Справа № 143/583/20
Провадження № 33/801/599/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бойко А. В.
Доповідач: Оніщук В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Оніщук В.В., за участі секретаря судового засідання Богацької О.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Погребищенського районного суду Вінницької області від 10 липня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 за ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Погребищенського районного суду Вінницької області від 10 липня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 420,40 грн. судового збору.

У постанові суду зазначено, що 28.05.2020 о 13 год. 40 хв., в м. Вінниця на перехресті вул. А. Первозванного та пр. Юності водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «SKODA FABIA», д. н. НОМЕР_1 , в порушення п.п. 2.3б, 16.13 ПДР України, не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, щоб відповідно реагувати на її зміну та під час виконання повороту ліворуч не дав дорогу транспортному засобу, який рухався у зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого допустив зіткнення зі транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN CC», д. н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Ухвалюючи постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що згідно з пунктом 16.13 Правил дорожнього руху України, перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч. В свою чергу ОСОБА_1 не виконав зазначені вимоги Правил, що призвело до скоєння правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив постанову Погребищенського районного суду Вінницької області від 10 липня 2020 року скасувати і закрити провадження у справі за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі зазначено, що під час розгляду справи суд першої інстанції лише обмежився допитом учасників ДТП, не надавши належної оцінки усім фактичним обставинам справи.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, який просить задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав та закрити провадження у справі, доводи його захисника, пояснення ОСОБА_2 та його захисника, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 251 КупАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, які встановлюються в тому числі і висновком експерта.

У судовому засіданні адвокат Павленко І.С. подав клопотання про призначення у справі автотехнічної експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 273 КУпАП експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях, у тому числі для визначення розміру майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, а також суми грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, які підлягатимуть конфіскації.

Обставини, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення перевіряються у спосіб та в порядку, що встановлений ст. ст. 251, 252, 280 КУпАП, при цьому, як слідує з матеріалів справи, що обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 28 травня 2020 року зафіксовані на схемі місця події та відеозаписі наданому ОСОБА_1 , які поряд з іншими доказами було досліджено в ході судового розгляду.

Тому, ураховуючи наведене, суд вважає, що у задоволенні клопотання про призначення у справі автотехнічної експертизи слід відмовити через відсутність потреби у спеціальних знаннях для вирішення даної справи.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 544765, 28.05.2020 року о 13 год. 40 хв., в м. Вінниця на перехресті вул. А. Первозванного та пр. Юності водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «SKODA FABIA», д. н. НОМЕР_1 , в порушення п.п. 2.3б, 16.13 ПДР України, не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, щоб відповідно реагувати на її зміну та під час виконання повороту ліворуч не дав дорогу транспортному засобу, який рухався у зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого допустив зіткнення зі транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN CC», д. н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками..

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху (далі за змістом - ПДР України), передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно із п. 2.3б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 16.13 ПДР перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.

За порушення зазначених вимог ПДР України передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Відповідальність за ст.124 КУпАП настає в тому разі, коли внаслідок порушення правил дорожнього руху було спричинено пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Тобто, обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є спричинення пошкодження об`єктів, зазначених у цій статті.

За змістом п. 2 ч.1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі за змістом - Інструкція), Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 заперечень щодо дій поліцейських при складанні протоколу, невідповідності внесених відомостей до схеми місця ДТП не заявляв, письмових пояснень до схеми ДТП та протоколу про адміністративне правопорушення, не надав.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, відповідає вимогам ст.256 КУпАП, містить всі необхідні дані, які характеризують об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (настання реальних наслідків у вигляді пошкодження певних об`єктів), що прямо закладено в диспозиції даної статті, усі вони перевірені та встановлені під час судового розгляду.

Згідно ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №544765 від 28.05.2020 (а.с.1), схемою місця ДТП, якою зафіксовано обстановку місця події, напрямок руху транспортних засобів та їх розташування після ДТП (а.с. 5), письмовими поясненнями іншого учасника ДТП ОСОБА_2 (а.с.4), поясненнями самого ОСОБА_1 , наданими ним при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, а також відеозаписом події наданим скаржником.

Доводи скаржника про те, що причиною ДТП є виключно порушення водієм транспортного засобу марки Volkswagen ОСОБА_2 п.п. 10.1, 12.3, 12.4 ПДР України, є безпідставними.

Так, матеріали справи не містять даних щодо швидкості транспортного засобу Volkswagen на момент ДТП, однак дана обставина не спростовує факту порушення порядку проїзду перехресть водієм ОСОБА_1 .

Наданий ОСОБА_1 відеозапис підтверджує його вину у вчиненні ДТП та жодним чином не відображає швидкість транспортного засобу Volkswagen.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Суд першої інстанції з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, врахувавши характер вчиненого правопорушення та відомості про особу ОСОБА_1 , дійшов до висновку, що достатнім для його виправлення та запобігання вчинення нових правопорушень, буде призначення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в межах санкції ст. 124 КУпАП, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ст. 124 КУпАП у виді штрафу, відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання адвоката Павленка І.С. в інтересах ОСОБА_1 про призначення судової автотехнічної експертизи відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Погребищенського районного суду Вінницької області від 10 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду: В.В. Оніщук