справа № 399/335/20
провадження № 3/399/114/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2020 року суддя Онуфріївського районного суду Кіровоградської області Шуліка Олександра Олександрівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Онуфріївського ВП Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків суду невідомий, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В :

11.05.2020 року о 21 год. 15 хв. в сел. Павлиш, Онуфріївського району, Кіровоградської області, по вул. Сухомлинського, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем ВАЗ 2108, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 ПДР України. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому діючим законодавством порядку, відмовився в присутності свідків.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 неодноразово не з`являвся в судові засідання. Судом було вжито передбачених процесуальним законодавством дієвих заходів для повідомлення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи. Також в протоколі про адміністративне правопорушення було зазначено, що розгляд справи відбудеться в Онуфріїському районному суді Кіровоградської області. Крім того, на офіційному сайті Судової влади https://on.kr.court.gov.ua/sud1119/ в розділі «Список судових справ, призначених до розгляду» дата та місце розгляду справи були вказані одразу після призначення справи до розгляду в суді.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

При цьому, суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає що, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суду необхідно виходити з того, що реалізуючи п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року.

За таких обставин, оскільки стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 КУпАП за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, враховуючи положення стаття 38 КУпАП, яка визначає строки накладення адміністративного стягнення, суддя приходить до висновку про розгляд даної справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо, так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 032605 від 11.05.2020 року відносно ОСОБА_1 , письмовими поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , довідкою начальника Онуфріївського відділення поліції Олександрійського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області про те, що станом на 12.05.2020 року, за даними комп`ютерного обліку адміністративної практики, ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Згідно роз`яснення Верховного суду, суди мають здійснювати розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, які було вчинено до 01 липня 2020 року, відповідно до цієї статті у редакції, чинній на час вчинення таких діянь. Тому, суд враховуючи, що адміністративне правопорушення вчинено 11.05.2020 року, тобто до 01.07.2020 року, тому суд здійснює розгляд справи відповідно до ч.1 статті 130 КУпАП у редакції, чинній на час вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14 (зі змінами внесеними згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19.12.2008 року) у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 і ст. 287 КК ( 2341-14 ) необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно. Додаткове покарання, передбачене як обов`язкове ч. 3 ст. 286 КК ( 2341-14 ), суд може відповідно до ст. 69 КК не призначати лише за наявності декількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, і з урахуванням особи винного. Позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку. Однак призначення цього покарання особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим.

В зв`язку з вищевикладеним, суд, вивчивши матеріали і обставини справи, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, особу ОСОБА_1 , який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, вважаю за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що з правопорушника необхідно стягнути на користь держави 420 грн. 40 коп. судового збору.

Керуючись ч.1 ст.130, ст.ст.40-1, 283, 284 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України застосувавши адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. в прибуток держави без позбавленням права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 420 грн. 40 коп. судового збору.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. ст. 307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

В разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи або за місцем знаходженням майна, яким стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Кропивницького апеляційного суду через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги, постанова набирає законної сили після розгляду апеляційної скарги Кропивницьким апеляційним судом, постанова якого набирає законної сили негайно після її винесення.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом 3-х місяців.

Суддя О.О. Шуліка