Номер провадження: 33/813/297/20
Номер справи місцевого суду: 493/56/20
Головуючий у першій інстанції Тітова Т. П.
Доповідач Кадегроб А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2020 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду - Кадегроб А.І., за участі: секретарки судового засідання - Тьосової Я.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , її захисника - адвоката Колосовича В.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Балтського районного суду Одеської області від 20.01.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-8 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Балтського районного суду Одеської області від 20.01.2020

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, освіти вищої, не заміжньої, працюючої слідчим СВ Балтського ВП ГУНП в Одеській області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої в АДРЕСА_2 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася,

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-8 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір у сумі 420.40 грн.

Згідно постанови, слідчою СВ Балтського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_1. здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000077 від 02.10.2017 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України і по якому процесуальним керівником прокурором Котовської місцевої прокуратури Темним В.І. 28.11.2019 року слідчій ОСОБА_1 під особистий розпис надані письмові вказівки в яких зазначався перелік слідчих (розшукових) дій, які необхідно виконати, з метою забезпечення дотримання в ході досудового розслідування кримінального провадження вимог ст. ст. 2, 28 КПК України.

Одночасно, слідчій ОСОБА_1. повідомлено про необхідність письмового інформування процесуального керівника у строк до 24.12.2019 про результати виконання вказівок, з наданням матеріалів досудового розслідування, що підтверджували б виконання слідчим письмових вказівок прокурора. Слідчу також було попереджено про адміністративну відповідальність, за ухилення від виконання вказівок прокурора, передбачену ст. 185-8 ч. 1 КУпАП.

Однак ОСОБА_1 не виконано вказівки прокурора та не повідомлено прокурора про результати виконання цих вказівок, оскільки, на думку судді районного суду,з дати отримання слідчою ОСОБА_1. письмових вказівок, тобто з 28.11.2019 року і до дати направлення матеріалів кримінального провадження до місцевої прокуратури, тобто до 09.01.2020 року, слідчою не проведено жодної слідчої дії, направленої на встановлення обставин кримінального правопорушення, що у свою чергу свідчить про свідоме ухилення слідчої від виконання законних вимог прокурора та про повне ігнорування нею їх виконання у визначених вказівках терміном до 24.12.2019 року.

На дану постанову ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржену постанову скасувати, провадження у справі закрити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що вона, як слідчий не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-8 КУпАП, а тому в її діях відсутній склад вказаного адміністративного правопорушення. Також у несвоєчасному виконанні нею вказівок прокурора відсутня її вина, так як у неї не було достатньо часу, що підтверджується доказами, долученими до апеляційної скарги. Крім цього зазначає, що самі вказівки прокурора є незаконними, так як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 364 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості та, враховуючи те, що кримінальне правопорушення мало місце в 2009 році, відповідно до ст. 49 КК України, воно підлягає закриттю.

Прокурор подав на дану апеляційну скаргу заперечення в яких просить оскаржену постанову судді районного суду залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , її захисника - адвоката Колосовича В.В., які повністю підтримали вимоги апеляційної скарги; дослідивши матеріали справи та вимоги апеляційної скарги, суддя апеляційного суду приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 суддею суду першої інстанції не були дотримані вимоги закону щодо повного та всебічного з`ясування обставин справи, що призвело до прийняття судового рішення, яке вимогам закону не відповідає, а викладені в постанові судді висновки щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні нею правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи.

Частинами 1, 2 статті 1 КПК України встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Пунктами 5, 10 частини 1 статті 3 КПК України передбачено, що досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності; кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею 36 КПК України передбачено повноваження прокурора.

Згідно з ч. 1 ст. 36 КПК України, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Частина 2 статті 36 КПК УКраїни передбачає повноваження прокурора під час здійснення нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, серед яких передбачено повноваження: доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 40 КПК України слідчий зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються в письмовій формі. Невиконання слідчим законних вказівок та доручень прокурора, наданих у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 39 КПК України, керівник органу досудового розслідування уповноважений відсторонювати слідчого від проведення досудового розслідування вмотивованою постановою за ініціативою прокурора або з власної інціативи з наступним повідомленням прокурора та призначити іншого слідчого за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу або у разі неефективного розслідування.

Інша відповідальність слідчого можлива в порядку дисциплінарної відповідальності.

Стаття 2 Закону України «Про прокуратуру» передбачає функції прокуратури, до яких належать: 1) підтримання державного обвинувачення в суді; 2) представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом та главою 12 розділу III Цивільного процесуального кодексу України; 3) нагляд за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство; 4) нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

З метою реалізації своїх функцій прокуратура здійснює міжнародне співробітництво.

На прокуратуру не можуть покладатися функції, не передбачені Конституцією України.

Частиною 1 стаття 25 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що прокурор здійснює нагляд за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство, користуючись при цьому правами і виконуючи обов`язки, передбачені Законом України "Про оперативно-розшукову діяльність" та Кримінальним процесуальним кодексом України.

Письмові вказівки прокурора органам, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання та досудове слідство, надані в межах повноважень, є обов`язковими для цих органів і підлягають негайному виконанню.

Видання прокурором розпоряджень поза межами його повноважень тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 185-8 КУпАП, передбачена відповідальність за невиконання посадовою особою законних вимог прокурора.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері прокурорського нагляду. Ці відносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про прокуратуру» та іншими нормативно-правовими актами. Прокурорський нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів кабінетом Міністрів України, міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади, органами державного і господарського управління та контролю, Радою міністрів Автомоної Республіки Крим, місцевими Радами, їх виконавчими органами, військовими частинами, політичними партіями, незалежно від форм власності, підпорядкованості та приналежності, посадовими особами та громадянами здійснюється Генеральним прокурором України і підпорядкованими йому прокурорами.

Об`єктивна сторона даного правопорушення полягає у невиконанні посадовою особою законних вимог прокурора.

Склад правопорушення включає в себе наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Відповідно до диспозиції ст. 185-8 КУпАП передбачено настання відповідальності саме за невиконання законної вимоги прокурора, а не вказівки прокурора, яка передбачена вимогами КПК України.

Законні вимоги прокурора і письмові вказівки прокурора в рамках кримінального провадження не є тотожними поняттями і не зводяться один до одного.

З викладеного вбачається, що ч. 1 ст. 185-8 КУпАП не може регулювати правовідносини, які врегульовані кримінальним процесуальним кодексом України, пов`язані з правами та обов`язками слідчого та прокурора, що виникли в зв`язку з проведенням досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Таким чином суддя апеляційного суду приходить до висновку, що відносини між учасниками кримінального провадження, а саме - прокурором та слідчим органу досудового розслідування, регулюються саме вимогами КПК України та Законів України «Про прокуратуру», а не вимогами КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, прокурор Котовської місцевої прокуратури Темний В.І. при здійсненні нагляду за додержанням законів при проведенні досудового розслідування у формі процесуального керівництва, в порядку п. 4 ч. 2 ст. 36 КПК України, слідчому СВ Балтського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_1. надані письмові вказівки про проведення слідчих розшукових та інших процесуальних дій. Проте, слідчий СВ Балтського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_1. вказівки прокурора строк повністю не виконала.

В той же час, прокурор здійснюючи процесуальне керівництво у кримінальному провадженні не порушував питання перед керівником слідчого відділення щодо ефективності роботи слідчого та його відсторонення від проведення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, не вдаючись в обговорення інших доводів апеляційної скарги, суддя апеляційного суду погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що слідчий СВ Балтського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_1. не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-8 КУпАП, так як правовідносини, пов`язані з правами та обов`язками слідчого та прокурора, що виникли в зв`язку з проведенням досудового розслідування у кримінальному провадженні, врегульовані КПК України, а не КУпАП, а тому викладене свідчить про відсутність в діях слідчого СВ Балтського ВП ГУНП в Одеській області складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-8 КУпАП.

Згідно з п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про обґрунтованість апеляційної скарги в цілому, у зв`язку з чим вважає за необхідне її задовольнити, а оскаржену постанову - скасувати, провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-8 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 7, 247, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Балтського районного суду Одеської області від 20.01.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-8 КУпАП, - скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-8 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Кадегроб