Справа № 461/6971/19 Головуючий у 1 інстанції: Фролова Л.Д.
Провадження № 33/811/1303/19 Доповідач: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 13 листопада 2019 року, -

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 384,20 грн. судового збору.

Згідно постанови судді, 09 вересня 2019 року, о 02 год. 23 хв. у м. Львові по вул. Куліша, 36, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «RENAULT LOGAN», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «DRAGER», MOBILE PRINIER ALCOTEST 6820, тест № 875 у присутності двох свідків, результат - позитивна проба 1,31 проміле, чим порушив п.2.9 (а) «Правил дорожнього руху».

В апеляційній скарзі правопорушник ОСОБА_1 покликається на те, що оскаржувана постанова є необґрунтованою, не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, а також прийнята із значними порушеннями процесуальних норм, зокрема, судовий розгляд в суді першої інстанції було проведено без участі особи, яка притягується до відповідальності, що завадило йому - ОСОБА_1 реалізувати процесуальні права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази про отримання повідомлення-повістки в суд на визначену дату розгляду.

Звертає увагу на те, що характер його роботи пов`язаний з відрядженнями за межі області, що вимагає завчасного попередження про час та місце розгляду справи.

Наголошує, що при складенні адміністративного протоколу, працівниками патрульної поліції були допущені суттєві помилки, в тому числі і умисні дії, направлені на фальсифікацію реальних обставин події.

Акцентує, що в протоколі він власноруч написав, що з порушенням не згоден.

Покликається на те, що у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння і в судовому рішенні також відсутнє покликання на даний доказ, що на його думку, свідчить про те, що поліцейський, у встановленому законом порядку, не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

Зазначає, що не було встановлено факту його відмови від проходження медичного обстеження.

Вважає висновок суду про допустимість та достовірність доказів наведених в постанові необ`єктивним, а обране адміністративне стягнення - необґрунтованим.

Звертає увагу на те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, службовими особами патрульної поліції було повідомлено про направлення такого протоколу для судового розгляду по місцю його проживання - АДРЕСА_1 (територіальна юрисдикція Сихівського районного суду м. Львова), а правопорушення, на думку співробітників патрульної поліції, було вчинено в районі вул. Під дубом (територіальна приналежність до юрисдикції Шевченківського районного суду міста Львова). Разом з тим, в подальшому, він відшукав місце розгляду справи і ознайомився з постановою Галицького районного суду м. Львова.

Вважає поважними причини пропуску строку подання апеляційної скарги на постанову від 13 листопада 2019 року, оскільки він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а прийнята постанова не була направлена у визначений законом термін.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Галицького району суду м. Львова від 13 листопада 2019 року, скасувати таку та закрити провадження в справі за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що ОСОБА_1 слід поновити строк апеляційного оскарження постанови судді місцевого суду, та приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Справа призначалась до розгляду в апеляційному суді на 13, 24 січня 2020 року, про що належним чином було повідомлено правопорушника ОСОБА_1 , однак останній жодного разу в судові засідання не з`явився, а повістки повернулися до суду з відміткою поштового відділення про закінчення терміну зберігання.

Так, особи, які беруть участь у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження.

Відтак, поведінку правопорушника ОСОБА_1 суд розцінює як зловживання передбаченими законодавством правами, оскільки така перешкоджає суду своєчасного розглянути справу про адміністративне правопорушення, а тому апеляційний суд вважає можливим розгляд апеляційної скарги проводити за відсутності учасника судового провадження.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Крім цього, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, дотримавшись вищезазначених вимог закону, об`єктивно з`ясував та дослідив всі обставини справи і докази у ній.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи №461/6971/19, а саме: протоколом серії ОБ №143451 про адміністративне правопорушення від 09 вересня 2019 року (а.с.2); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 (а.с.4), ОСОБА_3 (а.с.5), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а саме «DRAGER Alcotest» 6820, ARJL-0257, тест № 875, за результатами якого, вміст алкоголю в організмі ОСОБА_1 становить 1,31 ‰, з чим останній погодився, засвідчивши це своїм підписом у відповідній графі (а.с.6).

Вищенаведеним доказам суддя районного суду дала належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд. Підстави, які б давали можливість суду апеляційної інстанції вважати їх сумнівними та неправдивими, відсутні.

Дії працівників поліції відносно ОСОБА_1 під час складення протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на вимогах закону, зокрема на приписах «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і ст. 266 КУпАП.

Окрім цього, згідно ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Так, районний суд, прийнявши рішення по справі 13 листопада 2019 року за відсутності правопорушника ОСОБА_1 , навів обґрунтовані мотиви щодо проведення розгляду справи без участі останнього, а тому покликання правопорушника в апеляційній скарзі на розгляд справи за його відсутності, як на порушення прав, апеляційний суд вважає безпідставними.

Доводи апелянта про те, що у матеріалах справи відсутнє направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки таке оформлюється у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння, разом з тим, ОСОБА_1 ставилось у вину, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, тобто порушення вимог п.2.9а «Правил дорожнього руху».

Безпідставними, на думку апеляційного суду, є покликання правопорушника ОСОБА_1 про те, що поліцейські повідомили його про направлення протоколу про адміністративне правопорушення для розгляду до Сихівського районного суду м. Львова, тобто до суду за місцем його проживання, оскільки, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, в такому зазначено, що розгляд адміністративної справи відбудеться у Галицькому районному суді м. Львова, що своїм підписом засвідчив правопорушник.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що суддя районного суду підставно притягнула ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, обравши стягнення в межах санкції статті і не вбачає підстав для скасування постанови і закриття провадження в справі.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

поновити правопорушнику ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Галицького районного суду м. Львова від 13 листопада 2019 року.

Апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 13 листопада 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік - без зміни.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати

з розгляду кримінальних справ

Львівського апеляційного суду Галапац І.І.