Справа № 492/732/20
Провадження № 3/492/301/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 року м. Арциз

Суддя Арцизького районного суду Одеської області Черевата В.І.,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Арцизького ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого за наймом, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 будучи повторно протягом року притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 07 червня 2020 року о 23 годині 00 хвилин, в с. Мирнопілля Арцизького району Одеської області по вул. Молодіжна, ОСОБА_1 , керував мопедом марки «Yamaha Mint», б/н, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився зі згоди водія, у встановленому законом порядку у присутності двох свідків із застосування приладу «Драгер». Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9-а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 07 червня 2020 року о 23 годині 00 хвилин, в с. Мирнопілля Арцизького району Одеської області по вул. Молодіжна, ОСОБА_1 , керував мопедом марки «Yamaha Mint», б/н, не зареєстрованому у встановленому законом порядку. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 30.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 7 ст. 121 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання судового виклику, про причину своєї неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався.

Також, ОСОБА_1 при складанні протоколів про адміністративні правопорушення, повідомлявся співробітниками поліції про те, що справа буде розглядатись в Арцизькому районному суді Одеської області, про що свідчить його підпис у протоколах (а.с. 3, 12).

Крім того, ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення про його виклик на офіційній веб-сторінці суду.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду протоколів про адміністративні правопорушення відносно нього. Тому, суд у відповідності до ч. 1 ст. 268 КУпАП вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнов проти України", відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Як відзначив суд у рішенні по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином, беручи до уваги положення ст. 268 КУпАП, яка не передбачає обов`язкової присутності особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130, ч. 7 ст. 121 КУпАП, та яка була належним чином повідомленою про дату та час судового засідання, суд приходить до переконання, що в цілях не порушення строків, встановлених ст. 38 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення слід розглянути за відсутності ОСОБА_1 за наявними в справі про адміністративне правопорушення матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у сукупності, приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 7 ст. 121 КУпАП.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Частиною 1 ст. 254 КУпАП передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол. За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що постановою Арцизького районного суду Одеської області по справі № 492/504/20 від 06.05.2020 року, яка міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua/Review/89089187, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10 200,00 гривень без позбавлення права керування транспортними засобами.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 097949 від 07.06.2020 року, ОСОБА_1 , ставиться в провину порушення п. 2.9-а Правил дорожнього руху України, згідно з положенням якого, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП підтверджується наступними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 097949 від 07.06.2020 року, який є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій і є одним із джерел доказів (а.с. 3); письмовими поясненнями притягуваного ОСОБА_1 від 07.06.2020 року (а.с. 9); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили, що 07 червня 2020 року о 23 годині 00 хвилин, в с. Мирнопілля Арцизького району Одеської області по вул. Молодіжна, ОСОБА_1 , керував мопедом марки «Yamaha Mint», б/н, в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 10-11).

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння вбачається, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння та в нього виявлено 1,97 ‰ алкоголю, що також підтверджується роздруківкою тестування на алкоголь із застосуванням сертифікованого алкостестеру «Драгер - 6810», прилад № ARAM 3597, тест № 1199, згідно якого в крові ОСОБА_1 виявлена концентрація алкоголю 1,97 ‰ (а.с. 6, 7, 8).

Також, судом був оглянутий відеозапис, наданий співробітниками Арцизького ВП ГУНП в Одеській області, з якого вбачається, що ОСОБА_1 керував мопедом марки «Yamaha Mint», б/н, не зареєстрованому у встановленому законом порядку, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився зі згоди водія, у встановленому законом порядку у присутності двох свідків із застосування приладу «Драгер» (а.с. 14).

Таким чином, провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, повністю доведена матеріалами справи та підтверджена доказами дослідженими судом.

Так, провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 121 КУпАП підтверджується наступними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 097972 від 07.06.2020 року, який є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій і є одним із джерел доказів (а.с. 12); постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 444515 від 09.04.2020 року (а.с. 13).

Таким чином, провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, повністю доведена матеріалами справи про адміністративне правопорушення та підтверджується доказами дослідженими судом.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При призначенні адміністративного стягнення, відносно ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його провини, майнове становище та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Суддя зазначає, що адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинено умисно та є грубим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами.

Оцінюючи докази у сукупності, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130, ч. 7 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Оскільки ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 130, ч. 7 ст. 121 КУпАП, тому вважаю накласти відносно останнього стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди не вправі застосовувати позбавлення права керувати транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Отже, не має підстав для застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення прав керування транспортним засобом, оскільки відповідно до довідки Арцизького ВП ГУНП в Одеській області від 11.06.2020 року, згідно облікових даних адміністративної практики, ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував (а.с. 4).

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також для припинення вчинення ним нових правопорушень, буде достатнім та необхідним застосування до нього адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 130 КУпАП, як до іншої особи, яка не має права керування транспортним засобом, оскільки відповідно до облікових даних адміністративної практики він посвідчення водія не отримував.

Вирішуючи питання про застосування додаткового стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу, вважаю за необхідне не застосовувати такий вид додаткового стягнення як без оплатного вилучення транспортного засобу за відсутності доказів у матеріалах справи про належність ОСОБА_1 на праві власності транспортного засобу.

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на правопорушника за вчинення ним адміністративних правопорушень, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчинених адміністративних правопорушень та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчинених адміністративних правопорушень, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини та ставлення до вчиненого, а також беручи до уваги, що адміністративні правопорушення було скоєно під час керування транспортним засобом, у стані алкогольного сп`яніння, що в свою чергу створювало пряму загрозу для життя та здоров`я людей, ту обставину, що ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання до суду не з`явився, що вказує на легковажне ставлення останнього до положень діючого законодавства, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до правопорушника адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 , посвідчення водія на право керування транспортним засобом не отримував та у суду відсутні відомості про власника вищевказаного транспортного засобу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин, суд вважає за доцільне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 420,40 гривень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 130, 268, 279, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ч. 1 ст. 121 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення:

- за ч. 2 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень 00 копійок без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу;

- за ч. 7 ст. 121 КУпАП у виді штрафу у розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень 00 копійок без оплатного вилучення транспортного засобу.

У відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень 00 копійок без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Арцизького районного суду Одеської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ

Арцизького районного суду В.І. Черевата

Одеської області