Справа № 583/2659/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 серпня 2020 року суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Ільченко В.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , що працює вантажником на ринку, мешкає в АДРЕСА_1

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

22.07.2020 до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , згідно якого останній 16.07.2020 о 15.45 год. в м. Охтирка по вул. Мішечкіна, АДРЕСА_2 знаходився без документів, які посвідчують особу, та захисної медичної маски, чим порушив вимоги постанови КМУ № 392 від 20.05.2020, тобто скоїв правопорушення, передбачене ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, суд вжив усіх заходів щодо виклику особи. Відповідно до положень ст. 268 КУпАП присутність особи при розгляді даної справи не є обов`язковою. Будучи обізнаним, що стосовно нього мається такий протокол, будь-яких заяв до суду не надав, а тому суд вважає за можливе розгляд справи провести у відсутність особи, його право при цьому не порушується.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, доходжу до такого висновку.

Так при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Так за ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Постанова судді згідно зі ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

В розумінні ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до загального визначення адміністративного правопорушення у ст. 9 КУпАП, обов`язковою ознакою складу правопорушення, у тому числі передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, є вчинення особою певної дії або її бездіяльність, які згідно зі ст. 256 КУпАП мають бути конкретно визначені у протоколі.

Статтею 44-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

В той же час вказана норма закону є бланкетною (вид норм права з точки зору рівня визначеності їх змісту. Диспозиції бланкетних норм не встановлюють певних правил поведінки, а передбачають існування інших норм, розміщених навіть в інших нормативних актах, у яких сформульовані конкретні правила поведінки), а тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила та яких така особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи, завдяки чому орган, який розглядає матеріали справи про адміністративне правопорушення може встановити конкретні дії/бездіяльність допущені особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №322722 від 16.07.2020 щодо ОСОБА_1 зазначено про порушення ним вимог постанови КМУ № 392 від 20.05.2020.

Разом з тим, не зазначено які саме норми вказаної постанови порушив ОСОБА_1 .

В той же час, суд позбавлений повноважень на редагування фабули, визначеної в протоколі про адміністративне правопорушення та перебирання на себе функції обвинувача в порушення принципу безсторонності.

За таких обставин, неможливо дійти беззаперечного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Виходячи з загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), приходжу до висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 44-3 КУпАП, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 23, 44-3, 247, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу і події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області В.М. Ільченко