Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
05.02.2020 394/28/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Суддя Новоархангельського районного суду Кіровоградської області Краснопольська Л.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Новоархангельського ВП Голованівського ВП ГУНП України в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця: АДРЕСА_1 .

за ч. 1 ст. 184 КУпАП ,

В С Т А Н О В И Л А :

21.02.2020 року до Новоархангельського районного суду надійшов протокол серії АПР18 № 574668 про адміністративне правопорушення від 11.01.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 05.01.2020 року близько 15.00 допустив ухилення від виконання батьківських обов`язків, щодо виховання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , 2007 року народження.

Ст. 1 КУпАП встановлено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Ч. 1 ст. 7 КУпАП вказує на те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із положеннями ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Ст.3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено,що нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Принципом верховенства права, визнається, що людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави

В ст. 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості.

Відповідно ч.1ст.184 КУпАП відповідальність батьків, або осіб, які їх замінюють наступає у разі ухилення їх від виконання передбачених законодавством обов`язків по забезпеченню необхідних умов життя, освіти та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів дітей. Дитина це особа до досягнення нею повноліття, що за українським законодавством настає з 18 років (ч. 1 ст. 34 Цивільного кодексу України). Наявність у особи правового статусу дитини означає, що вона має відповідні права та обов`язки дитини. Спеціальні норми, якими конкретизовано обсяг прав і обов`язків дитини, наведено як у Сімейному кодексі України (ст. 148, 149, 152, 160, 177, 179, 243, 247, 253 тощо), так і в Цивільному кодексі України (ст. 31, 32, 33). До того ж, права дитини підлягають спеціальному захисту на підставі положень Конвенції про права дитини.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав й обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, а також за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП полягає у ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Тобто диспозиція даної норми має бланкетний (відсильний) характер.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1ст.184КУпАП визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Проналізувавши вищезазначені норми права, суддя приходить до висновку, що адміністративне правопорушення передбачене ст. 184 ч. 1 КУпАП вчиняється виключно умисно, тобто особа усвідомлює характер вчинюваних нею протиправних дій.

Ст. 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд, на виконання положень зазначеної статті всебічно, об`єктивно та неупереджено дослідив всі матеріали адміністративної справи, щодо ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Всупереч цьому, матеріали, які надійшли до суду не містять жодного доказу, які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.184 КУпАП, тобто невиконання ним обов`язків по забезпеченню необхідних умов життя, освіти та виховання неповнолітнього сина.

Зазначений протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону, оскільки в ньому не зазначено і не конкретизовано суть правопорушення (в чому конкретно полягало діяння (дія чи бездіяльність) ОСОБА_1 , спрямоване на ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків (яким законодавчим актом передбачені ці обов`язки ) щодо забезпечення необхідних умов виховання дитини та чи спроможний він виконувати ці обов`язки взагалі.

Таким чином наявні у справі докази, які безпосередньо дослідженні в судовому засіданні, не підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 184 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

При закритті провадження у адміністративній справі судові витрати відносяться за рахунок держави.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч.1ст.184, ст.ст. 284 КУпАП, суддя - ,

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Суддя: