Справа № 428/3821/20
Провадження №3/428/1045/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Олійник В.М., за участю секретаря Солошенка П.В.,

розглянувши матеріали, які надійшли з ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях про притягнення до адміністративної відповідальності за п.5, п.6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не надано, паспорт серії НОМЕР_1 , місце роботи, посада: з 04.07.2015 по 21.02.2020 ІНФОРМАЦІЯ_2 , начальник служби захисту інформації, звання майор, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ВЧ НОМЕР_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу № 78/3/26-3419, від 10.04.2020 про адміністративне правопорушення 27.03.2020 відповідно до вимог ст.37 Закону України «Про державну таємницю» в ході проведення перевірки стану охорони державної таємниці в ІНФОРМАЦІЯ_3 , комісією ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях виявлені триваючі порушення законодавства про державну таємницю з боку колишнього начальника служби захисту інформації ІНФОРМАЦІЯ_4 майора ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ст.21 Закону та пунктів 41, 42 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженого Постановою КМ України від 18.12.2013 №939 та функціональних обов`язків здійснення заходів щодо забезпечення режиму секретності, постійному контролю за його додержанням в Луганському ОВК покладено на начальника служби захисту інформації ЛОВК майора ОСОБА_1 , призначеного наказом військового комісара від 04.07.2015 №122, якого звільнено наказом військового комісара від 21.02.2020 № 39.

У зв`язку з допуском до державної таємниці, майор ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання громадянина України виконувати вимоги режиму секретності та додержуватися інших вимог законодавства про державну таємницю, відповідно до ст.28 Закону та п.116 Порядку №939. Розпорядженням УСБУ в Черкаській області від 30.05.2014 №79/Д ОСОБА_1 надано допуск до державної таємниці за формою 1.

В процесі перевірки встановлено, що під час перебування на посаді начальника служби захисту інформації ЛОВК майор ОСОБА_1 порушив вимоги ст.ст. 21, 28, 37 Закону та пунктів 41, 42, 90, 94, 96, 100, 116, 117, 158, 257 Порядку №939, що призвело до факту ознайомлення начальником радіостанції ІНФОРМАЦІЯ_5 старшим сержантом ОСОБА_2 (має допуск до державної таємниці за формою 3, наданий розпорядженням УСБУ в Луганській області від 12.11.2015 №122д, що передбачає роботу виключно з секретною інформацією зі ступенем секретності «Таємно») з наказом Міністерства оборони України №002цт від 19.04.2010 року «Про затвердження інструкції з організації та забезпечення безпеки засекреченого зв`язку у Збройних Силах України», який має гриф секретності «Цілком таємно» та виготовлення ним рукописного витягу з наказу в робочому зошиті інв. №5т від 04.03.2017 з грифом секретності «Таємно». Тобто, ОСОБА_2 ознайомився з секретними документами, до яких не мав права доступу.

Крім того, порушення ОСОБА_1 вимог ст.ст. 18, 19, 28 Закону України «Про державну таємницю» та пунктів 244, 266, 283, 317, 318, 345, 348 Порядку №939, призвело до порушення порядку доступу до МНСІ у вигляді несанкціонованого роздруку та брошурування невстановленими особами примірника наказу Начальника Генерального штабу ЗСУ «Про затвердження тимчасової настанови з територіальної оборони» від 01.03.2017 №04 з грифом секретності «Таємно», який в електронному вигляді міститься на диску CD-R, облікованому в журналі вхідних секретних документів за №20т від 06.04.2017, та зберігається в шафі № 7 кабінету РСО. Підписи про одержання диску відсутні. Поряд із цим, зазначена незареєстрована копія вищезазначеного наказу в порушення порядку доставки секретної кореспонденції була використана військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_4 на робочій нараді в адміністративному приміщенні Луганської обласної державної адміністрації, що створило передумови до розголошення та втрати матеріального носія секретної інформації.

Зазначені порушення вимог режиму секретності є триваючими, оскільки на момент проведення перевірки стану охорони державної таємниці комісією ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях вони не усунуті та негативно впливають на стан охорони державної таємниці у ІНФОРМАЦІЯ_6 , що може призвести до розголошення відомостей, що становлять державну таємницю.

Таким чином, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальника служби захисту інформації ЛОВК, в результаті неналежного виконання функціональних обов`язків, своїми діями, які виразилися в порушенні встановленого законодавством порядку надання допуску та доступу до державної таємниці, невжитті заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпеченні контролю за охороною державної таємниці, здійснив триваюче адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена пунктами 5, 6 ч.1 ст.212-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надходило.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст.28 Закону та пунктами 88, 116 Порядку №939 громадянин, якому надано допуск та доступ до державної таємниці, зобов`язаний не допускати розголошення будь-яким способом державної таємниці, яка йому довірена або стала відомою у зв`язку з виконанням службових обов`язків; виконувати вимоги режиму секретності; дотримуватися інших вимог законодавства про державну таємницю.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року (Далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Пункти 5 та 6 частини 1 статті 212-2 КУпАП передбачають відповідальність за порушення законодавства про державну таємницю, а саме: 5) порушення встановленого законодавством порядку надання допуску та доступу до державної таємниці; 6) невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

Отже, з урахуванням суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212-2 КУпАП, і яке інкримінується ОСОБА_1 , предметом розгляду даного провадження є встановлення факту порушення встановленого законодавством порядку надання допуску та доступу до державної таємниці, а також невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи, і не може вважатися беззаперечним доказом вини особи.

В підтвердження порушень ОСОБА_1 , суду було надано протокол про адміністративне правопорушення, який не може бути беззаперечним доказом провини ОСОБА_1 .

Жодних пояснень інших осіб, як то старшого сержанта ОСОБА_2 , військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_6 , що використали незареєстровану копію на нараді ЛОДА, щодо фактів викладених в протоколі суду не надано.

Також до протоколу додано акт перевірки стану охорони державної таємниці від 31.03.2020 № 78/3/26-3149дск, завірений витяг із наказу № 122 від 04.07.2015 щодо призначення ОСОБА_1 на посаду начальника служби захисту інформації ІНФОРМАЦІЯ_4 , завірені функціональні обов`язки начальника служби захисту інформації ІНФОРМАЦІЯ_4 , завірений витяг із наказу № 39 від 21.02.2020 відповідно до якого ОСОБА_1 здав справи та посаду і вибув до нового місця служби.

Як слідує з наданого акту (витягу) перевірки стану охорони державної таємниці від 31.03.2020 № 78/3/26-3149дск, перевірявся період діяльності з 24.10.2019 по 27.03.2020, що не охоплює період вчинення інкримінованих порушень, з формулюванням зазначеним в протоколі щодо триваючих правопорушень суд погодитися не може оскільки вони не мають ознаки такових, та носили одноразовий характер, та виявлення цих порушень після спливу тривалого часу не є підставою вважати їх триваючими.

Окрім того наданий акт (витяг) перевірки стану охорони державної таємниці від 31.03.2020 № 78/3/26-3149дск взагалі не має дати, не містить жодного підпису та не завірений належним чином, у зв`язку з чим не може прийматися судом, як доказ вчинення інкримінованих ОСОБА_1 порушень.

Інших доказів вчинення ОСОБА_1 викладених в протоколів правопорушень, суду не надано.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. (ст.1 КУпАП).

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 280 КУпАП, передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ч.1 ст.212-2 КУпАП, є порушення законодавства про державну таємницю.

Отже, лише при наявності порушень законодавства про державну таємницю особа яка їх вчинила, може бути притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.212-2 КУпАП.

З огляду на наведене, суд вважає, що у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази на підтвердження поза розумними сумнівами факту порушення законодавства про державну таємницю ОСОБА_1 , що також в письмових поясненнях проколу заперечується ним самим.

Зі змісту ст.62 Конституції України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суду позарозумним сумнівом не доведено, що ОСОБА_1 , вчинив порушення законодавства про державну таємницю. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 тлумачаться на його користь.

Виходячи з обставин справи, наданих суду доказів, суд приходить до висновку про неможливість прийняття рішення про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених п.5 п.6, ч.1 ст. 212-2 КУпАП.

Наведені обставини вказують на відсутність у діях ОСОБА_1 складу та події адміністративних правопорушень, передбачених п.5 п.6, ч.1 ст. 212-2 КУпАП.

За таких обставин, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Керуючись ст.ст. 1, 7, 8, 9, 23, 26, 33-35, ст. 212-2, ст.ст. 268, 278, 280-287, 307, 308 КУпАП ,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за п.5 п.6, ч.1 ст. 212-2 КУпАП - закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено в апеляційний суд Луганської області, шляхом подачі апеляційної скарги до Сєвєродонецького міського суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя В. М. Олійник