Дата документу 05.08.2020 ЄУН 937/4735/20
Провадження № 3/937/1391/20
Провадження №3/937/1440/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2020 року м. Мелітополь

Суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Юрлагіна Т.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Мелітопольського ВП ГУНП у Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ст. 44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

У протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 №623834 від 28.06.2020 зазначено, що 28.06.2020 о 00-00 годині за адресою: м. Мелітополь, проспект Богдана Хмельницького, буд. 93 кафе «Aurum», ОСОБА_1 здійснювала прийом громадян та надавала послуги відвідувачам, чим порушила рішення Регіональної комісії з питань Техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Запорізької області від 26.06.2020 №25, щодо обмеження часу роботу закладів громадського харчування та закладів розважальної діяльності до 22-00 години.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 №623874 від 06.07.2020 зазначено, що 06.07.2020 о 22-50 годині за адресою: м. Мелітополь, проспект Богдана Хмельницького, буд. 93 кафе «Aurum», ОСОБА_1 не забезпечила виконання рішення Регіональної комісії з питань Техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Запорізької області від 26.06.2020 №25, щодо обмеження часу роботу закладів громадського харчування та закладів розважальної діяльності до 22-00 години.

На розгляд адміністративного матеріалу ОСОБА_1 не з`явилася, про час і місце слухання справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, тому суд визнає її неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за її відсутності. ОСОБА_1 надала до суду письмові пояснення та просила закрити провадження в зв`язку з відсутності складу адміністративного правопорушення у зв`язку не доведенням її винуватості, оскільки вона не може бути суб`єктом даного правопорушення, питання роботи закладу вирішує його керівництво, власники.

Згідно ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила декілька адміністративних правопорушень, справи за якими одночасно розглядаються одним й тим самим органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції статті, встановленої за більш суворе порушення з числа скоєних. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Таким чином, суд доходить висновку про необхідність об`єднання в одне провадження адміністративних матеріалів ЄУН 937/4735/20 (3/937/1391/20), ЄУН 937/4908/20 (3/937/1440/20) з присвоєнням єдиного унікального номеру 937/4735/20 та розглядати вказані справи одночасно.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Так, ст. 44-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 остання зазначила, що працівники поліції в протоколах зазначають, що вона не забезпечила виконання вимог рішення комісії ТЕБ та НС № 25 від 16.06.2020 року. Про його існування вона не знала, оскільки не є юридично обізнаною особою, а власник закладу її заздалегідь не повідомив про зміну режиму роботи. Крім того, з метою забезпечення права на захист, нею було зроблено запит до виконавчого комітету Мелітопольської міської ради щодо існування вказаного протоколу. Згідно наданої відповіді, позачергове засідання місцевої комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій відбулось 17.06.2020 року, протокол № 25. Згідно вказаного протоколу: «Підприємствам, установам, закладам, організаціям та іншим суб`єктам господарювання, незалежно від форм власності, в межах наданих повноважень у своїй діяльності керуватись переліком обмежувальних заходів, які продовжують діяти під час карантину па території Запорізької області, з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COV1D-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, який затверджено протоколом позачергового засідання регіональної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 16.06.2020 року № 22. Отже, враховуючи вищевикладене, ніякого рішення комісії ТЕБ та НІС за № 25 від 16.06.2020 року, на які посилаються працівники поліції, немає. Крім того, в ході приватної бесіди з представником юридичного відділу Мелітопольської міської ради мені було повідомлено, що жодних обмежувальних заходів офіційно на території м. Мелітополя саме в частині обмеження часу роботи закладів харчування на момент складання протоколів встановлено не було, що в свою чергу підтверджується роздруківкою з веб-сайту з новинами. Також, вказує що на посаді адміністратора працює тимчасово у зв`язку з тяжким матеріальним становищем через карантин в Україні, проживає вдвох з молодшою сестрою, що підтверджується довідкою старшої по будинку, раніше до адміністративної відповідальності не притягалася, жодних проблем із законом не мала, на роботі характеризують тільки з позитивної сторони.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 , надано наступні докази: рапорт інспектора СРПП №4 Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області Кравченко А. про те, що 28.06.2020 року о 00:47 працює кафу «Аурум», пояснення ОСОБА_1 , від 28.06.2020, відповідно до яких, вона зазначила, що виконувала посадові обов`язки адміністратора закладу про наявність зазначеного рішення їй було не відомо, як і керівництву закладу; пояснення ОСОБА_2 , який зазначив, що 28.06.2020 року перебував приміщенні кафе «Аурум», про обмеження часу його роботу йому не відомо; пояснення ОСОБА_3 , який зазначив, що 28.06.2020 року після 22 години 00 хвилин перебував приміщенні кафе «Аурум», про обмеження часу його роботу йому не відомо; рапортом помічника чергового Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області Прядко О., про те, що 06.07.2020 року після 22 години працює кафе «Аурум»; пояснення ОСОБА_4 , відповідно до яких від пояснив що 06.07.2020 перебував на посаді бармена стажора, о 22-50 перебував на робочому місці. Про обмеження часу роботи закладу до 22 години йому не було відомо; пояснення ОСОБА_5 , аналогічні поясненням ОСОБА_4 ..

З пояснень осіб, які були допитані під час складення адміністративних матеріалів не вбачається, яку посаду обіймає ОСОБА_1 не з`ясовано коло її посадових обов`язків, докази на підтвердження зазначених обставин не надано, також відсутні відомості, що після 22 години відбувалось обслуговування громадян.

Згідно з ч.2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до рішення ТЕБ НС протоколу № 25 від 26 червня 2020 року, робота суб`єктів громадського харчування (ресторанів, барів, закусочних) заборонена після 22-ї та до 7-ї години.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року № 392, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08 липня 2020 року № 588, робота суб`єктів громадського харчування (ресторанів, барів, закусочних) заборонена після 23-ї та до 7-ї години.

Відповідно до ст. 55 Господарського кодексу суб`єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Відповідно до ст. 62 Господарського кодексу підприємство - самостійний суб`єкт господарювання. Управління підприємством здійснює його керівник відповідно до його установчих документів.

Як було встановлено в ході розгляду адміністративного матеріалу, хто є суб`єктом господарювання кафе «Aurum», його керівником невідомо, правовстановлюючі документи суду не надано.

Таким чином, самостійно встановлювати дані обставини суд позбавлений можливості, тим самим з`ясувати питання, чи є ОСОБА_1 найманим працівником та чи уповноважена вона вирішувати питання щодо режиму роботи закладу та приймати управлінські рішення, матеріали адміністративної страви також не містять.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, в ньому не зазначено та належно не сформульовано суть адміністративного правопорушення, взагалі не зазначено, яким чином ОСОБА_1 на підставі яких наданих їй посадових повноважень могла припинити роботу, так само як і не вказано та не підтверджено доказами здійснення прийому громадян та надання нею послуг після 22 години відвідувачам.

Адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_1 не містить відомостей та належних доказів того, що ОСОБА_1 уповноважена на прийняття рішення про припинення роботи закладу.

Тому не вбачається передбачених чинним законодавством підстав вважати, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП, а саме: порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Спираючись на положення ч.1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 р. заява №926/08), суд доходить висновку, що направлений до суду матеріал про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_6 не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, отже, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача.

З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не здобуто достатніх, належних і допустимих доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, а доводи останньої щодо її невинуватості не спростовані.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Враховуючи викладене, а також обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, вважаю за необхідне закрити провадження у вищевказаній справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 9, 251, 247, 283, 284, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати адміністративні матеріали ЄУН 937/4735/20 (3/937/1391/20) та ЄУН 937/4908/20 (3/937/1440/20) у відношенні ОСОБА_1 за ст.. 44-3 КУпАП в одне провадження з присвоєнням єдиного номеру 937/4735/20 (провадження № 3/937/1391/20).

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Т.В.Юрлагіна