх ізольованих, що, на думку апелянта, свідчило про загрозу для його здоров`я.

Врахувавши зазначені обставини, а також те, що його дружина перебувала на реабілітації після операції, ОСОБА_1 отримав рекомендації від лікаря Каланчацької лікарні, ОСОБА_2 , підписав згоду на самоізоляцію за місцем проживання та на власному автомобілі дістався додому, про що одразу повідомив свого сімейного лікаря ОСОБА_3 і тримав з ним зв`язок протягом 14 днів, звітуючи про свій стан здоров`я. При цьому, режиму самоізоляції протягом цього періоду він дотримувався неухильно.

Водночас, наголошує на тому, що пенсія є єдиним його джерелом доходу.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд доходить наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 252 КУпАП України передбачено, що орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інше.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 судом першої інстанції зазначені вимоги закону дотримані в повному обсязі.

Диспозицією ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби.

У відповідності до ст. 41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Згідно з п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 211 від 11.03.2020 р., в редакції чинній на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення, обов`язковій госпіталізації до обсерваторів (ізоляторів), які визначаються обласними державними адміністраціями, підлягають, зокрема, особи, які в`їжджають з тимчасово окупованої території АР Крим і м. Севастополя через контрольні пункти в`їзду на тимчасово окуповану територію та виїзду з неї. Строк обсервації становить 14 днів.

Підпунктом 17 п. 2 зазначеної постанови встановлено, що з 12.03.2020 р. до 24.04.2020 р. на всій території України установлено карантин та заборонено до 24.04.2020 р., самовільно залишати місця обсервації (ізоляції).

Вина ОСОБА_1 в порушенні пп. 17 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 р. та у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, підтверджена дослідженими судом доказами.

Так, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 719252 від 13.04.2020 р., 12.04.2020 р. близько 10.50 год., ОСОБА_1 , здійснивши перетин кордону АР Крим, в Каланчацькій районній лікарні відмовився від обов`язкової госпіталізації до обсерватора та покинув місце перебування, чим порушив вимоги постанови Кабінету Міністрів України № 241 від 29.03.2020 р., тим самим вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

Із пояснень ОСОБА_1 , наданих в місцевому суді та суді апеляційної інстанції вбачається, що він залишив місце обсервації в Каланчацькій районній лікарні у зв`язку із незадовільними умовами, тим, що тест на COVID-19 був негативним, а також необхідністю догляду за дружиною. При цьому, зобов`язався перебувати на карантинні за місцем свого мешкання.

Зазначені докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву у їх достовірності та допустимості, за такого, підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, яке виразилося у порушенні правил щодо карантину людей.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених в них обставин, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Отже, вказаний висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Істотних порушень суддею місцевого суду норм матеріального права або порушень норм процесуального права під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, у тому числі норм КУпАП, на які вказує апелянт, які б були безумовною підставою для скасування постанови судді місцевого суду, при апеляційному перегляді не встановлено.

Разом з тим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд не в повній мірі дотримався вимог ст. ст. 23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи особу правопорушника, який є пенсіонером, до адміністративної відповідальності раніше не притягувався, порушив умови карантину вперше, те, що така поведінка ОСОБА_1 викликана неналежними умовами в місці обсервації та необхідністю догляду за дружиною після операції, відсутність шкідливих наслідків для інших осіб, а також те, що в зв`язку з пандемією хвороби COVID-19 у країні складна економічна ситуація, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, чого буде достатньо для забезпечення виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Оскільки правопорушення ОСОБА_1 вчинено 13.04.2020 р. і на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення сплив передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

За наведеного, апеляційна скарга особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , підлягає частковому задоволенню, як така, що містила вимогу про зміну судового рішення.

Керуючись ст. ст. 38, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 09 липня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, - змінити.

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.В. Чебанова-Губарєва