П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2020 року суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Буймова Л.П., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Фастівського відділення поліції Васильківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

встановив:

21.06.2020 о 21 год 20 хв ОСОБА_1 в м.Фастів по вул.Новікова керував моторолером з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 , який у встановленому порядку оповіщений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, заяви про відкладення розгляду справи суду не надав.

Відповідно до ч. 1ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи, що, на думку суду, має місце з боку ОСОБА_1 , нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Вина ОСОБА_1 підтверджується актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 допущено порушення п. 2.5 ПДР України, його дії за ч. 1 ст. 130 КпАП України кваліфіковані правильно.

Відповідно до абз. 2 п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", якщо водій ухилявся від огляду на стан сп`яніння, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Таким чином ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При накладенні адміністративного стягнення суддя, згідно з вимогами ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненного правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан.

При цьому обставин, що пом`якшують та обтяжують ОСОБА_1 судом не встановлено. Також з метою його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, суддя вважає, що стосовно нього необхідно застосувати стягнення передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, а тому з правопорушника слід стягнути 420 грн. 40 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 221, 283, 284 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

постановив:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави 420 грн 40 коп судового збору.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом 10 днів, з дня винесення постанови.

Суддя Л.П. Буймова