Справа № 404/3739/20
Номер провадження 3/404/1548/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2020 року м. Кропивницький

Суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Загреба Ірина Віталіївна, розглянувши матеріали, що надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 реєстраційний номер НОМЕР_1 НОМЕР_2 ,

- за скоєння правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , 20.06.2020 р. об 21-20 год., керуючи з ознаками алкогольного сп`яніння транспортним засобом автомобілем «Daewoo Lanos», д/н НОМЕР_3 по вул.Глиняна, 5 в м.Кропивницький, в порушення п.2.5 ПДР України, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

ОСОБА_1 та його захисник, адвокат Бойко О.В. в судове засідання не з`явилися, належно та завчасно повідомлялись про день, час та місце розгляду справи. ОСОБА_1 , якому на номер мобільного телефону надсилалось SMS-повідомлення з повісткою про виклик до суду у справі про адміністративне правопорушення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, яке доставлено ОСОБА_1 , 27.07.2020 року об 18.53 год. При цьому, від захисника ОСОБА_1 , адвоката Бойко О.В. (03.08.2020 року за Вх.26519) надходила заява про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку із поганим самопочуттям захисника Бойко О.В.

Наведені підстави відкладення розгляду справи вважаю не поважними, так як останні мали достатньо часу, починаючи з 20.07.2020 року на ознайомлення з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, подачу вмотивованих заперечень, як самим ОСОБА_1 , так і його захисником, адвокатом Бойко О.В. з яким у ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги, датованого 20.07.2020 року.

Крім того, подана захисником заява не містить підстав поважності причин неявки в судове засідання та посилань на докази, які це підтверджують.

Частинною 1 ст.268 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суддею відзначається, що законодавством встановлено строки здійснення провадження у справах про притягнення до адміністративної відповідальності з метою забезпечення учасникам процесу визначеності у часі, протягом якого суд розгляне справу. Передусім такі строки слугують інтересам особи, яка зазнає заходів впливу, оскільки наявність визначеного строку дає розуміння того, скільки триватиме такий вплив. Водночас протягом такого строку особу наділено процесуальними правами та обов`язками, що дає особі можливість, в тому числі з використанням адміністративного ресурсу (повноважень суду щодо витребування доказів, допиту свідків тощо), представити суду доводи на захист своєї правової позиції. Добросовісна участь особи у процесі вирішення її справи полягає в активній участі у розгляді її справи і недопущенні зловживань наданими їй правами.

Дотримання балансу між інтересами всіх сторін при розгляді справи покладено на суд, який, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін, також зобов`язаний дотримуватися встановлених законодавством правил та строків розгляду справи.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, добросовісність застосування якого входить до обов`язків судді, визначених статтею 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, згідно з яким «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм провадження». Вказаним рішенням встановлено порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у справах цивільної юрисдикції, а тому таке рішення не може за аналогією бути застосовано у кримінальних справах, оскільки відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Враховуючи вищенаведене, а також стислі строки розгляду справи даної категорії справ, вважаю за можливе провести розгляд справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника, адвоката Бойко О.В.

Вивчивши та проаналізувавши матеріали адміністративної справи в їх сукупності з іншими доказами, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст.130 ч.1 КУпАП, відповідальність за цією нормою закону настає в разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В рішенні по справі «О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року. Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі-Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, підтверджується відеозаписами (а.с.8), а також письмовими матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №119018 від 20.06.2020 року (а.с.1), посвідченням водія (а.с.3), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4), результатом алкотестеру «Драгер» (а.с.5), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили факт відмови гр. ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння (а.с.6-7).

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді. При цьому, будь-які дані, які б спростовували чи ставили під сумнів досліджені докази, відсутні і не встановлені.

Також, вважаю, що участь свідків підтверджується переглянутим відеозаписом, а відтак не вбачаю підстав для їх безпосереднього допиту.

При визначенні виду і розміру стягнення враховую характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини.

Зважаючи на обставини вчиненого правопорушення, письмові матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки складу правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, і він підлягає адміністративному стягненню у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, як з особи, на яку накладено стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.130 ч.1, 283-284 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним за ст.130 ч.1 КУпАП, і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір в сумі 420 гривень 40 копійок.

Роз`яснити порушникові, що відповідно до ст.307 ч.1, ст.308 КУпАП штраф має бути сплачений ним не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ст.307 ч.1 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Кіровського районного суду

м. Кіровограда Загреба І.В.