ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2020 року Провадження № 3/425/915/20

Справа № 425/2035/20

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі головуючого судді Коваленка Дениса Сергійовича, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ),

в с т а н о в и в :

До Рубіжанського міського суду Луганської області, 22 липня 2020 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) за статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі за текстом - КУпАП), з матеріалами.

Аргументи Держави Україна в особі поліцейського, який склав протокол полягали у тому, що 23 червня 2020 року близько 08 години 30 хвилин ОСОБА_2 самовільно залишила місце самоізоляції, чим порушила вимоги підпункту 3 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року № 392. А за це, передбачена адміністративна відповідальність статтею 44-3 КУпАП.

ОСОБА_3 . 20 червня 2020 року вона перетнула лінію розмежування через КПВВ «Станиця-Луганська», оскільки приїхала до сина, що мешкає у місті Рубіжне Луганської області. А 23 червня 2020 року, коли вона поверталась через той же КПВВ для повернення на постійне місце проживання на неї було складено протокол, але за що вона не розуміє.

Оцінка суду.

Положення пункту 22 частини 1 статті 92 Конституції України гарантують, що виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них.

Законодавство України про адміністративні правопорушення складається з Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі за текстом - КУпАП) та інших законів України (стаття 2 КУпАП).

І, серед іншого, в силу положень статті 44-3 КУпАП, адміністративним правопорушенням являється порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Положення частини 1 статті 9 КУпАП передбачають, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, склад будь-якого адміністративного правопорушення, що передбачене законом, характеризується єдністю чотирьох елементів: об`єкт і об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона. При цьому, не доведення або відсутність в діянні конкретної особи будь-якого з цих елементів, виключає склад відповідного правопорушення, а значить і адміністративну відповідальність за вчинення такого діяння.

Суд у своїх рішеннях вже неодноразово вказував на те, що за положеннями статті 44-3 КУпАП адміністративним правопорушенням, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 являється порушення не будь-яких правил, а саме правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Отже, об`єктивною стороною цього правопорушення є: або порушення правил щодо карантину людей, або порушення санітарно-гігієнічних правил і норм, або порушення санітарно-протиепідемічних правил і норм, які при цьому (тобто, кожне з яких), передбачене Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб" чи іншими актами законодавства, а також порушення рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами (як окреме діяння).

Поліцейським у протоколі, що складений відносно ОСОБА_5 не зазначено які саме правила, чи то правила щодо карантину людей, чи санітарно-гігієнічні, чи санітарно-протиепідемічні правила нею порушені або, що вона порушила якесь рішення органу місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Тобто у протоколі не зазначена кваліфікація діяння згідно з об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 44-3 КУпАП.

Але питання кваліфікації діяння будь-якої людини, як адміністративного правопорушення є першочерговим завданням поліцейського, оскільки в силу положень пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В силу положень частини 1 статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення, уповноваженою на те посадовою особою, складається протокол. А згідно з частиною 2 цієї ж статті, він складається не пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Таким є загальний порядок початку проваження у справі про адміністративне правопорушення.

Отже, у даному випадку, саме поліцейський повинен був встановити наявність і події і складу адміністартивного правопорушення, передбаченого статтею 44-3 КУпАП в діяннях ОСОБА_5 для чого, поліцейський повинен був встановити та на підставі частини 1 статті 256 "зміст протоколу про адміністративне правопорушення" обов`язково зазначити у протоколі які ж саме правила порушила ОСОБА_4 своїм діянням. Чи то правила щодо карантину людей, чи санітарно-гігієнічні, чи санітарно-протиепідемічні правила або, що вона порушила рішення органу місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Однак з огляду на зміст протоколу, в якому поліцейський повинен був зазначити суть правопорушення, тобто власне і вказати які ж саме правила чи яке конкретно рішення органу місцевого самоврядування порушила ОСОБА_4 , він цього не зробив.

Що стосується суду, то його функція і роль полягає в іншому. Обов`язок суду (у справах про адміністративні правопорушення) перевірити чи є в діянні людини усі ознаки того складу адміністративного правопорушення, у вчиненні якого його підозрює поліцейський, і здійснити це суд може тільки в межах вже здійсненої поліцейським кваліфікації яка, у цій справі, полягає у визначенні порушення тих правил і того рішення органу місцевого самоврядування, які передбачені статтею 44-3 КУпАП і які могла порушити ОСОБА_4 . Але поліцейський цього не зробив.

Відповідно до положень частини 1 статті 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

Тому суд не може перебирати на себе функції інших органів влади, зокрема й функції виконавчої влади в особі посадових осіб поліції, функцією яких, серед іншого, є визначення наявності в діянні конкретної людини складу того чи іншого адміністративного правопорушення. Тобто суд не має права з власної ініціативи здійснювати кваліфікацію діяння людини, суд може тільки перевірити правильність вже здійсненої кваліфікації.

А зміст наданих суду протоколів вказує на те, що поліцейський не визначив наявність в діянні ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 44-3 КУпАП, оскільки не визначив які ж саме правила або яке ж саме рішення органів місцевого самоврядування з тих, що передбачені цією статтею вона порушила.

В силу положень частини 2 статті 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

А згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Тому враховуючи це, і оскільки поліцейський не визначив складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 44-3 КУпАП в діянні ОСОБА_1 , вчиненому нею 23 червня 2020 року, провадження у справі слід закрити, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Тому враховуючи, що судом прийнята постанова про закриття провадження, судовий збір стягненню не підлягає.

Отже, керуючись статтями 1, 2, 7, 8, 9, 10, 17-24, 26, 27, 33-38, 40-1, 173, 221, 245-253, 254-255, 268, 271, 276, 279, 280, 283-285, 287, 294, 298-300, 304, 305, 306 КУпАП, суд,

в и р і ш и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено ОСОБА_6 шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом 10 (десяти) днів, з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. А у разі подання апеляційної скарги у вказаний строк, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення.

Копію постанови направити ОСОБА_1 та Станично-Луганському відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області.

Суддя Д.С.Коваленко