ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/773/20 Справа № 206/1999/20 Суддя у 1-й інстанції - Грицаюк Н. М. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2020 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Дніпрі, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2020 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП,

за участю:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

В С Т А Н О В И В :

Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2020 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 420 гривні 40 копійок судового збору.

Так, судом встановлено, що 28 квітня 2020 року близько 14-30 год. за адресою: м. Дніпро, вул. Роторна, 25 ОСОБА_1 здійснював торгівельну діяльність у магазині велотоварів: велосипедами та запчастинами до них, чим порушив вимоги п.п. 8 п. 2 постанови КМУ №211 від 11.03.2020 року, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.44-3 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та провадження закрити.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги зазначає, що 28 квітня 2020 він не здійснював торгівельну діяльність з продажу велосипедів, а лише знаходився на своєму робочому місці, ремонтував велосипеди та консультував людей щодо велосипедів та запчастин до них. Апелянт вважає, що, лише до 24 квітня 2020 року постанова КМУ України забороняла йому здійснювати господарську діяльність.

Вважає, що суд першої інстанції прийняв до уваги лише пояснення свідка ОСОБА_2 , який є заінтересованою особою, оскільки останній складав протокол про адміністративне правопорушення.

Зазначає, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 здійснював в магазині торгівлю велосипедами, чим порушив вимоги постанови КМУ № 211 від 11.03.2020. Проте, обставини викладені в протоколі не відповідають дійсності, протокол складений з чисельними порушеннями, а тому суд мав повернути протокол на доопрацювання, а не призначати справу до розгляду. Суть адміністративного правопорушення, інкримінованого ОСОБА_1 , вказана всупереч диспозиції ст. 44-3 КупАП. Вказує, що диспозицією ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, які саме норми Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» порушено ОСОБА_1 в чому полягають ці порушення.

В судовому засіданні під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи про законність і обґрунтованість постанови в межах апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 245, 278, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням вимог ст.ст. 251, 252, 283 КУпАП в постанові суду зазначаються опис обставин, установлених при розгляді справи, докази та дається їм належна оцінка в їх сукупності.

Вказаних вимог закону під час розгляду даної справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції було дотримано.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП є законними, обґрунтованими та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

Так, судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого адміністративного правопорушення, з чим погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 432787 від 28 квітня 2020 року;

- випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, із якої вбачається, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем;

-копією договору про оренду приміщення за адресою: АДРЕСА_2 ;

-письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 , згідно яких останній пояснив, що 28.04.2020 року о 14-30 год. знаходився за адресою: АДРЕСА_2 в приміщенні, де здійснюється продаж і ремонт велосипедів. В цей час магазин був відчинений і продавець на ім`я ОСОБА_4 здійснював торгівельну діяльність;

-письмовими поясненнями свідка ОСОБА_5 , згідно яких остання пояснила, що 28.04.2020 року о 14-30 год. знаходилась в підвальному приміщенні, де здійснюється продаж велосипедами та запчастинами до них. В цей час вона консультувалась із продавцем щодо купівлі дитячого велосипеда;

-фото на якому зображено, як приміщення магазину відчинено та на товарах є цінники, та в магазині знаходяться люди;

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 , згідно яких останній підтвердив, що 28.04.2020 року о 14-30 год. знаходився на робочому місці і здійснював (продаж велосипедів) та запчастин, а також консультував людей. Також додав, що ремонтував велосипеди та при цьому консультував людей щодо купівлі велосипедів.

Так, положеннями ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до п. 3 ч. 2 постанови КМУ від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» із змінами, внесеними постановою КМУ №291 от 22.04.2020, заборонено роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Згідно ч. 3 цієї статті суб`єкти господарювання залежно від кількості працюючих та доходів від будь-якої діяльності за рік можуть належати до суб`єктів малого підприємництва, у тому числі до суб`єктів мікропідприємництва, тобто фізичних осіб, які зареєстровані в установленому законом порядку як фізичні особи - підприємці.

Таким чином, ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, який також є суб`єктом господарювання, а тому на момент вчинення інкримінованого їй адміністративного правопорушення, на неї розповсюджувалася дія п. 3 ч. 2 постанови КМУ від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Отже, не дотримавшись передбачених заборон, ОСОБА_1 порушив встановлені постановою КМУ від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» правила, а тому в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Перевірені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, ґрунтується на належних і допустимих доказах.

Доводи ОСОБА_1 про те, що в його в діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю, є безпідставними.

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції. Не надано таких доказів і під час апеляційного розгляду справи.

Разом з цим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд не в повній мірі дотримався вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року), Європейський суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Згідно з ч. 2 ст. 284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин та враховуючи, що наряду з пандемією COVID-19 у країні складна економічна ситуація, ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, порушив умови карантину вперше, не здійснював постійної торгівлі, вважаю, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, чого буде достатньо для забезпечення виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Викладені обставини суддя першої інстанції до уваги не взяв, хоча вони в сукупності вказують на малозначність вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, що є підставою для звільнення його від адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим постанова суду підлягає зміні, а справа відносно нього закриттю з оголошенням йому усного зауваження.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2020 року скасувати, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, оголосити ОСОБА_1 усне зауваження, а провадження у справі закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - задовольнити частково.

Постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2020 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП - скасувати.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, оголосити ОСОБА_1 усне зауваження, а провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко