КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи : 759/4408/19
Номер провадження : 33/824/824/2020
Категорія: ч. 2 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 грудня 2020 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Александрова Д.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Александрова Д.О. на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 25 квітня 2019 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 25 квітня 2019 року,

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки без вилучення транспортного засобу.

Цією ж постановою, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Як встановлено постановою судді, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 318324 від 22.02.2019 р., ОСОБА_1 22.02.2019 о 05 год. 45 хв. по вул. Кільцева Дорога (навпроти вул. Зодчих, 54/1) в м. Києві, керував автомобілем «Opel», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук.

Огляд на стан сп`яніння проводився в установленому законом порядку у лікаря-нарколога Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія», результат якого ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння (канабіоїди, стимулятори, амфетамін), чим порушив п. 2.9 а ПДР України.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 - адвокат Александров Д.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Святошинського районного суду м. Києва, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 20400 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Провадження у справі за ч. 2 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Разом з поданою апеляційною скаргою, захисником ОСОБА_1 - адвокатом Александровим Д.О. подана заява про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 25 квітня 2019 року.

В обґрунтування поданої заяви, апелянт посилається на те, що ОСОБА_1 не знав про дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення, і в матеріалах справи відсутні відомості про його повідомлення щодо часу та дати проведення судового засідання і про вручення судової повістки, а також, в матеріалах справи відсутні докази направлення ОСОБА_1 копії постанови від 25.04.2019 року.

Крім того, апелянт зазначає про те, що 26.12.2019 року ОСОБА_1 звернувся до адвоката, і під час перевірки Реєстру судових рішень з`ясувалося, що ОСОБА_1 постановою Святошинського районного суду м. Києва від 25.04.2019 року визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим, негайно 26.12.2019 року ОСОБА_1 особисто звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з заявою про ознайомлення з матеріалами справи, і лише під час ознайомлення, він ознайомився і з постановою від 25.04.2019 року, а через тривалі державні свята апеляційна скарга з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження була направлена поштою лише 06.01.2020 року.

В поданій апеляційній скарзі, апелянт посилається на те, що постанова суду щодо ОСОБА_1 є незаконною, постановленою без з`ясування всіх обставин справи, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам.

Як звертає увагу апелянт, в матеріалах справи міститься довідка УПП у місті Києві в якій міститься інформація, що 18.10.2018 року суддею Святошинського районного суду міста Києва Косик Л.Г., гр. ОСОБА_1 визнано винним та піддано адміністративному стягненню в межах ч. 1 ст. 130 КУпАП, в довідці ж вказано вважати фабулу протоколу БД № 318324, як ч. 2 ст. 130 КУпАП, також, в матеріалах справи міститься роздруківка з сайту судових рішень постанови Святошинського районного суду від 15.03.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, як вказує апелянт, постанова судді Косик Л.Г. була оскаржена до Київського апеляційного суду, та яка не набрала законної сили на день прийняття постанови суддею Величко Т.О., у зв`язку з чим, поліція не мала законних підстав для складання протоколу за ч. 2 ст. 130 КУпАП, так само, як суд не мав законних підстав для прийняття рішення за частиною 2 статті 130 КУпАП, оскільки суд був позбавлений перевірити достовірність інформації, яку надала поліція в довідці.

Крім того, як зазначає апелянт, фабула протоколу довідкою УПП не може бути змінена, бо це протирічить чинному законодавству, і з протоколу серії БД № 318324 вбачається, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем Опель з ознаками наркотичного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога, і така фабула опису охоплює склад ч. 1 ст. 130 КУпАП, аж ніяк не ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Александрова Д.О.,які підтримали апеляційну скаргу останнього та просили її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги захисника, вважаю, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

По-перше, враховуючи обставини, наведені в апеляційній скарзі вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає поновленню, оскільки його було пропущено з поважних причин.

По-друге, незважаючи на висновок судді про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 318324 від 22.02.2019 р., висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.02.2019 року, постановою Святошинського районного суду м. Києва від 18.10.2018 року та довідкою про визначення повторності порушення ПДР, суд апеляційної інстанції не може з ним погодитися, з огляду на таке.

Відповідно до вимог, передбачених ч. 2 ст. 130 КУпАП, вказаною нормою встановлена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч. 1 цієї статті, а саме: керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як встановлено під час апеляційного розгляду протокол про адміністративне правопорушення від 22 лютого 2019 року серії БД № 318324, який було складено щодо ОСОБА_1 сам по собі не може бути визнано належним та беззаперечним доказом його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки під час складання цього протоколу не в повній мірі були дотримані вимоги законодавства, а огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проведено з порушенням відомчих інструкцій.

Зокрема, як прямо зазначено у згаданому вище протоколі, а також постанові судді, яка оскаржується, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, що, відповідно до вимог закону, не є складом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, а є лише підставою для проведення огляду особи на стан наркотичного сп`яніння, відповідно до положень, передбачених ст. 266 цього Кодексу, а також вимогами Інструкції «Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»затвердженої спільним наказом МВС і МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі - Інструкціявід 09.11.2015 року № 1452/735).

Так, згідно з вимогами п. 12 Розділу ІІ. Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно вимог, передбачених, пунктами 15-20 Розділу ІІІ. Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток 4 до вказаної Інструкції), видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повинні бути розбірливими. Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Крім того, як прямо передбачено п. 22 Розділу ІІІ. Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Незважаючи на вказані вимоги нормативно-правових актів, якими повинен був керуватися поліцейський при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, матеріали справи щодо ОСОБА_1 не містять беззаперечних даних про те, що ці вимоги були дотримані, оскільки до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо останнього, не було додано Висновок лікаря-нарколога щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який би міг служити підтвердженням того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані, а не з ознаками, наркотичного сп`яніння і що в його діях є ознаки адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наявний у матеріалах справи Висновок лікаря-нарколога під № 002033, згідно якого ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного (канабіноїди, стимулятори (амфетамін)) сп`яніння, не міг служити підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення від 22 лютого 2019 року, оскільки його було заповнено лише 24 лютого 2019 року, тобто значно пізніше, ніж було складено протокол.

Більш того, як встановлено під час апеляційного розгляду, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 було складено о 07 год. 15 хв. 22 лютого 2019 року, тобто за десять хвилин до того, як розпочався його огляд у лікаря-нарколога в КМНКЛ «Соціотерапія», що підтверджується не лише відповідним Висновком, а й завіреною копією Акту медичного огляду ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

За таких обставин, вказаний Висновок не може бути визнаний належним та допустимим доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у керуванні транспортним засобом особою у стані наркотичного сп`яніння, а не з ознаками такого сп`яніння, як безпідставно зазначено у відповідному протоколі та у постанові судді про притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

До того ж, всупереч наведеним вище вимогам Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння ОСОБА_1 , в присутності поліцейського, який його доставив, не повідомлявся і його копія під підпис йому не вручалась, що підтверджується не лише поясненнями ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції, а й відсутністю його підпису на відповідному висновку.

Наведені обставини дозволяють зробити висновок про те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не містять у собі належних та допустимих доказів, які б дозволили зробити висновок про доведеність вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вищенаведені обставини, а також інші доводи, наведені в апеляційній скарзі захисника, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова судді Святошинського районного суду м. Києва від 25 квітня 2019 року щодо ОСОБА_1 не може бути визнана законною та обґрунтованою, оскільки висновки судді не ґрунтуються на доказах, отриманих у встановленому законом порядку та які не викликають сумнівів у своїй достовірності, а судовий розгляд, як обґрунтовано зазначається в апеляційній скарзі, було проведено без повного, об`єктивного та всебічного з`ясування всіх обставин справи та її вирішення у відповідності до вимог закону.

За таких обставин, враховуючи вимоги ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь, апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 - адвоката Александрова Д.О.підлягає задоволенню, а постанова судді Святошинського районного суду м. Києва від 25 квітня 2019 року - скасуванню, із закриттям провадження у справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Александрову Д.О. процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 25 квітня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Александрова Д.О. задовольнити.

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 25 квітня 2019 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі щодо нього - закрити, на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу, у зв`язку з відсутністю його в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Величко Т.О.