Справа № 341/405/20
Провадження № 33/4808/319/20
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Гаполяк Т.В.
Суддя-доповідач Шкрібляк
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Шкрібляк Ю.Д., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Крохмалюк С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою (далі АС) ОСОБА_1 , на постанову судді Галицького районного суду від 03 червня 2020 року,-

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України,-

визнаний винуватим за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 08.03.2020 року о 17 год. 50 хв. на АД Н09 Мукачево-Львів 362 км+500 керував ТЗ марки «Сітроен» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження огляду 6на стан сп`яніння у встановленому порядку відмовився в присутності 2 свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі ПДР) за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

У своїй АС Лесів М.В. покликається на те, що постанова судді щодо нього є незаконною, необґрунтованою, і такою, що винесена з порушенням норм чинного процесуального та матеріального права, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Суддя належним чином не дослідив усіх обставин справи та безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності.

Просить постанову судді щодо нього скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП.

В судове засідання апеляційного суду 10.08.2020 року ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату та час розгляду справи був належним чином повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Від захисника ОСОБА_1 - адвоката Крохмалюк С.С. надійшла до суду заява в якій вказує, що її підзахисний повідомлений про розгляд справи, однак у зв`язку із його перебуванням за межами України на роботі не зможе прибути в судове засідання. Не заперечує щоб справу розглянути без його участі.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_2 - адвоката Крохмалюк С.С., яка просять скасувати постанову судді, а провадження закрити; переглянувши відеозаписи з нагрудних камер інспекторів поліції, перевіривши матеріали справи, вважаю, що АС слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до приписів ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст.ст.280 та 283 КУпАП, при розгляді справи про адмінправопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адмінвідповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Вказаних вимог закону суддя першої інстанції в повній мірі дотримався.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. За приписом ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного чи іншого сп`яніння є адміністративним правопорушенням і тягне за собою відповідальність аналогічно, як і за керування транспортним засобом у стані сп`яніння.

При складенні протоколу водію ОСОБА_1 роз`яснювалися його права і обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Достовірність доказів, що були перевірені при розгляді справи в суді першої інстанції, а саме про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явним ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження такого огляду, як на місці, так і в медичному закладі, знайшло своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

Згідно п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року № 14 « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, також про адміністративні правопорушення на транспорті» для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли останній почав рухатися.

Не зважаючи на заперечення ОСОБА_1 у АС своєї вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вона доводиться наявними в матеріалах справи доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 052179 від 08.03.2020 року, з якого вбачається, що він 08.03.2020 року о 17 год. 50 хв. на АД Н09 Мукачево-Львів, 362 км+500 керував ТЗ марки «Сітроен» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку відмовився в присутності 2 свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР, зокрема у графі пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 зазначив, що згідний та ознайомлений (а.с.1); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які підтвердили, що вказаний водій дійсно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці, так і в медичному закладі (а.с. 4-5); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.2); направленням на огляд водія на стан алкогольного спяніння (а.с.3); переглянутими в судовому засіданні під час апеляційного розгляду відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції, з яких вбачається, що ОСОБА_1 на вимогу поліцейського відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, як на місці, так і в медичному закладі в присутності 2 свідків.

Відповідно до норм чинного законодавства, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Матеріали провадження не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції, в тому числі і при складанні протоколів про адміністративні правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Суддя суду першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР, зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. При цьому, згідно диспозиції даної частини статті, для настання адміністративної відповідальності, не має значення причина відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Тобто, зі змісту протоколу випливає, що працівниками поліції були виконані зазначені вимоги закону.

Враховуючи також і те, що доказове значення має не саме визнання або заперечення ОСОБА_1 своєї вини, а та конкретна інформація про обставини, що мають значення для справи, тобто фактичні дані щодо відмови від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп`яніння.

Також, як того вимагає п.6 розділу ІХ Інструкції з оформлення працівниками патрульної служби МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 р. № 1395, відмова від проходження в установленому порядку огляду для визначення стану сп`яніння відбулася у присутності двох свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Пояснення вказаних свідків об`єктивно підтверджуються як змістом протоколу про адміністративне правопорушення, так й матеріалами справи.

Покликання апелянта в АС, так і його захисника - адвоката Крохмалюк С.С. про те, що в письмових поясненнях свідка ОСОБА_4 відсутній його підпис, є необгрунтованим, оскільки це не є грубим порушенням вимог КУпАП, і не дають підстав для визнання протоколу про адмінправопорушення щодо ОСОБА_1 недостовірним доказом.

Таким чином, перевіривши сукупність доказів у справі, вважаю, що зібраними матеріалами доказами поза всяким розумним сумнівом доведено факт відмови ОСОБА_1 від прохолдження відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медзакладі.

ОСОБА_1 ставилось у вину, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, тобто порушення п. 2.5 ПДР, а не керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, тобто порушення п. 2.9а ПДР.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 дійсно наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Покликання ОСОБА_1 в резолютивній частині поданої ним АС на те, щоб вказану справу слід направити на новий судовий розгляд, є безпідставним, оскільки вказані твердження грубо суперечать ч.8 ст. 294 КУпАП. Твердження ОСОБА_1 в АС про те, що він керував транспортним засобом, однак в стані алкогольного сп`яніння не перебував та не відмовлявся від такого проходження, є необґрунтованим, позаяк спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а тому суддя першої інстанції прийшов до правильного висновку про його винуватість.

Дані твердження правопорушника апеляційний суд розцінює, як спосіб захисту і такими, що спрямовані на уникнення ним відповідальності за вчинене.

Окрім цього, порушень вимог матеріального та процесуального права, а також особистих прав порушника при розгляді справи в суді першої інстанції, під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому підстав для скасування постанови судді від 03 червня 2020 року щодо ОСОБА_1 немає.

За таких обставин, АС ОСОБА_1 не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Галицького районного суду від 03 червня 2020 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Ю.Д. Шкрібляк