Провадження № 3/234/2894/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2020 року м. Краматорськ

Суддя Краматорського міського суду Донецької області Чернобай А.О., розглянувши матеріали, що надійшли з Краматорського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, фізичної особи підприємця, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

передбаченої за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 675553 від 07.07.2020 року, 06.07.2020 року о 17 год. 00 хв. за адресою: м. Краматорськ, вул. Білгородська, 36 ОСОБА_1 , будучі посадовою особою ПП Лисицька, перебуваючи в магазині «Пчелкінський», знаходилась без засобів індивідуального захисту, а саме: захисної маски та одноразових рукавичках, чим порушила постанову КМУ № 211 від 21.05.2020 року та п. 7 постанови № 32 головного державного санітарного лікаря України МОЗ України від 02.06.2020 року.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, надала до суду письмові заперечення, згідно яких зазначила, що в її діях не має складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП. В порушення Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року протокол було складено ні за місцем вчинення правопорушення та ні в день нібито скоєння правопорушення, а наступного дня. 06 липня 2020 року вона не була у магазині «Пчелкінський», оскільки займалася сімейними справами. 07.07.2020 року вона здійснювала продаж продукції у магазині, перебувала у масці та рукавичках. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно неї поліцейським було порушено вимоги ст. 255 КУпАП та не зібрано доказів, які б підтверджували її вину. Оскільки не має доказів її вини, то вважає, що відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП. У разі, якщо суд дійде висновку, що відсутні правові підстави для закриття провадження, то просить врахувати характер правопорушення, той факт, що вона опікується за чоловіком, який є інвалідом, її матеріальний стан, та той факт, що в протоколі не вказано настання будь яких негативних наслідків, не має шкоди, а тому відповідно до ст. 22 КУпАП просить звільнити її від адміністративної відповідальності, а справу закрити з оголошенням їй усного зауваження.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що вона дати подій не пам`ятає, але вона стояла біля магазину «Пчелкінський», вийшли працівники поліції та попросили її бути понятою. Коли вона зайшла до магазину, там були дві жінки, які відмовилися давати пояснення та вона підписалися про те, що вони відмовляються давати пояснення. Що це були за жінки їй не відомо, але вони були без захисної маски.

Проаналізувавши обставини справи, вислухавши свідка, оцінивши докази у їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи

заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається противоправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є

будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного

вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і

кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У судовому засіданні встановлено, що 07.07.2020 року було складено протокол у відношенні ОСОБА_1 по ст. 44-3 КУпАП.

При розгляді справи про притягнення конкретної особи до адміністративної відповідальності, саме протокол про адміністративне правопорушення, як процесуальний документ є предметом дослідження та оцінки суддею в судовому засіданні при розгляді справи по суті (ст. 279 КУпАП).

Адміністративним правопорушенням згідно ст. 44-3 КУпАП визнається порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Виходячи зі змісту диспозиції статті 44-3 КУпАП, це бланкетна норма, яка відсилає до інших нормативно правових чи підзаконних нормативно правових актів, які передбачають конкретні правила щодо карантину людей, в даному випадку визначених Постановою КМУ та рішень органів місцевого самоврядування.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», на усій території України з 12 березня 2020 року встановлено карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2020 року № 215 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року» внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», згідно яких назва постанови викладена в новій редакції: «Про запобігання поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 порушила постанову Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», але на 07.07.2020 року дана постанова вже не діяла, крім того у протоколі не зазначено норму постанови, яка була порушена ОСОБА_1 .

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Слід зазначити, що крім обставин відображених в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , в розпорядження суду надано лише виписку з Єдиного з державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців ОСОБА_1 , договір оренди частини приміщення магазину для здійснення господарської діяльності від 06.09.2019 року, акт приймання передачі частини магазину від 06.09.2019 року, пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , які не підписані даними особами та в поясненнях яких зазначено, що від підпису дані особи відмовилися.

Разом з тим, будь-яких доказів, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення за ст. 44-3 КУпАП, матеріали справи не містять, а протокол про адміністративне правопорушення не може бути єдиним доказом факту правопорушення. Інших, достатніх, переконливих доказів винності особи поза розумним сумнівом, в розпорядження суду не надано.

Крім того, до протоколу не додані пояснення свідків правопорушення, що свідчили би про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, та в протоколі взагалі не зазначено свідків правопорушення, матеріали справи не містять доказів відеофіксації тощо.

У відповідності до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання законності.

Згідно з п. 1 ст. 247 КпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, прихожу до висновку, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відомості про вчинення правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, не підтверджуються доказами, отже і протокол про адміністративне правопорушення не можна визнати доказом вини ОСОБА_1 у розумінні ст. 251 КУпАП.

Таким чином, враховуючі вищевикладені обставини в їх сукупності, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, у зв`язку з чим, провадження по справі відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247, ст. 284 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1, ст. 283 ч. 7 КУпАП судовий збір у випадку закриття провадження у справі не стягується, відноситься за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 401, 44-3, 247 ч. 1 п. 1, 283, 284 ч. 1 п. 3, 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір віднести за рахунок держави.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя А.О. Чернобай