Справа № 127/8887/20
Провадження № 3/127/3208/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2020 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Романчук Р.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Подільської митниці Держмитслужби відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, який має неповнолітню дитину, зареєстрованого як фізична особа підприємець, паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий 13.02.2018 року органом 0525, до адміністративної відповідальності не притягувався,

про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про порушення митних правил №0230/40100/20 від 18.03.2020 року, 22.06.2018 року о 00 год. 03 хв. в зону митного контролю пункту пропуску «Могилів-Подільський-Отач» відділу митного оформлення «Автомобільний» митного поста «Дністер» Вінницької митниці ДФС в напрямку з Молдови до України на канал руху «зелений коридор» в`їхав легковий автомобіль марки «MERCEDES-BENZ VITO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , кузов номер НОМЕР_3 , країна реєстрації - НОМЕР_4 , під керуванням громадянина України ОСОБА_1 .

Як підставу для переміщення даного автомобіля громадянин ОСОБА_1 подав до митного контролю та митного оформлення такі документи: паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий 13.02.2018 року органом 0525, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_5 (країна реєстрації - Литовська Республіка), довіреність на право користування транспортним засобом №G-525 від 20.06.2018 року, засвідчену нотаріусом 12-го нотаріального бюро м. Каунас Литовської Республіки Ginte Kuzabaviciene.

Відповідно до п. 7 Наказу ДМСУ №1118 від 17.11.2005 року «Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.11.2005 року за №1428/11708, власник транспортного засобу або вповноважена особа, який переміщує транспортний засіб, через митний кордон України, пред`являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії таких документів: що підтверджують право власності на транспортний засіб або користування ним (у тому числі з правом розпоряджання), реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб, паспортних документів та інших документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону України, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання) посвідки чи інших документів про постійне місце проживання в Україні або за кордоном.

За результатами аналізу документів, поданих для митного оформлення вказаного транспортного засобу в митний режим «транзит», 17.10.2018 року Вінницькою митницею ДФС до Департаменту організації протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ДФС України направлено проект запиту до митних органів Р. Литви за №6789/8/02-80-20-05 з метою підтвердження (спростування) факту оформлення та реєстрації довіреності №G-525 від 20.06.2018 року на право користування транспортним засобом «MERCEDES-BENZ VITO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , кузов номер НОМЕР_3 .

12.11.2019 року ДФС України отримано відповідь митних органів Литовської Республіки (вих. № (20.3/15)3В-8472 від 25.10.2019 року), згідно якої довіреність №G-525 від 20.06.2018 року на право користування громадянином України ОСОБА_2 транспортним засобом марки «MERCEDES-BENZ VITO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , кузов номер НОМЕР_3 , країна реєстрації Литва, 12-м нотаріальним бюро м. Каунас не складалася та не підтверджувалася.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 491 МК України, підставою для порушення справи про порушення митних правил є офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.

15.01.2020 року громадянину України ОСОБА_1 надіслано запрошення (лист № 7.12-20/1-12/392 від 15.01.2020) про необхідність прибуття до митниці в термін до 12.03.2020 року з метою проведення опитування та складання протоколу про порушення митних правил. 12.03.2020 року від громадянина ОСОБА_1 надійшла заява (вх. № 524/10-13 від 12.03.2020 року) про перенесення дати надання пояснень на 18.03.2020 року.?

17.03.2020 року від громадянина ОСОБА_1 надійшла заява (вх. № 548/10-13 від 17.03.2020) про неможливість прибути до митниці.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 перемістив через митний кордон України товар: автомобіль «MERCEDES-BENZ VITO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , кузов номер НОМЕР_3 , вартістю 900 євро, що станом на 22.06.2018 року становить 27 316 грн. 02 коп., з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товару, підробленого документу, а саме довіреності на право користування транспортним засобом №G-525 від 20.06.2018 року.

Згідно модуля «Провадження у справах про порушення митних правил» АСМО «Інспектор», інформація щодо притягнення протягом року громадянина України ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачені ст. ст. 482, 483 МК України - відсутня.

Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

Представник Подільської митниці Держмитслужби Вихристюк В.Д. в судовому засіданні просила визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товару, а саме транспортного засобу, - безпосереднього предмету порушення митних правил з конфіскацією даного транспортного засобу. На даний час транспортний засіб знаходиться на території України. Вважає, що переміщення ОСОБА_1 через митний кордон України автомобіля «MERCEDES-BENZ VITO» реєстраційний номер НОМЕР_2 , з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товару, підробленого документу, а саме довіреності на право користування транспортним засобом №G-525 від 20.06.2018 року, підтверджується наданими до суду доказами. Заперечувала проти закриття провадження в справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, оскільки днем виявлення правопорушення є день отримання митницею відповіді митних органів Литовської Республіки. При цьому, відповідь митних органів Литовської Республіки, згідно якої довіреність №G-525 від 20.06.2018 року на право користування громадянином України ОСОБА_1 транспортним засобом марки «MERCEDES-BENZ VITO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , країна реєстрації Литва, 12-м нотаріальним бюро м. Каунас не складалася та не підтверджувалася, ДФС України було отримано 12.11.2019 року.

В судовому засіданні захисник особи, щодо якої складено протокол про порушення митних правил, ОСОБА_1 адвокат Королюк О.В. пояснила, що відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Згідно ст. 3 Митного кодексу України при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, чинні на день прийняття митної декларації органом доходів і зборів України. У разі якщо законодавством України передбачена можливість виконання митних формальностей без подання митної декларації, застосовуються норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, чинні на день виконання таких формальностей. Норми законів України, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів. Норми законів України, які встановлюють або посилюють відповідальність за такі правопорушення, зворотної дії в часі не мають. У разі якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків підприємств і громадян, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України або здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, чи прав та обов`язків посадових осіб органів доходів і зборів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення як на користь таких підприємств та громадян, так і на користь органу доходів і зборів, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян. Відповідно до ч. 2 ст. 467 Митного кодексу України в редакції чинній на момент переміщення транспортного засобу, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а при триваючих правопорушеннях не пізніше шести місяців з дня його виявлення. Редакція статті 467 Митного кодексу України була змінена та доповнена положенням про зупинення на час розгляду таких справ судом строку накладання стягнень у справах про порушення митних правил Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» від 08 листопада 2018 року, який набрав чинності 25 листопада 2018 року. Відповідно до частини першої статті 467 Митного кодексу України, в редакції чинній з 25 листопада 2018 року, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом. Відповідно статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. У Рішенні Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року по справі № 1-рп99 зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час якого вони настали або мали місце. При цьому застосовується будь-яка (цивільна, адміністративна, кримінальна) відповідальність але виключно щодо фізичної особи. Заборона зворотної дії є однією з важливих складових правової визначеності. Положення частини першої статті 467 МК України в новій редакції, яка почала діяти з 25 листопада 2018 року, збільшують строк давності притягнення особи до відповідальності, а саме погіршують становище особи, відповідно не мають зворотної дії в часі. Крім того, зазначила, що 17 жовтня 2018 року було направлено запит на ДФС України з метою перевірки відомостей щодо документів наданих як підставу для в`їзду транспортного засобу на територію України. Як вбачається зі змісту листа митних органів Литовської республіки, ДФС України направило запит до митних органів Литовської республіки лише 17 липня 2019 року, тобто через дев`ять місяців після отримання інформації про проведення перевірки від Вінницької митниці, яка перебувала на той час в структурі ДФС України. 05 грудня 2019 року ДФС України надала відомості своїй структурній одиниці - Вінницькій митниці ДФС щодо запитуваної нею інформації. З наведеної інформації вбачається що причиною затримки отримання інформації щодо перевірки достовірності поданих документів є дії ДФС України, яка ще 17.10.2018 року мала реальну можливість дізнатися про наявність чи відсутність правопорушення. Враховуючи, що з моменту вчинення та виявлення митного правопорушення, тобто до набрання чинності змін до митного законодавства стосовно строків накладання адміністративного стягнення, пройшло більше шести місяців, просила провадження у справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи судом строків, передбачених статтею 467 Митного кодексу України.

В судовому засіданні особа, щодо якої складено протокол про порушення митних правил, ОСОБА_1 пояснив, що вони з батьком ОСОБА_3 вирішили придбати автомобіль, та знайшовши відповідний автомобіль, придбали його. Особи, які продавали даний автомобіль дали відповідну довіреність. Вони з батьком неодноразово перетинали кордон на даному автомобілі, пред`являли довіреність, яку перевіряли митники та прикордонники і жодних зауважень не було. Через деякий час батько розмитнив автомобіль, при цьому автомобіль перевіряли експерти, жодних зауважень щодо документів не виникало. На даний час батько автомобіль продав. Просив суд провадження у справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи судом строків, передбачених статтею 467 Митного кодексу України.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що вони з сином ОСОБА_1 придбали автомобіль, після чого соби, які продавали автомобіль, дали відповідну довіреність. Вони з сином неодноразово перетинали кордон на даному автомобілі, пред`являли довіреність, яку перевіряли на митниці і жодних зауважень не було. Через деякий час він розмитнив автомобіль, при цьому жодних зауважень щодо документів не виникало. На даний час автомобіль продав.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, суд дійшов таких висновків.

У відповідності до ч. 1 ст. 458 Митного кодексу України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 486 Митного кодексу України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно вимог ст. 489 Митного кодексу України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

При цьому, згідно ст. 3 Митного кодексу України при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, чинні на день прийняття митної декларації органом доходів і зборів України. У разі якщо законодавством України передбачена можливість виконання митних формальностей без подання митної декларації, застосовуються норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, чинні на день виконання таких формальностей. Норми законів України, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів. Норми законів України, які встановлюють або посилюють відповідальність за такі правопорушення, зворотної дії в часі не мають. У разі якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків підприємств і громадян, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України або здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, чи прав та обов`язків посадових осіб органів доходів і зборів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення як на користь таких підприємств та громадян, так і на користь органу доходів і зборів, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян.

Згідно з частиною 2 статті 467 МК України в редакції, що діяла станом на день ввезення автомобіля на митну територію України - 22.06.2018 року, та до внесення змін Законом України №2612-VII від 08.11.2018 року, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Суд зазначає, що Законом України №2612-VII від 08.11.2018 року, який набрав чинності 25.11.2018 року, в статті 467 частину другу виключено, а частину першу викладено у редакції, відповідно до якої якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Відповідно статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Однак, положення частини першої статті 467 Митного кодексу України в редакції, яка почала діяти з 25.11.2018 року, збільшують строк давності притягнення особи до відповідальності, тобто погіршують становище особи, а отже не мають зворотної дії в часі.

Враховуючи викладене, оскільки ввезення автомобіля на митну територію України було здійснене 22.06.2018 року, керуючись положеннями статті 58 Конституції України, суд дійшов висновку, що в даному випадку слід застосовувати статтю 467 Митного кодексу України в редакції, яка діяла на момент ввезення автомобіля на митну територію України.

Як вбачається з матеріалів справи, переміщення транспортного засобу через митний кордон України відбулося 22.06.2018 року, а тому згідно положень частини другої статті 467 Митного кодексу України (в редакції, чинній на час переміщення товару через митний кордон України), строк накладення адміністративного стягнення закінчився 22.12.2018 року.

Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованим клопотання захисника особи, щодо якої складено протокол про порушення митних правил, ОСОБА_1 адвоката Королюк О.В., про закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи судом строків, передбачених статтею 467 Митного кодексу України.

При цьому суд не погоджується з твердженням представника митниці, яка заперечувала проти закриття провадження в справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, оскільки вважає, що днем виявлення правопорушення є день отримання митницею відповіді митних органів Литовської Республіки та саме з цієї дати слід рахувати строк накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно вимог п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Таким чином, враховуючи вимоги ст. 7, ч. 2 ст. 2 ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП наявні підстави для закриття провадження в справі про адміністративні правопорушення згідно п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 58 Конституції України, ст. ст. 3, 458, 467, 483, 486, 487, 489 Митного кодексу України, ст. ст. 7, 8, ч. 2 ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Скаргу на постанову може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

СУДДЯ