Номер провадження: 33/813/789/20
Номер справи місцевого суду: 946/2315/20
Головуючий у першій інстанції Баннікова Н. В.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Судді Цюри Т.В.,

За участю секретаря судового засідання Ющак А.Ю.,

розглянувши в режимі відеоконференції матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14 травня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Білгород-Дністровським МВ УМВС України в Одеській області у грудні 2011 року), який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14 травня 2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Білгород-Дністровським МВ УМВС України в Одеській області у грудні 2011 року), визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44 КУпАП та застосовано до нього захід впливу у вигляді двадцяти п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 425,00 (чотириста двадцять п`ять) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Білгород-Дністровським МВ УМВС України в Одеській області у грудні 2011 року) на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 (чотириста двадцять гривень сорок копійок) гривень.

Вилучений у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Білгород-Дністровським МВ УМВС України в Одеській області у грудні 2011 року), наркотичний засіб метадон, об`ємом 0,7 мл знищено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, просить судскасувати постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14 травня 2020 року.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 44 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за незаконне придбання, зберігання засобів без мети збуту в невеликих розмірах.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вказані вимоги закону при розгляді справи в суді першої інстанції були дотримані в повному обсязі.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення від 22.04.2020 р. вбачається, що під час обшуку у ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор» у гр. ОСОБА_1 було виявлено шприц з прозорою рідиною. Згідно висновку експерта № 361-Х від 25.02.2020 року, вміст шприцу є забороненим наркотичним засобом метадоном.

Згідно письмовим поясненням ОСОБА_1 від 27.12.2019 р. вказану речовину в шприці було виявлено у нього в куртці, у лівій кишені, речовина є лікарським препаратом тощо.

Відповідно до висновку експерта № 361-Х від 25.02.2020 року, прозора рідина об`ємом 0,7 мл у полімерному медичному шприці з калібрувальною шкалою на 2 мл, яка згідно постанови про призначення судової експертизи була вилучена 27.12.2019 року в ході огляду місця події у камері № 79 ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор» Державної пенітенціарної служби України в Одеській області, містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон.

Згідно постанови Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області від 16.04.2020 р. кримінальне провадження відносно ОСОБА_1 закрито за відсутністю складу кримінального правопорушення.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд погоджується із висновками районного суду, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.44 КУпАП незаконні виробництво, придбання, зберігання, перевезення, пересилання наркотичних засобів або психотропних речовин без мети збуту в невеликих розмірах.

Вина ОСОБА_1 підтверджена матеріалами справи, а саме, протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 757821 від 22.04.2020 р., висновком експерта № 361-Х від 25.02.2020 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , які повторно були дослідженні в суді апеляційної інстанції.

Посилання апелянта на те, що наркотичні засоби йому не належать та на те, що він не вживає наркотичних засобів, спростовані дослідженими суддею місцевого суду доказами, у тому числі, його письмовими поясненнями наданими одразу ж після обшуку 27.12.2019 року та які особисто ним підписані, у яких ОСОБА_1 сам зазначив, що виявлений під час обшуку у нього в куртці шприц є лікарським засобом, який він залишив в себе в кишені, оскільки в нього болів зуб (а.с. 6).

Отже, твердження ОСОБА_1 з урахуванням того, що в суді апеляційної інстанції останній не зміг пояснити кому належить куртка та чому він надавав такі пояснення під час обшуку, є непереконливими.

Апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стягнення суддею накладене з врахуванням положень ст. 33,38 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.44 КУпАП.

Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на його ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова судді районного суду, в свою чергу, є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст.ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14 травня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Білгород-Дністровським МВ УМВС України в Одеській області у грудні 2011 року), який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Т.В. Цюра