Категорія: ст.ст. 130 ч.1, 124, 122-4 КУпАП Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2020 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Білоуса І.Л., захисника Лягутка О.Ю., особи, щодо якої складені протоколи, - ОСОБА_1 , потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу захисника на постанову судді Луцького міськрайонного суду від 26 грудня 2019 року, якою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст. 130 ч.1, 124, 122-4 КУпАП,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 130 ч.1, 124, 122-4 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення відповідно до вимог ст.36 КУпАП у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він, 23 жовтня 2019 року, о 03.05год. по вул.Шопена, 18, у м.Луцьку, керуючи транспортним засобом «Subaru Outback», д.н.з НОМЕР_1 , відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Він же, 23 жовтня 2019 року, о 00.30год. по вул.Шопена, 18, у м.Луцьку, керуючи транспортним засобом «Subaru Outback», д.н.з НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Subaru Legasi», д.н.з НОМЕР_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.10.9 Правил дорожнього руху.

Він же, 23 жовтня 2019 року, керуючи транспортним засобом «Subaru Outback», д.н.з НОМЕР_1 , та скоївши дорожньо-транспортну пригоду, залишив місце події, чим порушив вимог п.2.10а Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції захисник в апеляційній скарзі вказує на невідповідність постанови вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи. Посилається на те, що судом неповно та необ`єктивно з`ясовано обставини справи та вирішено її всупереч вимогам законодавства. Зазначає те, що в діях ОСОБА_1 відсутні склади інкримінованих правопорушень, оскільки останній не керував транспортним засобом, при цьому вважає необ`єктивними та суперечливими пояснення свідків. Просить поновити пропущений строк, оскільки вважає його пропущеним з поважних причин, скасувати постанову суду першої інстанції як незаконну та необґрунтовану, а справу закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 та його захисник не були присутні під час проголошення рішення у справі, копію постанови від 26.12.2019 ОСОБА_1 отримав лише 08.01.2020, при цьому апеляційну скаргу захисник подав 09.01.2020, тому строк апеляційного оскарження постанови необхідно поновити, так як він пропущений із поважних причин.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши думки захисника та ОСОБА_1 , які апеляційну скаргу підтримали з викладених в ній підстав та просили скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, міркування потерпілих, які заперечили доводи скарги, суддя приходить до наступного висновку.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ст.ст. 130 ч.1, 124, 122-4 КУпАП, доводиться зібраними матеріалами справи, зокрема протоколами (а.с.1-6), схемою місця пригоди (а.с.8), рапортом працівників поліції.

Окрім того, письмовими поясненнями свідків - ОСОБА_5 та ОСОБА_3 підтверджуються обставини інкримінованих правопорушень та достовірність інформації, яка також викладена в рапорті працівника поліції. Підстав в апеляційного суду ставити під сумнів показання вказаних свідків немає, не наведені такі підстави і в самій апеляції.

Допитані в безпосередньо в суді першої інстанції свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 ствердили той факт, що за кермом перебував саме ОСОБА_1 , а не інша особа, а тому суддя знаходить доводи скаржника про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем безпідставними.

З відеозапису, який долучений до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово висловлював відмову від проходження відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Твердження апелянта про порушення працівниками поліції порядку освідування на стан алкогольного сп`яніння, апеляційним судом не беруться до уваги, оскільки ОСОБА_1 категорично відмовився від проходження такого огляду, що зафіксовано на відеозаписі, а інші доводи щодо відсутності в матеріалах справи інших документів, що стосуються даного огляду, не вказують про відсутність самого факту відмови.

Вищенаведені докази в своїй сукупності дають можливість чітко відтворити обставини події, які були на момент та після вчинення правопорушень.

Дані докази, на думку апеляційного суду, є належними та допустимими, оскільки отримані в порядку, передбаченому законом, та прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для провадження.

Процесуальні порушення при оформленні протоколів та схеми ДТП, про які вказує скаржник, не є істотними та такими, які б давали підстави для скасування судового рішення. Більше того, вони не є такими, які вказують про відсутність в діях ОСОБА_1 складів правопорушень і, на думку суду, не вплинули в даному випадку на правильність прийнятого суддею першої інстанції рішення.

Звертає суд увагу і на ту обставину, що в апеляційному суді ОСОБА_1 будь-яких додаткових обставин, окрім викладених захисником в скарзі, не повідомив, жодних клопотань не подавав.

З огляду на конкретні обставини справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що показання свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є недостовірними, суперечливими та такими, які направленні на уникнення відповідальності порушником.

Враховуючи вищенаведені та зібрані по справі докази, суддя вважає, що суд першої інстанції, оцінивши всі докази в сукупності, обґрунтовано прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 130 ч.1, ст.124, 122-4 КУпАП, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Суддя суду першої інстанції при накладенні адміністративного стягнення відповідно до вимог ст.33 ч.2 КУпАП врахував характер правопорушень, дані про особу винного, які наявні в матеріалах справи, інші обставини справи, а тому призначив ОСОБА_1 безальтернативне адміністративне стягнення, у відповідності до вимог ч.2 ст.36 КУпАП, саме у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами, з чим повністю погоджується і апеляційний суд.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В

Поновити строк захиснику Лягутку О.Ю. на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду від 26 грудня 2019 року.

Апеляційну скаргу захисника Лягутка О.Ю. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду від 26 грудня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Волинського апеляційного суду О.М.Клок