Єдиний унікальний номер 219/3518/20
Номер провадження 33/804/300/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2020р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Залізняк Р.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області апеляційну скаргу захисника Романенка О.В. (далі - захисника), який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 27.04.2020р., якою

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не працює, зареєстрований в АДРЕСА_1 , мешкає в АДРЕСА_2

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік ,

за участю захисника Романенка О.В.

в с т а н о в и л а :

Постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області 27.04.2020р. ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Постанову суду оскаржено захисником, який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , проте апеляційна скарга була подана за межами строку апеляційного оскарження, у зв`язку з чим захисником було заявлено клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження. В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження рішення суду захисник зазначив, що розписка ОСОБА_1 про отримання копії оскаржуваної постанови не відповідає дійсності, 27.04.2020р. він не отримував копію оскаржуваної постанови, а матеріали справи не містять доказів про направлення її копії за адресою проживання ОСОБА_1 ..

Заслухавши доводи захисника, який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та також особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , які підтримали клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, прохали строк апеляційного оскарження поновити, дослідивши клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про поновлення строку апеляційного оскарження за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до розписки про отримання копії оскаржуваної постанови від 27.04.2020р. особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 отримав копію оскаржуваної постанови 27.04.2020р., проте в клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження він наголошує, що у вказаний день копію постанови Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 27.04.2020р., він не отримував, вказану розписку просто підписав.

Відповідно до службової записки помічника судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 07.05.2020р. проект повного тексту оскаржуваної постанови був виготовлений нею 28.04.2020р. в кінці робочого дня, проте у зв`язку із перебуванням судді у нарадчій кімнаті текст рішення не було перевірено та не підписано суддею, що суперечить факту отримання особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 )копії оскаржуваного рішення саме 27.04.2020р., що підтверджується його особистою розпискою.

Судом апеляційної інстанції також встановлено, що ОСОБА_1 27.04.2020р. приймав участь у розгляді судом першої інстанції справи про адміністративне правопорушення щодо нього, що підтверджується журналом прийому громадян Артемівського міськрайонного суду Донецької області за 27.04.2020р. (а.с. 129-130), пам`яткою від 27.04.2020р. про роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст. 268 КУпАП із зазначенням ним особисто відповідної дати, свого прізвища, ім`я та по-батькові, особистого підпису та зазначення особистого ідентифікаційного коду, (а.с. 10), постановою Артемівського міськрайоного суду Донецької області від 27.04.2020р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 12), письмовою розпискою ОСОБА_1 про отримання ним копії постанови Артемівського міськрайоного суду Донецької області від 27.04.2020р. із зазначенням ним особисто дати отримання та свого особистого підпису (а.с. 13), відповіддю судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_5 про розгляд справи щодо ОСОБА_1 з його участю 27.04.2020р.

Також судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржувана постанова суду першої інстанції була відправлена до ЄДРСР 08.05.2020р., оскільки суддя ОСОБА_5 з 28.04.2020р. з 15:52год. по 08.05.2020р. до 12:00год. знаходилась у нарадчій кімнаті за кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 187, ч.2 ст. 289 КК України, що підтверджується довідкою секретаря судового засідання Артемівського міськрайонного суду Донецької області Захарчук М.В., яка знаходиться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення (а.с. 11)

15.05.2020р. до Артемівського міськрайонного суду Донецької області звернувся захисник Романенко О.В. із заявою про ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 28-30), 19.05.2020р. він же звернувся до суду із заявою про видачу копії постанови суду від 27.04.2020р.

23.05.2020р. захисником Романенком О.В. була подана апеляційна скарга на зазначену постанову із клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження цієї постанови з наведенням причин пропуску строку.

Враховуючи той факт, що копія постанови фактично не була отримана ОСОБА_1 27.04.2020р. оскільки проект зазначеної постанови був фактично виготовлений 28.04.2020р., постанова була надіслана до ЄДРСР 08.05.2020р., копія постанови не надсилалась ОСОБА_1 , та з метою дотримання права ОСОБА_1 на доступ до правосуддя, а також з метою дотримання його права на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про поновлення строку апеляційного оскарження зазначеної постанови, оскільки вважає причини пропуску строку апеляційного оскарження постанови поважними.

В апеляційній скарзі захисник Романенко О.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 :

- вважає, що у оскаржуваній постанову має місце невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права, у зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю за відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення;

- вказує, що згідно пояснень ОСОБА_1 27.04.2020р. о 08.00год. він був викликаний до Артемівського міськрайонного суду Донецької області до судді ОСОБА_5, помічником ОСОБА_4 йому було надані папери, які він підписав та його запросили до кабінету судді, яка задала йому питання стосовно його анкетних даних, а він особисто висловився про необхідність надання часу для залучення захисника; коли він виходив з кабінету, до нього звернулася помічник судді ОСОБА_4 та запропонувала надати їй неправомірну вигоду у сумі 11 000грн. за здійснення впливу на суддю для прийняття рішення на користь ОСОБА_1 , про що 28.04.2020р. ОСОБА_1 повідомив правоохоронні органи, шляхом написання заяви про вчинення щодо нього протиправних дій;

- зазначає, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 міститься службова записка помічника судді ОСОБА_4 на ім`я судді ОСОБА_5 від 07.05.2020р. відповідно до якої помічник судді доповідає що нею «28.04.2020р. в кінці робочого дня, було виготовлено проект повного тексту по справі щодо ОСОБА_1 , оскільки 28.04.2020р. Ви вийшли до нарадчої кімнати, як член колегії суддів по справі за кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 187 КК України, ч. 2 ст. 289 КК України, то наразі Вами не було перевірено вищевказаний проект постанови та підписано», проте постанова датована 27.04.2020р., відповідно до якої ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення розглянуто всупереч положенням ст. 268 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 був безпідставно позбавлений права на правову допомогу, права давати пояснення, давати показання, заявляти клопотання, його заява про відкладення судового розгляду у зв`язку з необхідністю залучення захисника не була задоволена, суддею була винесена постанова від 27.04.2020р., у зв`язку з чим він був позбавлений можливості реалізувати свої права у суді;

- наголошує, що суд при визнанні винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, послався на докази, яким дав невірну правову оцінку, оскільки протокол про адміністративне правопорушення не може бути доказом винуватості, оскільки лише констатує порушення водієм відповідних пунктів ПДР України, суд не дослідив всіх доказів у справі про адміністративне правопорушення, не допитав свідків, не дослідив відеозапис, наданий працівниками поліції, що є порушенням вимог ст. 268 КУпАП;

- зазначає, що розписка особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про отримання 27.04.2020р. ним особисто копії оскаржуваної постанови від 27.04.2020р. не відповідає дійсності, оскільки відповідно до службової записки помічника судді нею тільки 28.04.2020р. в кінці робочого дня було виготовлено проект повного тексту оскаржуваної постанови, та суддя не могла винести та оголосити постанову 27.04.2020р., оскільки перебувала у нарадчій кімнаті по іншому кримінальному провадженню;

- вказує, що відповідно до відомостей ЄДРСР постанова у справі про адміністративне правопорушення була виготовлена та надіслана до ЄДРСР 08.05.2020р., зареєстрована 10.05.2020р. та оприлюднена 12.05.2020р. та вважає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення тривав з 27.04.2020р. по 08.05.2020р.;

- вважає, що суд припустився упередженого ставлення при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , оскільки у постанові суду зазначено що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння, проте у протоколі посилання на таку обставину, як явне, відсутнє, у постанові суду зазначено, що ОСОБА_1 категорично відмовився від проходження від огляду, проте у протоколі зазначено що водій відмовився в присутності двох свідків;

- вважає, що у зв`язку з повідомленням помічника судді ОСОБА_4 про підозру за ч. 1 ст. 369-2 КК України, вона повинна була усунута від виготовлення проекту постанови щодо ОСОБА_1 ;

- зазначає, що за наявності підстав у працівника поліції вважати, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння, він відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП повинен був відсторонити ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, проте відсутність таких дій з боку працівника поліції викликає сумнів у наявності у ОСОБА_1 стану наркотичного сп`яніння; ОСОБА_1 не відмовлявся від продуття алкотестеру, а відмовився тільки від поїздки до лікувального закладу у зв`язку з браком часу;

- прохає скасувати оскаржувану постанову, прийняти нову постанову, якою звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши доводи апеляційної скарги захисника та особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , які підтримали подану апеляційну скаргу, прохали її задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги захисника за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП щодо нього.

27.04.2020р. о 08:45год. ОСОБА_1 прибув до Артемівського міськрайонного суду Донецької області, зареєструвався в журналі прийому громадян Артемівського міськрайонного суду Донецької області за 27.04.2020р. (а.с. 129-130), після чого був ознайомлений з процесуальними правами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності відповідно до ст. 268 КУпАП, при цьому отримав відповідну пам`ятку від 27.04.2020р. із зазначенням у ній ОСОБА_1 особисто відповідної дати, свого прізвища, ім`я та по-батькові, особистого підпису та зазначення особистого ідентифікаційного коду, (а.с. 10), після чого прийняв особисту участь у розгляді судом протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо нього з прийняттям відповідної постанови від 27.04.2020р. щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення відповідного адміністративного стягнення (а.с. 12).

Після оголошення судового рішення ОСОБА_1 написав письмову розписку про отримання ним копії зазначеної постанови Артемівського міськрайоного суду Донецької області від 27.04.2020р. із зазначенням ним особисто дати отримання та свого особистого підпису (а.с. 13).

Суд апеляційної інстанції дійшов такого висновку, виходячи з того, що главами 22, 23, 24 діючого КУпАП хоч й регламентовані питання розгляду справи про адміністративні правопорушення, питання винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення, а також оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, проте вони не містять чітко визначеного проведення судового процесу при розгляді зазначених справ, як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції, що є суттєвою прогалиною в законодавстві України про адміністративне правопорушення.

Так, при розгляді справи про адміністративне правопорушення не передбачено взагалі будь-яке фіксування судового засідання (журнал судового засідання, аудіо-, відео фіксація тощо), тому на законодавчому рівні відсутні вимоги будь якого фіксування судового засідання у цих справах.

Тому суд апеляційної інстанції вважає встановленим факт участі ОСОБА_1 в судовому засіданні при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 щодо нього, оскільки це підтверджується наведеними вище судом апеляційної інстанції доказами, які ніким не спростовані. Твердження ОСОБА_1 , що він прохав відкласти розгляд справи для залучення захисника для захисту його інтересів у цій справі, та його особистої відсутності при прийнятті остаточного рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення адміністративного стягнення, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки вони нічим не підтвердженні, та спростовуються ордером серії ДН № 120656 від 15.05.2020р. про укладення договору про надання правової допомоги адвокатом Романенком О.В., заявами захисника Романенка О.В. від 15.05.2020р та від 19.05.2020р. про ознайомлення з матеріалами справи та про видачу копії оскаржуваної постанови відповідно, які в свою чергу підтверджують факт звернення ОСОБА_1 за правовою допомогою до захисника тільки 15.05.2020р.. Також в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які документи, які б підтверджували факт відкладення справи за клопотанням ОСОБА_1 .

Так судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що 07.04.2020р. о 09-05 год. він по пров. 2-му Переїзному, біля буд. 1 в м. Бахмут Донецької області керував транспортним засобом автомобілем ЗАЗ 11022 державний реєстраційного номер НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (порушена мова, порушена координація рухів, зіниці очей не реагують на світло). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі ухилився шляхом категоричної відмови в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, скоїв правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КупАП.

В обґрунтування вказаного висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 096324 від 07.04.2020р. складений щодо ОСОБА_1 , його особисті пояснення в протоколі про відмову їхати до медичного закладу, засвідчені його особистим підписом, письмові пояснення свідків, долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення відеозапис.

Проте суд апеляційної інстанції не може погодитись з таким висновками суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, які викладені в оскаржуваній постанові, за таких підстав.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 096324 від 07.04.2020р. порушення вимог п. 2.5 ПДР ОСОБА_1 викладені наступним чином: «07.04.2020р. о 09-05 год. в м. Бахмут по пров. 2-му Переїзному, біля буд. 1 в Донецької області водій ОСОБА_1 автомобілем ЗАЗ 11022 державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (порушена мова, порушена координація рухів, зіниці очей не реагують на світло). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КупАП»

Таким чином, на думку суд апеляційної інстанції, суд першої інстанції зазначивши в постанові про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння та ухилився шляхом категоричної відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, фактично вийшов за межі зафіксованих протоколом ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , та фактично збільшив обсяг зафіксованого цим документом правопорушення, що є неприпустимим.

Крім того, на думку суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції допустив спрощений підхід при розгляді справи про адміністративне правопорушення, всебічно, повно та безпосередньо не дослідив докази, які містяться у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , а саме безпосередньо не допитав у судовому засіданні численних свідків, формально пославшись, що їх пояснення підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні без наведення їх прізвища, ім`я та по-батькові, що є також неприпустимим.

Враховуючи наведене вище, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги захисника про те, що суд припустився упередженого ставлення при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , оскільки у постанові суду зазначено що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння, проте у протоколі посилання на таку обставину, як явне, відсутнє, у постанові суду зазначено, що ОСОБА_1 категорично відмовився від проходження від огляду, проте у протоколі зазначено що водій відмовився в присутності двох свідків, є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 096324 від 07.04.2020р. ОСОБА_1 07.04.2020р. о 09-05 год. в м. Бахмут по пров. 2-му Переїзному, біля буд. 1 в Донецької області водій ОСОБА_1 автомобілем ЗАЗ 11022 державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (порушена мова, порушена координація рухів, зіниці очей не реагують на світло). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП».

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції пояснив, що він не визнає свою винуватість у зазначеному адміністративному правопорушенні, наркотичні засоби не вживав, проходити медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння відмовився у зв`язку з тим, що у автомобілі плакала його онука.

Свідок ОСОБА_9 пояснила суду апеляційної інстанції, що вранці 07.04.2020р. вони з ОСОБА_1 , який є її чоловіком, їхали з м. Бахмут Донецької області до місця свого мешкання, їх зупинили працівники поліції та попрохали чоловіка надати документи на право керування транспортним засобом, при цьому поцікавилися станом здоров`я ОСОБА_1 , оскільки почервоніння його очей викликало у них сумнів щодо перебування ОСОБА_1 у тверезому стані. Після чого працівник поліції попрохав ОСОБА_1 вийти з автомобіля та підійти до автомобіля поліції, зміст розмови вона не чула. Розмова з працівниками поліції відбувалася близько 20хвилин. Після чого були зупинені два чоловіки, які були свідками події, працівники поліції щось сфотографували, після чого вони з чоловіком поїхали додому. В теперішній час ОСОБА_1 не вживає наркотичні засоби, раніше у 2017р. він притягався до кримінальної відповідальності за наркотичні засоби.

Свідок ОСОБА_10 пояснив суду апеляційної інстанції, що обставини, викладені у його письмових поясненнях, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення, він особисто підтверджує, а саме що 07.04.2020р. о 09 год. був запрошений працівниками поліції у якості свідка. Раніше з ОСОБА_1 він особисто знайомий не був. Вперше ОСОБА_1 побачив при складанні щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції. У його присутності водію транспортного засобу ЗАЗ 1122 ОСОБА_1 було запропоновано продути на місці зупинки газоаналізатор «Драгер» чи проїхати до медичної установи для огляду на стан наркотичного сп`яніння, на що водій ОСОБА_1 відмовився у його присутності та присутності іншого свідка. Після чого щодо ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення по ст. 130 КУпАП.

Свідок ОСОБА_11 підтвердив в суді апеляційної інстанції свої пояснення, які він письмово виклав в день складання протоколу щодо ОСОБА_1 , а саме підтвердив факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі.

Свідок ОСОБА_12 пояснив суду апеляційної інстанції, що він є поліцейським СРПП № 1 Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області, із ОСОБА_1 особисто раніше знайомий не був. В квітні 2020р. під час несення служби спільно з іншим працівником поліції ОСОБА_13 , ним особисто було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , та під час його особистого спілкування з ОСОБА_1 виникла підозра про його перебування у стані наркотичного сп`яніння. У зв`язку з чим на місце зупинки транспортного засобу були запрошені свідки та водію ОСОБА_1 було запропоновано у встановленому законом порядку пройти медичний огляд на підтвердження чи спростування його перебування у стані наркотичного сп`яніння. На його особисту пропозицію пройти медичний огляд ОСОБА_1 відмовився. ОСОБА_1 було попереджено, що у разі його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння щодо нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 проти складання протоколу про адміністративне правопорушення не заперечував. Причину зупинки транспортного засобу він особисто не пам`ятає, поняті були запрошені після того, як виникла підозра щодо перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, він особисто проводив відеофіксацію відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. ОСОБА_1 не був відсторонений він керування транспортним засобом, оскільки його було притягнуто до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, та фактичні дані, а саме медичний висновок, який би підтвердив, що ОСОБА_1 перебуває у стані сп`яніння, були відсутні. Причини своєї відмови від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не пояснював.

Свідок ОСОБА_13 пояснив в суді апеляційної інстанції він є поліцейським СРПП № 1 Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області, із ОСОБА_1 особисто раніше знайомий не був. В квітні 2020р. під час несення служби спільно з іншим працівником поліції ОСОБА_12 . ОСОБА_13 , ним було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , та під час спілкування з ним виникла підозра про його перебування у стані наркотичного сп`яніння. Водію ОСОБА_1 було запропоновано у встановленому законом порядку пройти медичний наркологічному диспансері м. Бахмут Донецької області на встановлення ступеню наркотичного сп`яніння. На його пропозицію ОСОБА_1 відмовився. Після відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на місце події було запрошено двох свідків, та у їх присутності було зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду, після чого було складено протокол про адміністративне правопорушення. Підозра перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння була викликана наявністю у нього деяких ознак такого стану. Причину зупинки транспортного засобу він особисто не пам`ятає, свідки були запрошені після того, як виникла підозра його перебування у стані наркотичного сп`яніння, відеофіксацію вів поліцейський ОСОБА_14 , проте не весь час спілкування, а тільки в частині відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Також судом апеляційної інстанції був досліджений відеозапис, долучений працівниками поліції до справи про адміністративне правопорушення, на якому зображено особу, яка представився як ОСОБА_1 , повідомив, що він особисто керував транспортним засобом ЗАЗ 11022 держномер НОМЕР_1 . На пропозицію працівника поліції пройти огляд у медичній установі, а саме наркологічному диспансері м. Бахмут Донецької області, для встановлення ступеню наркотичного сп`яніння відповідно до складеного працівником поліції, у присутності двох свідків ОСОБА_1 відмовився, при цьому причини, на підставі яких він відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 не назвав. Після відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП за таку відмову.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані були встановлені судом апеляційної інстанції в зазначеній справі, по-перше, протоколом про адміністративне правопорушення, по-друге, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , відеозаписом, який використаний при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Судом апеляційної інстанції відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП були всебічно, повно і об`єктивно та безпосередньо досліджені всі обставини справи їх сукупності, а також наведені на їх підтвердження докази, які були оцінені судом за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, даючи оцінку протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції зазначає, що зазначений документ складений відповідно до вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення ОСОБА_1 , а саме 07.04.2020р., складений у двох примірниках, один із яких під розписку був вручений особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , що підтверджується його особистим підписом у протоколі.

Зазначений протокол був складений відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП уповноваженою на те посадовою особою органів внутрішніх справ - поліцейським СРПП № 1 Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_13

Зазначений протокол відповідно до вимог ст. 256 КУпАП містить всі обов`язкові реквізити, а саме дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол - ОСОБА_13 ; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення п. 2.5 ПДР України; прізвища, адреси двох свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_10 ; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . До протоколу додані відеозапис, а також направлення водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння до медичного закладу, ксерокопія посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 , письмові пояснення свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , довідка від 08.04.2020р. про здачу ОСОБА_1 посвідчення водія.

Зазначений протокол підписаний особою, яка його склала - поліцейським ОСОБА_13 , і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , при цьому особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не робились зауваження щодо змісту протоколу.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , роз`яснені його права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України, що підтверджується його особистим підписом в протоколі.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Так відповідно до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 2.5 водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, виражається у трьох формах, однією з якої є відмова особи на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Таким чином для кваліфікації дій за ч.1 ст. 130 КУпАП у даному випадку необхідно встановити, що особа керувала транспортним засобом та відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що є порушенням п. 2.5 ПДР України.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Суб`єкт правопорушення - спеціальний (водії транспортних засобів та інші особи, що керували транспортними засобами тощо).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, містить у повному обсязі об`єктивну сторону зазначеного правопорушення, а саме що 07.04.2020р. о 09:30год. в м. Бахмут Донецької області пров. 2-й Переїзний, 1 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння (порушена мова, координація рухів, зіниці очей не реагують на світло) відмовився у присутності двох свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_10 від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи наведене вище, зазначений протокол є належним, допустимим, достовірним доказом, який підтверджує винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того зазначений протокол узгоджується з іншими доказами по справі, які безпосередньо були досліджені судом апеляційної інстанції та оцінені, як окремо, так і у сукупності, а саме з поясненнями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , відеозаписом, який використаний при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами, а саме направленням ОСОБА_1 на огляд для встановлення стану наркотичного сп`яніння до медичної установи, довідкою про здачу посвідчення водія.

З огляду на викладене вище, суд апеляційної інстанції після повного, всебічного та неупередженого судового розгляду, дійшов висновку про те, що сукупність доказів у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , які судом апеляційної інстанції досліджені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності доводять, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмовився у присутності двох свідків від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП..

Таким чином доводи апеляційної скарги захисника Романенка О.В., що у оскаржуваній постанові має місце невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права, у зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю за відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, є частково обґрунтованими в частині неправильного встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та не дослідження в судовому засіданні безпосередньо пояснень численних свідків. Що стосується доводів апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, то вони є надуманими, нічим не підтверджуються, та спростовуються наведеною вище сукупністю доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, які за клопотанням захисника були безпосередньо дослідженні судом апеляційної інстанції, та яким надана відповідна оцінка, після чого зроблений законний і обґрунтований висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги захисника, що згідно пояснень ОСОБА_1 27.04.2020р. о 08.00год. він був викликаний до Артемівського міськрайонного суду Донецької області до судді ОСОБА_5, помічником ОСОБА_4 йому було надані папери, які він підписав, та його запросили до кабінету судді, яка задала йому питання стосовно його анкетних даних, а він особисто висловився про необхідність надання часу для залучення захисника; коли він виходив з кабінету, до нього звернулася помічник судді ОСОБА_4 та запропонувала надати їй неправомірну вигоду у сумі 11 000грн. за здійснення впливу на суддю для прийняття рішення на користь ОСОБА_1 , про що 28.04.2020р. ОСОБА_1 повідомив правоохоронні органи, подавши заяву про вчинення щодо нього протиправних дій, є неспроможними та не підлягають задоволенню з таких підстав.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 під час розгляду апеляційної скарги захисника, до суду апеляційної інстанції з`явився один раз, надавши пояснення, які у повному обсязі наведені в цій постанові. Про дату, час та місце всіх інших судових засідань ОСОБА_1 був повідомлений належним чином, проте до суду апеляційної інстанції не з`являвся, про причини своєї неявки не повідомляв. Захисником було надано суду апеляційної інстанції письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких він виклав зазначені обставини, та за клопотанням захисника ці пояснення були оголошені в судовому засіданні та долучені до матеріалів справи. Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги зазначенні пояснення ОСОБА_1 оскільки вони не були предметом безпосереднього дослідження в судовому засіданні судом апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги захисника, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 міститься службова записка помічника судді ОСОБА_4 на ім`я судді ОСОБА_5 від 07.05.2020р. відповідно до якої помічник судді доповідає: «Що нею 28.04.2020р. в кінці робочого дня, було виготовлено проект повного тексту по справі щодо ОСОБА_1 .. Оскільки 28.04.2020р. Ви надійшли до нарадчої кімнати як член колегії суддів по справі за кримінальним провадженням 219/8877/15-к за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 187 КК України, ч. 2 ст. 289 КК України, то наразі Вами не було перевірено вищевказаний проект постанови та підписано, про що доповідаю Вам», проте постанова датована 27.04.2020р., відповідно до якої ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, також не є слушними за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 27.04.2020р. о 09:00год. суддею Артемівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_5 за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 було розглянуто справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП з прийняттям постанови про визнання його винуватим та накладення адміністративного стягнення, що підтверджується наведеними вище доказами. Службова записка помічника судді ОСОБА_4 на ім`я судді ОСОБА_5 від 07.05.2020р. про складення нею проекту судового рішення від 27.04.2020р. щодо ОСОБА_1 у строк 28.04.2020р. ніяким чином не спростовує факт проведення судового засідання суддею ОСОБА_5 за участю ОСОБА_1 . Виготовлення помічником судді проекту судового рішення прямо передбачено посадовою інструкцією помічника судді. У зв`язку з перебуванням судді ОСОБА_5 у нарадчій кімнаті з другої половини дня 28.04.2020р. перевірити проект постанови щодо ОСОБА_1 та додати його до системи Д-3 для відправки до ЄДРСР у строк не пізніше наступного дня від дати проголошення рішення судом не виявилося можливим.

Крім того, якщо виготовлення повного тексту рішення вимагає значного часу, суд має право обмежитись оголошенням його резолютивної частини, що передбачено ч. 2 ст. 376 КПК України, та за аналогією права це не забороняє діючий КУпАП, оскільки законодавець хоч і наголосив у ст. 285 КУпАП про негайне оголошення постанови після закінчення розгляду справи, проте зазначив, що ця постанова протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено, передбачивши тим сами певний час для складання повного тексту.

При цьому суд апеляційної інстанції враховує той факт, що 27.04.2020р. суддею ОСОБА_5 було розглянуто по суті понад сім справ різних категорій з ухваленням остаточного рішення, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

З аналогічних підстав є неспроможними доводи захисника, що розписка особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про отримання 27.04.2020р. ним особисто копії оскаржуваної постанови від 27.04.2020р. не відповідає дійсності, оскільки відповідно до службової записки помічника судді нею тільки 28.04.2020р. в кінці робочого дня було виготовлено проект повного тексту оскаржуваної постанови, та суддя не могла винести та оголосити постанову 27.04.2020р., оскільки перебувала у нарадчій кімнаті по іншому кримінальному провадженню.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника, що провадження у справі про адміністративне правопорушення розглянуто всупереч положенням ст. 268 КУпАП, оскільки він був безпідставно позбавлений права на правову допомогу, права давати пояснення, давати показання, заявляти клопотання, його заява про відкладення судового розгляду у зв`язку з необхідністю залучення захисника не була задоволена, суддею була винесена постанова від 27.04.2020р., у зв`язку з чим він був позбавлений можливості реалізувати свої права у суді, то вони не відповідають дійсності, оскільки матеріали справи містять беззаперечні докази, що ОСОБА_1 звернувся за правовою допомогою тільки 15.05.2020р., інші відомості з цього приводу відсутні.

Доводи апеляційної скарги захисника, що відповідно до відомостей ЄДРСР постанова у справі про адміністративне правопорушення була виготовлена та надіслана до ЄДРСР 08.05.2020р., зареєстрована 10.05.2020р. та оприлюднена 12.05.2020р. та вважає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення тривав з 27.04.2020р. по 08.05.2020р. є також неспроможними, оскільки дата виготовлення повного тексту судового рішення не є тотожною даті додавання цього рішення та відправлення його до ЄДРСР, додавання судового рішення до ЄДРСР хоча і потребує виконання такої дії, проте не залежить від дати виготовлення судового рішення. При цьому не слід також залишати поза увагою та обставину, що суддя ОСОБА_5 у період з 28.04.2020р. по 08.05.2020р. перебувала у нарадчій кімнаті у іншому кримінальному провадженню, що підтверджено відомостями, витребуваними судом апеляційної інстанції з Артемівського міськрайонного суду Донецької області.

Доводи апеляційної скарги захисника, що у зв`язку з повідомленням помічника судді ОСОБА_4 про підозру за ч. 1 ст. 369-2 КК України, вона повинна була усунута від виготовлення проекту постанови щодо ОСОБА_1 є неспроможними, оскільки у суду апеляційної інстанції відсутні відомості про усунення помічника судді ОСОБА_4 від посади 27.04.2020р., при цьому проект судового рішення як поняття майбутнього офіційного процесуального документу, є дуже абстрактним, та виготовляється виключно під контролем судді, до підписання будь-якого рішення особисто суддею воно не має жодної юридичної сили.

Доводи апеляційної скарги захисника, що за наявності підстав у працівника поліції вважати, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння, то відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП він особисто повинен був відсторонити його від керування транспортним засобом, проте відсутність таких дій з боку співробітників поліції викликає сумнів наявності у ОСОБА_1 стану наркотичного сп`яніння; ОСОБА_1 не відмовлявся від продуття алкотестера відмовився від поїздки до лікувального закладу у зв`язку з браком часу, є також неслушними за таких підстав.

Допитаний судом апеляційної інстанції свідок ОСОБА_12 з цього питання пояснив, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 було складено за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, медичний висновок щодо фізичного стану ОСОБА_1 був відсутній, а тому підстави для відсторонення його від керування були відсутні.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від продуття алкотестера відмовився тільки від поїздки до лікувального закладу у зв`язку з браком часу є необґрунтованими, оскільки відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, враховуючи викладене вище, судом апеляційної інстанції встановлено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, а саме відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому судом апеляційної інстанції на виконання вимог ст. 280 КУпАП з`ясував обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а саме дані про особу ОСОБА_1 , що є обов`язком суду у разі невиконання зазначених вимог судом першої інстанції. Так ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, в силу ст. 89 КК України раніше несудимий, за місцем мешкання характеризується позитивно.

Проте, враховуючи що на час прийняття постанови судом апеляційної інстанції минули строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП. За таких підстав суд апеляційної інстанції позбавлений можливості в межах та у спосіб, передбачений законом, накласти на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме вжити заходи адміністративного примусу, які застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів, а також з метою запобігання вчиненню адміністративних правопорушень як особою, яку притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , так і іншими особами.

Вказана обставина виникла внаслідок об`єктивних причин, які не залежали від суду апеляційної інстанції, розвиток яких завадив суду апеляційної інстанції розглянути справу про адміністративне правопорушення у строк, передбачений ч. 4 ст. 294 КУпАП.

Так, справа про адміністративне правопорушення надійшла у провадження суду апеляційної інстанції 27.05.2020р., тобто після спливу тридцяти днів від дати прийняття оскаржуваної постанови, та у загальній сукупності після спливу п`ятдесяти днів від дати складання протоколу про адміністративне правопорушення від 07.04.2020р. щодо ОСОБА_1 .

Справу було призначено до розгляду на 09.06.2020р. та у судовому засіданні у призначений день мало розглядатись клопотання захисника про поновлення строку апеляційного оскарження на постанову суду першої інстанції, якою ОСОБА_1 визнано винуватим за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 10200грн. з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на один рік.

У призначений день та час, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності у судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, розгляд клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження було відкладено на 12.06.2020р., через захисника Романенка О.В. особі, яку було притягнуто до адміністративної відповідальності вручено повістку про виклик до суду. При цьому, 09.06.2020р. захисником Романенком О.В. було подано до канцелярії суду п`ять клопотань та подано одну заяву. Зокрема у клопотаннях порушувалося питання про виклик у судове засідання свідків, у тому числі і працівників поліції.

12.06.2020р. свідки у судове засідання не з`явились, судовий розгляд було відкладено на 19.06.2020р. виклик свідків повторено.

19.06.2020р. судовий розгляд було відкладено на 22.06.2020р. з підстав перебування судді у іншому судовому процесі.

22.06.2020р. судове засідання не відбулось за клопотанням захисника Романенка О.В., судовий розгляд відкладено на 25.06.2020р.

25.06.2020р. судове засідання не відбулося за клопотанням захисника Романенка О.В., який був задіяний у слідчих діях у іншому кримінальному провадженні, розгляд справи призначено на 26.06.2020р.

26.06.2020р. строк апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції поновлено, частково проведено судовий розгляд, допитано свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , подальший судовий розгляд відкладено на 30.06.2020р. для повторного виклику свідків - працівників поліції.

30.06.2020р. у судовому засіданні було допитано ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_9 , у судовому засіданні оголошено перерву до 01.07.2020р.

30.06.2020р. після судового засідання захисником Романенком О.В. судді доповідачу у справі заявлено відвід, оскільки захисник Романенко О.В. вважав, що з`ясування суддею-доповідачем у справі під час судового розгляду даних, які характеризують ОСОБА_1 є упередженим ставленням до особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Розгляд заяви захисника про відвід судді доповідача у справі було призначено на 01.07.2020р. у іншому складі суду.

01.07.2020р. питання відводу судді доповідача у справі було вирішено, у задоволенні заяви захисника про відвід судді-доповідача у справі відмовлено, подальший розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП призначено на 07.07.2020р.

07.07.2020р. розгляд справи не відбувся у зв`язку з неявкою у судове засідання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, розгляд справи призначено на 10.07.2020р.

10.07.2020р. судове засідання не відбулося з підстав заявленого особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відводу судді доповідачу у справі з підстав існування сумнівів об`єктивності і неупередженості судді доповідача у дані справі, та необхідності вирішення питання відводу судді-доповідача питання у іншому складі суду.

14.07.2020р. постановою суду апеляційної інстанції у задоволенні клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про відвід судді доповідачу у справі про адміністративне правопорушення щодо нього відмовлено. Розгляд справи призначено на 17.07.2020р.

17.07.2020р. у судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_12 , який є працівником поліції та складав протокол щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у судовому засіданні оголошено перерву для виклику свідка - працівника поліції Богомаза С.В. до 22.07.2020р.

22.07.2020р. у судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_13 та за клопотанням захисника оголошено перерву до 27.07.2020р.

27.07.2020р. апеляційна скарга захисника Романенка О.В. була розглянута по суті.

Таким чином з підстав, які не залежали від суду апеляційної інстанції на особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не було накладено адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Клопотання захисника Романенка Олега Володимировича, який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 27.04.2020р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, задовольнити.

Поновити строк апеляційного оскарження постанови Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 27.04.2020р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Апеляційну скаргу захисника Романенка Олега Володимировича, який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 27.04.2020р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, задовольнити частково.

Постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 27.04.2020р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у зв`язку з закінченням строку притягнення особи до адміністративної відповідальності на підставі п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя