Справа № 310/211/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 січня 2020 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі судді Богомолової Л.В.

при секретарі Рибалка Н.М.

за участю потерпілої ОСОБА_1

за участю притягнутого Шаповалова Е ОСОБА_2 .

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, ПП « ОСОБА_4 », мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2019 року на адресу Бердянського міськрайонного суду надійшов адміністративний матеріал, згідно якого, 30 грудня 2019 року приблизно о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_5 знаходячись за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно дружини ОСОБА_1 домашнє насильство фізичного, психологічного та економічного характеру, а саме вдарив по голові, ображав нецензурною лайкою та вигнав з домоволодіння на вулицю.

В судовому засіданні притягнутий ОСОБА_5 свою провину не визнав, пояснивши, що насильство відбувалося з боку його дружини, яка спричинила йому тілесне ушкодження.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що 30 грудня 2019 року у неї дійсно виник конфлікт з її чоловіком, під час якого ОСОБА_5 ображав її нецензурною лайкою, побив її та вигнав з дому. Стверджує, що графин в свого чоловіка ОСОБА_5 вона не кидала, а він сам зачепив його рукою на полці, коли проходив мимо, звідки у останнього і були тілесні ушкодження. Повідомила, що за адресою АДРЕСА_1 вона не прописана, дітей від шлюбу не мають.

Допитана в якості свідка ОСОБА_6 пояснила, що 30 грудня 2019 року вона разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_1 у останніх вдома випивали впродовж дня. До самого вечора ніяких конфліктів в її присутності не було і вона не помітила нічого, що могло би привести до конфлікту. Зауважила, що коли вона запропонувала ОСОБА_5 спуститися на перший поверх та коли вони підійшли до сходів вона почула якийсь шум, коли обернулася, то побачила, що у ОСОБА_5 тече кров з голови, він впав, на підлозі валяються скляні уламки від графину. Стверджує, що позаду них йшла тільки ОСОБА_1 та крім неї розбити графин на голові ОСОБА_5 , ніхто не міг, крім ОСОБА_1 , оскільки більше нікого не було. Вона швидко побігла за серветками, щоб зупинити кров. Потім прибіг охоронець, який допоміг покласти ОСОБА_5 на диван та якого о вони попросили з`їздити в аптеку за ліками, аби зупинити кров. Після цього ОСОБА_1 підходила до лежачого на дивані ОСОБА_7 , чіплялася до останнього, він її відштовхував від себе, однак остання не заспокоювалася, кричала різні речі на адресу ОСОБА_5 та продовжувала до нього чіплятися. Після того як надали допомогу ОСОБА_5 вона поїхала додому, що відбувалося далі вона не знає.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_8 пояснив, що 31 грудня 2019 року приблизно о 00 годин 20 хвилин до нього в калитку подзвонила ОСОБА_1 та попросила допомогти потрапити назад додому, так як ОСОБА_5 вигнав її з дому та не пускає. Він взяв драбину, аби вона змогла перелізти через паркан, але в останню мить вона передумала лізти. ОСОБА_1 попросила у нього грошей на таксі, аби поїхати додому до мами. Він дав їй 100 гривень та вона поїхала. Підтверджує, що від останньої він чув сильний запах алкоголю, остання була збудженою, висловлювала різні речі на адресу ОСОБА_5 .

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_9 пояснив, що він працює охоронцем на території домоволодіння ОСОБА_5 . Стверджує, що 30 грудня 2019 року приблизно о 22 годині до нього подзвонила дочка ОСОБА_1 ОСОБА_10 та попросила допомоги. Зайшовши в дім він побачив ОСОБА_5 лежачим на полу, з його голови йшла кров, руки також були у крові. Зауважив, що допоміг перенести ОСОБА_5 до дивану та пішов в аптеку купити перекис водню, бинти та спирт. Коли повернувся, ОСОБА_5 лежав на дивані, а ОСОБА_1 намагалася спровокувати ОСОБА_5 на конфлікт. Пізніше коли ОСОБА_5 виводив ОСОБА_1 за територію домоволодіння, ОСОБА_1 гучно висловлювалась нецензурною лайкою. Пізніше поїхала на таксі.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, допитавши ОСОБА_1 , допитавши свідків та дослідивши матеріали справи про адміністративне порушення, оцінивши докази по справі відповідно до ст. 252 КУпАП, суд приходить до висновку, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5 підлягає закриттю на підставі ст.247 п.1 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП з наступних підстав:

Відповідно до ст.280 КУпАП, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами тощо.

Суд першої інстанції при розгляду справи зазначених вимог закону дотримався не в повному обсязі.

Так, ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачає адміністративне правопорушення, яке полягає у вчинені домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

З адміністративного протоколу від 05.01.2020 року серії ГР №289169 вбачається, що 30.12.2019 року біля 21.00 години, ОСОБА_5 знаходячись за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно дружини ОСОБА_1 домашнє насильство фізичного, психологічного та економічного характеру, а саме вдарив по голові, ображав нецензурною лайкою та вигнав з домоволодіння на вулицю.

ОСОБА_1 пояснила суду, що відносно тілесних ушкоджень до лікарні вона не зверталася, підтвердити їх спричинення не може.

Допитана судом в якості свідка ОСОБА_6 пояснила, що в цей час вона знаходилася у будинку Шаповалових і в її присутності саме ОСОБА_1 нанесла удар графином по голові ОСОБА_5 , від чого останній впав та з голови пішла кров.

Беручи до уваги положення ч.1 ст.173-2 КУпАП та аналізуючи вказаний протокол про адміністративне правопорушення, суд приходить висновку, що інкриміноване ОСОБА_5 за ч.1 ст.173-2 КУпАП правопорушення, зазначене в протоколі в частині психологічного та економічного характеру, є неконкретизованим, оскільки не вбачається, в яких саме діях ОСОБА_5 виразилось домашнє насильство по відношенню до ОСОБА_1 психологічного та економічного характеру.

При цьому, допитані судом свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 пояснили, що 30.12.2019 року саме з боку ОСОБА_1 було вчинено насильство по відношенню до ОСОБА_5 .

Суд вважає, що твердження ОСОБА_1 що ОСОБА_5 безпідставно вигнав її з дому на вулицю, що є насильством по відношенню до неї, суд оцінює критично, оскільки судом встановлено, що саме ОСОБА_1 спричинила тілесне ушкодження ОСОБА_5 , розбила графин на голові останнього, від чого притягнутий впав, пішла кров, у зв`язку з чим йому допомагали свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , при цьому ОСОБА_6 стверджувала, що вони всі втрьох знаходилися в стані сп`яніння і саме ОСОБА_1 чіплялася до ОСОБА_5 , підходила до нього, останній її відштовхував від себе, висловлювала відносно ОСОБА_5 різні негативні речі, тому виведення ОСОБА_1 з дому з метою зупинення конфлікту з боку останньої, не є насильством.

Аналізуючи наявні матеріали справи та допитавши свідків, суд приходить до висновку про те, що вони не містять доказів вчинення 30.12.2019 року саме ОСОБА_5 у відношенні ОСОБА_1 домашнього насильства.

Таким чином наявні в матеріалах справи докази та пояснення допитаних свідків не підтверджують в діях ОСОБА_5 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного суд вважає за необхідне провадження у даній справі закрити із підстав, передбачених п.1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247 п.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_3 за ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Бердянський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л. В. Богомолова