Справа №521/8799/20
Номер провадження 3/521/4886/20
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2020 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Граніна В.Л.,

при секретарі Шкребтієнко Г.М.,

за участю:

представника Одеської митниці Держмитслужби Кептене Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу, що надійшла з Одеської митниці Держмитслужби за протоколом складеним відносно громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , про порушення митних правил, передбачених ст. 476 МК України,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшов протокол №0475/50000/20 від 09.04.2020 року про порушення митних правил з відповідними матеріалами, у відношенні гр. ОСОБА_1 , за ознаками скоєння правопорушення, передбаченого ст. 476 МК України.

З протоколу про порушення митних правил вбачається, що 12.02.2020 року у оглядовому залі «Приліт» Міжнародного аеропорту «Одеса» в зоні діяльності митного поста «Міжнародний аеропорт «Одеса» Одеської митниці Держмитслужби, проходила митний контроль гр. ОСОБА_1 , яка прибула до України з Туреччини, літаком «В-738», авіакомпанії «Турецькі авіалінії», рейсом №720, сполученням «Стамбул-Одеса».

Під час проходження митного контролю заявила про те, що переміщувані нею через митний кордон України товари підлягають письмовому декларуванню. Громадянкою ОСОБА_1 було надано заповнену власноруч митну декларацію (далі МД), в якій було заявлено товари: футболки чоловічі т/м «PUMA» - 150 шт., вартістю 1200 доларів США; футболки чоловічі т/м «ADIDAS» - 100 шт., вартістю 800 доларів США. Під час здійснення митного огляду товарів, заявлених за МД було встановлено, що вказані товари містять ознаки використання об`єктів права інтелектуальної власності: комбінований знак для товарів і послуг «PUMA», зареєстрований в митному реєстрі від 23.09.2011 року за №000328; знак для товарів і послуг «ADIDAS», зареєстрований в митному реєстрі 04.04.2008 року за №000047. Тому, 13.02.2020 року вищевказаний товар «футболки», відповідно уніфікованої митної квитанції форми МД-1 серії РА №0053794 було прийнято на зберігання, розміщено на склад Одеської митниці Держмитслужби.

Листом представника компанії «ADIDAS AG» за довіреністю, Маслюка О.Г. від 16.03.2020 року №20200316-1 (вх.митниці від 17.03.2020 року №6907/13) митниці направлено висновок експерта від 16.03.2020 №53-03/20, відповідно до якого встановлено, що зображувальні позначення на товар «футболки чоловічі з інших текстильних матеріалів торгівельної марки «ADIDAS» - 100 шт., фотографічні зображення якого надані на дослідження у вигляді листя та смуг є тотожними зі знаком за міжнародною реєстрацією №836756; у вигляді словесного позначення «ADIDAS, є тотожними зі знаком за міжнародною реєстрацією №836757; у вигляді смуг (неправильних чотирикутників), є тотожними з знаком за міжнародною реєстрацією №699437, та нанесені на такі самі товари для яких зареєстровані знаки за міжнародною реєстрацією №836757, №836757, №699437, права на які належать компанії «ADIDAS».

Листом представника компанії «PUMA UE» за довіреністю, Пахаренка О.В. від 17.03.2020 року №186 ДМС (вх.митниці від 17.03.2020 року №6990/13) митниці направлено висновок експерта від 16.03.2020 року №52-03/20, відповідно до якого встановлено, що позначення нанесені на товар «футболки чоловічі з інших текстильних матеріалів торгівельної марки «PUMA» - 150 шт., фотографічні зображення якого надані на дослідження є тотожним зі знаком за міжнародною реєстрацією №480708, права на який належать компанії «PUMA SE».

Таким чином, на думку митного органу, гр. ОСОБА_1 переміщено на митну територію України товар «футболки чоловічі т/м «PUMA» - 150 шт. та футболки чоловічі т/м «ADIDAS» - 100 шт.» з порушенням охоронюваних законом прав інтелектуальної власності, чим скоєно порушення митних правил, передбачене ст. 476 МК України.

На підставі вищевказаних обставин посадовою особою митниці було складено протокол про порушення митних правил за ст. 476 МК України.

У судовому засіданні гр. ОСОБА_1 участі не приймала, про дату, час та місце розгляду справи була сповіщена у встановленому законом порядку.

Представник митниці у судовому засіданні вважав, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, винна у вчиненні адміністративного правопорушення зазначеного у протоколі про порушення митних правил, її вина підтверджується зібраними у справі доказами, і тому необхідно притягнути її до відповідальності за ст. 476 МК України, та застосувати до неї стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, з конфіскацією товару безпосередніх предметів правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази, вислухавши думку учасників процесу, суд дійшов висновку, що в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, присутні ознаки складу правопорушення, передбаченого ст. 476 МК України, за кваліфікуючими ознаками: ввезення на митну територію України товарів з порушенням охоронюваних законом прав інтелектуальної власності.

Судом встановлено, що 12.02.2020 року у оглядовому залі «Приліт» Міжнародного аеропорту «Одеса» в зоні діяльності митного поста «Міжнародний аеропорт «Одеса» Одеської митниці Держмитслужби, проходила митний контроль гр. ОСОБА_1 , яка прибула до України з Туреччини, літаком «В-738», авіакомпанії «Турецькі авіалінії», рейсом №720, сполученням «Стамбул-Одеса».

Під час проходження митного контролю заявила про те, що переміщувані нею через митний кордон України товари підлягають письмовому декларуванню. Громадянкою ОСОБА_1 було надано заповнену власноруч митну декларацію (далі МД), в якій було заявлено товари: футболки чоловічі т/м «PUMA» - 150 шт., вартістю 1200 доларів США; футболки чоловічі т/м «ADIDAS» - 100 шт., вартістю 800 доларів США. Під час здійснення митного огляду товарів, заявлених за МД було встановлено, що вказані товари містять ознаки використання об`єктів права інтелектуальної власності: комбінований знак для товарів і послуг «PUMA», зареєстрований в митному реєстрі від 23.09.2011 року за №000328; знак для товарів і послуг «ADIDAS», зареєстрований в митному реєстрі 04.04.2008 року за №000047. Тому, 13.02.2020 року вищевказаний товар «футболки», відповідно уніфікованої митної квитанції форми МД-1 серії РА №0053794 було прийнято на зберігання, розміщено на склад Одеської митниці Держмитслужби.

Листом представника компанії «ADIDAS AG» за довіреністю, Маслюка О.Г. від 16.03.2020 року №20200316-1 (вх.митниці від 17.03.2020 року №6907/13) митниці направлено висновок експерта від 16.03.2020 №53-03/20, відповідно до якого встановлено, що зображувальні позначення на товар «футболки чоловічі з інших текстильних матеріалів торгівельної марки «ADIDAS» - 100 шт., фотографічні зображення якого надані на дослідження у вигляді листя та смуг є тотожними зі знаком за міжнародною реєстрацією №836756; у вигляді словесного позначення «ADIDAS, є тотожними зі знаком за міжнародною реєстрацією №836757; у вигляді смуг (неправильних чотирикутників), є тотожними з знаком за міжнародною реєстрацією №699437, та нанесені на такі самі товари для яких зареєстровані знаки за міжнародною реєстрацією №836757, №836757, №699437, права на які належать компанії «ADIDAS».

Листом представника компанії «PUMA UE» за довіреністю, Пахаренка О.В. від 17.03.2020 року №186 ДМС (вх.митниці від 17.03.2020 року №6990/13) митниці направлено висновок експерта від 16.03.2020 року №52-03/20, відповідно до якого встановлено, що позначення нанесені на товар «футболки чоловічі з інших текстильних матеріалів торгівельної марки «PUMA» - 150 шт., фотографічні зображення якого надані на дослідження є тотожним зі знаком за міжнародною реєстрацією №480708, права на який належать компанії «PUMA SE».

Цивільним кодексом України встановлено, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (Розділ 1, Глава 1, Стаття 1). Право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об`єкт права інтелектуальної власності визначений Цивільним Кодексом України.

Відповідно до ст. 544 МК України, виконуючи державну митну справу, органи доходів і зборів виконують завдання, серед яких - сприяння захисту прав інтелектуальної власності, вжиття заходів щодо запобігання переміщенню через митний кордон України товарів з порушеннями охоронюваних законом прав інтелектуальної власності, недопущення переміщення через митний кордон України контрафактних товарів.

Статтею 397 МК України встановлено, що органи доходів і зборів сприяють захисту прав інтелектуальної власності під час переміщення товарів через митний кордон України відповідно до цього Кодексу та інших законів України. Митний контроль і митне оформлення товарів, що містять об`єкти права інтелектуальної власності, які охороняються відповідно до закону, та ввозяться на митну територію України або вивозяться з митної території України, здійснюються в загальному порядку з урахуванням особливостей, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 495 ЦК України, майновими правами інтелектуальної власності на торговельну марку є:

1. право на використання торговельної марки;

2. виключне право дозволяти використання торговельної марки;

3. виключне право перешкоджати неправомірному використанню торговельної марки, в тому числі забороняти таке використання;

4. інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Майнові права інтелектуальної власності на торговельну марку належать володільцю відповідного свідоцтва, володільцю міжнародної реєстрації, особі, торговельну марку якої визнано в установленому законом порядку добре відомою, якщо інше не встановлено договором.

Особи, що є суб`єктами, яким належать майнові права інтелектуальної власності на торговельну марку, набувають право на їх використання для позначення відповідних товарів чи послуг на всій території України. Тобто, ніхто не може використовувати цю торговельну марку без їх дозволу.

Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» (далі Закон), право власності на знак засвідчується свідоцтвом.

Згідно п. 5 ст. 16 ЗУ «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», власник торгівельної марки має виключне право забороняти іншим особам використовувати без його згоди позначення, що є схожими із зареєстрованою торгівельною маркою, стосовно товарів та послуг, для яких зареєстрована торговельна марка, якщо внаслідок такого використання це позначення і торговельну марку можна сплутати.

Статтею 16 Закону передбачено, що свідоцтво надає його власнику виключне право користуватися і розпоряджатися знаком за своїм розсудом.

Свідоцтво надає його власнику право забороняти іншим особам використовувати зареєстрований знак без його дозволу, за винятком випадків, коли використання знака не визнається згідно з цим Законом порушенням прав власника свідоцтва.

Використанням знака серед іншого визнається:

- нанесення його на будь - який товар, для якого знак зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов`язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням знака з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення);

- застосування його під час пропонування та надання будь - якої послуги, для якої знак зареєстровано;

- застосування його в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет.

Знак визнається використаним, якщо його застосовано у формі зареєстрованого знака, а також у формі, що відрізняється від зареєстрованого знака лише окремими елементами, якщо це не змінює в цілому відмітності знака.

Власник свідоцтва має право дати будь-якій особі дозвіл (видати ліцензію) на використання знака на підставі ліцензійного договору.

Договір про передачу права власності на знак і ліцензійний договір вважаються дійсними, якщо вони укладені у письмовій формі і підписані сторонами.

Передача права власності на знак та надання ліцензії на використання знака вважаються дійсними для будь-якої іншої особи з дати публікації відомостей про це в офіційному бюлетені та внесення їх до Реєстру. За внесення зазначених відомостей до Реєстру та змін до них за ініціативою сторін договору сплачуються збори.

Статтею 17 ЗУ «Про зовнішньоекономічну діяльність» від 16.04.1991 року №959-ХІІ встановлено, що імпорт товарів, які переміщуються з порушенням прав інтелектуальної власності заборонений.

Статтею 257 Митного кодексу України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Пунктом 4 статті 266 Митного кодексу України передбачено, що у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Відповідно до вимог ч. 14 ст. 399 МК України встановлено, що у разі якщо порушення прав інтелектуальної власності під час переміщення через митний кордон України товарів, щодо яких прийнято рішення про призупинення митного оформлення, буде підтверджене висновком експертизи, проведеної відповідним уповноваженим органом, то в установленому Митним кодексом порядку митний орган порушує справу про порушення митних правил, а товари - безпосередні предмети правопорушення вилучаються.

Викладені вище обставини, встановлені при провадженні по даній справі та підтверджуються наступними доказами: протоколом про порушення митних правил; службовою запискою інспектора митниці; висновками експерта; описом вилучених предметів.

Провадження у справах про порушення митних правил, згідно ст. 487 МК України, здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи вищевикладене, суд накладає на правопорушника стягнення, відповідно до санкції ст. 476 МК України, у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, з конфіскацією товарів, що переміщувалися з порушенням права інтелектуальної власності.

Відповідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Вимогами п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 458, 459, 461, 476, 487, 520 МК України, ст. ст. 23, 33, 252, 280, 283, 284 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 476 МК України, та накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме: 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з конфіскацією товару, вилученого згідно протоколу про порушення митних правил.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі. Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Головуючий