Гребінківський районний суд Полтавської області
__________________________________________________________________________________
Справа №: 528/664/20
Провадження №3/528/247/2020
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30.07.2020

суддя Гребінківського районного суду Полтавської області Вітківський М.О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Гребінківського ВП ГУ НП в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого майстром ТОВ «Профмонтаж», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер не встановлений,

в с т а н о в и в :

Із протоколу про адміністративне правопорушення серія БД № 272255 від 10.07.2020 слідує, що 10.07.2020 о 02 год. 35 хв. в м. Гребінка по вул.Магістральній, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, що виражалось різким запахом алкоголю з роту, нечіткім мовленням, хиткою ходою. Від проходження освідування на факт вживання алкоголю відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України. Відповідальність за вказане правопорушення передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ч.ч.1,2 статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 278 КУпАП суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує таке питання, зокрема чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

При підготовці до розгляду зазначеної справи було встановлено, що остання не може бути призначена до розгляду і підлягає поверненню на доопрацювання для усунення недоліків.

У відповідності до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Так зі змісту протоколу слідує, що в ньому не конкретизовано місце проживання особи, яка притягується до відповідальності, що позбавляє можливості повідомити вказану особу про час, дату та місце розгляду справи.

Крім того, згідно п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015, при складанні протоколу зазначається, зокрема місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення (суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

За змістом п.7 Розділу ІІ вказаної Інструкції, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Процедура огляду на стан сп`яніння чітко визначена законом.

Зокрема «Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої Наказом МВС України 09.11.2015 № 1452/735, передбачає наступний порядок огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння - огляд на місці зупинки транспортного засобу з використанням технічних засобів в присутності двох свідків, а у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Форма огляду водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що проводиться на місці зупинки транспортного засобу з використанням технічних засобів, наведена в додатку 3 до цієї Інструкції.

З досліджених матеріалів справи не вбачається, що водію був запропонований огляд на місці зупинки транспортного засобу з використанням технічних засобів.

Крім того, у відповідності до ч.3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Таким чином, відповідно до статті 266 Кодексу огляд на стан алкогольного сп`яніння чи наркотичного сп`яніння є заходом забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, який здійснюються в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України. Такий порядок був затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 та діє зі змінами та доповненнями також і зараз.

У відповідності до п. 6 вказаної Постанови КМУ, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я у відповідності до «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої Наказом МВС України 09.11.2015 № 1452/735, Зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за № 1413/27858.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Таким чином, законодавством передбачений порядок направлення водія на огляд, форма цього направлення. Належним і допустимим доказом відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння є направлення водія на огляд (Додаток 1 до Наказу МВС України 09.11.2015 № 1452/735В).

Наявність направлення є важливим документом, оскільки достовірно визначає місце час його видачі, тобто доказує час скоєння відмови від медичного огляду (в разі такої), що підлягає доказуванню, і є складовою змісту протоколу визначеною ст. 256 КУпАП.

З досліджених матеріалів справи не вбачається, що водію був виданий акт направлення на огляд в заклади медичної охорони.

Крім того, обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.

Надані матеріали свідчать, що зазначені у протоколі ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з роту, нечітке мовлення, хитка хода, не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, пояснення свідків взагалі не містять відомості про наявність у водія ознак алкогольного сп`яніння.

Обставини складання протоколу, можливо підтвердити або спростувати записом боді-камер поліцейських, однак цей запис до протоколу не долучений.

Так, відповідно ч. 2 ст. 251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Перекладення такого обов`язку на суд не передбачено.

Крім того, пунктом 4 розділу 7 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України № 1392 від 07.11.2015 встановлено, що поліцейський, який подає матеріали до розгляду, готує довідку про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, отримання (неотримання) особою за місцем її проживання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а за матеріалами про адміністративні правопорушення, передбачені частинами другою та третьою статті 130КУпАП - довідку про належність транспортного засобу.

Вивчивши матеріали справи встановлено, що при направленні адміністративного матеріалу не було долучено до матеріалів копію водійського посвідчення на ім`я водія, а також довідки про наявність чи відсутність повторності вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, слід прийти до висновку, що надані до суду матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП містять суттєві суперечності та неточності, що можуть свідчити про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог вказаних Інструкцій з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції та КУпАП. Це в свою чергу унеможливлює подальший розгляд справи в суді з предмету з`ясування належності і допустимості доказів по справі.

Зазначені вище недоліки не дають можливості суду встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність правопорушника та інші обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

У рішенні ЄСПЛ від 20 вересня 2016 у справі «Карелін проти Росії», зазначено, що збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.

За змістом ст.ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст.ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

Відповідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України №13 від 25.05.1998 року «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов`язані з корупцією» у випадках складення протоколу не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП суддя зобов`язаний своєю постановою повернути протокол відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

У п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 13 від 25.05.1998 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що визнати правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону, що має суттєве значення для вирішення справи. За наслідками таких встановлених недоліків у суду немає можливості повно, всебічно та об`єктивно розглянути дану справу та прийняти по справі законне й обґрунтоване судове рішення, у зв`язку з чим справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає поверненню до Гребінківського ВП ГУ НП в Полтавській області на доопрацювання, в ході якого необхідно усунути зазначені вище недоліки у відповідності до вимог чинного законодавства.

На підставі наведеного, керуючись ч. 1 ст. 130, 245, 256, 266, 278 КУпАП суддя,

постановив:

Справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - повернути на доопрацювання до Гребінківського ВП ГУ НП в Полтавській області для усунення вищевказаних недоліків та перевірки обставин, зазначених у постанові.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя М. О. Вітківський