Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/242/20 Головуючий у суді І-ї інстанції Юхименко Н. В.
Категорія - 124 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Широкоряд Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2020 року м. Кропивницький

Суддя Кропивницького Апеляційного Суду Широкоряд Р.В., за участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його адвоката Перемот О.Г., потерпілого ОСОБА_2 , та його представника-адвоката Москаленка В.Г., переглянувшиматеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.06.2020, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає: АДРЕСА_1 , пенсіонер,

визнано винуватим за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а провадження у справі закрити у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

ВСТАНОВИВ:

Постановою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.06.2020, ОСОБА_1 , 12.12.2019 о 09.50 год., керуючи транспортним засобом марки «Renault Kangoo» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 по автодорозі Н-01 5 км., при зміні напрямку руху не впевнився у безпечності та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «KIA-Sorento» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався в зустрічному напрямку. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху, внаслідок чого зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Не погоджуючись з вказаною постановою місцевого суду, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення,через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апелянт зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджували б, що він перед зміною напрямку руху не переконався в безпеці свого маневру та зробив перешкоду іншим учасникам дорожнього руху.

Так, ОСОБА_1 вказує, що майже завершив маневр розвороту, при цьому переконався у безпеці та відсутності перешкод іншим учасникам руху, розрахував візуально відстань автомобіля, який рухався назустріч приблизно у 500 метрів, проте, на його думку, автомобіль «KIA-Sorento» під керуванням ОСОБА_2 значно перевищив швидкість руху у зв`язку з чим порушив вимоги п.п.2.3 (б) ПДР та врізався в правий бік його автомобіля.

Також скаржник звертає увагу на схему ДТП, яка не містить слідів гальмування автомобіля ОСОБА_2 ,а також ознак зменшення швидкості. Зазначає, що ОСОБА_2 міг об`їхати його автомобіль по лівій стороні, без перешкод .

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 свою апеляційну скаргу підтримав, підтвердив викладені у ній доводи, просив апеляцію задовольнити.

У свої поясненнях зазначив, що не вважає себе винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, адже автомобіль, яким керував ОСОБА_2 , рухався з перевищенням швидкості у зв`язку з чим відбулося зіткнення автомобілів, зокрема автомобіль ОСОБА_2 здійснив удар в автомобіль ОСОБА_1 у правий передній бік автомобіля.

Потерпілий - ОСОБА_2 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вказував, що постанова суду першої інстанції правильна та законна, просив залишити її без змін.

У своїх поясненнях зазначив, що він 12.12.2019 близько 09.50 рухався на своєму автомобілі у напрямку м.Олександрії, приблизно на відстані 300 метрів побавив автомобіль марки «Renault Kangoo», який несподівано виїхав на його зустрічну полосу та почав здійснювати розворот свого автомобіля, у зв`язки з цим ОСОБА_2 почав пригальмовувати, щоб мінімізувати удар і не перевернутися в кювет, проте попередити зіткнення у нього не було можливості внаслідок чого трапився удар та його автомобіль вилетів у кювет, а автомобіль ОСОБА_1 розвернувся на асфальті.

Заслухавши пояснення сторін, думку адвоката Перемот О.Г. та представника потерпілого Москаленка В.Г., вивчивши матеріали справи, зваживши та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу

(ст. 251 КУпАП).

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, враховуючи вищенаведене та матеріали справи апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали адміністративної справи складені у відповідності до вимог закону, та в яких наявні належні та допустимі докази на підтвердження винуватості водія ОСОБА_1 , з чим також погодився суд першої інстанції, та дійшов до вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 викладені в апеляційній скарзі з приводу того що він не є винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, суд неправильно встановив дійсні фактичні обставини справи, повністю спростовуються зібраними по справі доказами, які є належними і допустимими, узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні суду першої інстанції та досліджені в суді апеляційної інстанції.

При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу, що схему дорожньо-транспортної пригоди співробітниками поліції складалася за участю ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_2 , яку вони власноручно підписали. В схемі зазначені розташування автомобілів після ДТП, та отримані ними механічні пошкодження, які прямо вказують на вину ОСОБА_3 , зокрема в переліку видимих пошкоджень автомобіля «Renault Kangoo» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , зазначено - праве колесо, передній бампер, радіатор, фари спереду, праве крило, решітка радіатора. Будь-яких заперечень щодо складання схеми та зазначеного в ній ОСОБА_3 не надав.

Отже, на переконання апеляційного суду вина ОСОБА_1 підтверджується механізмом та локалізацією здійснених в результаті дорожньо-транспортної пригоди, механічних пошкоджень на автомобілях.

Тому, в даному випадку водій транспортного засобу ОСОБА_1 повинен був виконати вимоги п. 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху, відповідно до яких водій транспортного засобу, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а також водій виконуючи поворот ліворуч або розворот поза перехрестям повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам.

Доводи ОСОБА_1 , та його представника з приводу перевищення водієм іншого транспортного засобу швидкості руху, та невжиття заходів для уникнення ДТП, є лише припущенням та не підтверджуються будь якими доказами.

За таких, вищенаведених обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що районний суд, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов до вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому підстави для скасування постанови суду відсутні.

На підставі викладеного, апеляційна скарга особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 задоволенню не підлягає а постановуЗнам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.06.2020, стосовно ОСОБА_1 слід залишити без зміни.

Керуючись ст.,294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

ПостановуЗнам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.06.2020 стосовно ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

Апеляційного Суду Р.В.Широкоряд