Справа № 755/8047/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" липня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Козачук О.М., розглянувши матеріали, які надішли з Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 541521, ОСОБА_1 , 19 травня 2020 року о 20 годині 50 хвилин, керував автомобілем марки «Ford Sierra» д/н НОМЕР_1 , у м. Києві по проспекту Павла Тичини, 7, з ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Драгер, результати тесту 1,58%. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9.а ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, надав пояснення про те, що 19 травня 2020 року, приблизно о 20 годині, він зі своїм товаришем ОСОБА_2 та дружиною ОСОБА_3 приїхали на стоянку біля супермаркету «АТБ», оскільки, поверталися від лікаря - стоматолога, де йому видалили чотири зуби на верхній щелепі, в цей час виникла несправність у його автомобілі, тому він припаркував автомобіль біля супермаркету та викликав евакуатор, який вони очікували в салоні автомобіля, сиділи та спілкувалися. Далі, до нього підійшли працівники поліції та попросили посвідчення водія. Після того, як він надав поліцейським документи, останні почали говорити, що в них є підозра, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим, попросили пройти огляд на стан сп`яніння, на що він погодився та пояснив поліцейським, що, по-перше, він не вживав алкоголь, а по-друге, він не керував транспортним засобом, який до того ж був не справним, вони очікують на евакуатор, однак, поліцейські не прийняли до уваги його пояснення, він пройшов тест на приладі Драгер, який не підтвердив вміст алкоголю в організмі, проте, працівники поліції сказали,що необхідно почекати і пройти повторний тест на приладі Драгер, він погодився, після чого повторно пройшов даний тест, результат виявився 1,58%, якому він дуже здивувався, він зробив припущення, що прилад не справний, проте, працівники поліції склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно нього складено неправомірно та безпідставно.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Голуб С.А. повністю підтримала пояснення останнього.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що 19 травня 2020 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин, вона разом з чоловіком та його товаришем перебували на стоянці біля супермаркету «АТБ», чекали на евакуатор, оскільки автомобіль чоловіка був у несправному стані, до них підійшов не знайомий чоловік та постукав у вікно, вона подумала, що це паркувальник, проте, це виявився працівник поліції, який навіть не представився, після чого попрохав чоловіка, щоб той надав документи, що він і зробив, в подальшому на чоловіка склали протокол, хоча він повідомив працівника поліції про те, що автомобіль не справний та він не керував їм, а просто сидів за кермом, поряд сиділа вона, позаду знайомий ОСОБА_2 та вони просто спілкувалися очікуючи евакуатор.

Зокрема, у судовому засіданні, за участю ОСОБА_1 , його представника- адвоката Голуб С.А. та свідка ОСОБА_3 було переглянуто відеозапис з нагрудної камери поліцейського, що долучений до матеріалів даної справи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його представника - захисника Голуб С.А. та свідка ОСОБА_3 , дослідивши наявні матеріали, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Однак, у супереч вимогам ст. 251 КУпАП, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що особа керувала автомобілем, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 8 Конституції України декларує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Крім того, приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), беручи до уваги передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення, виходжу з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, згідно зі ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У судовому засіданні особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 надано послідовні та логічні пояснення, викладені вище, проте, що він на той час не був водієм і дана обставина знайшла своє підтвердження.

Крім того, у судовому засіданні свідком ОСОБА_3 було підтверджено той факт, що 19 травня 2020 року о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 не перебував за кермом автомобіля марки «Ford Sierra» д/н НОМЕР_1 .

Зокрема, з переглянутого у судовому засіданні відеозапису із нагрудної камери поліцейського, взагалі не вбачається автомобіль, зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, не вбачається момент керування ОСОБА_1 даним автомобілем, крім того, при складанні даного протоколу, ОСОБА_1 повідомляв працівника поліції про те, що він не керував транспортним засобом.

Таким чином, з пояснень ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_3 , а також з переглянутого у судовому засіданні відеозапису із нагрудної камери поліцейського не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом - «Ford Sierra» д/н НОМЕР_1 , 19 травня 2020 року о 20 годині 50 хвилин, у стані алкогольного сп`яніння.

У зв`язку з викладеним, для притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно встановити або: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, вважають закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись, на що звертав свою увагу Пленум Верховного Суду України в п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.).

Приймаючи до уваги, що в справі відсутні інші належні докази, які б підтверджували наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у діях ОСОБА_1 , то провадження у справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 23, 24, 30, 33, 36, 130, 245, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити, на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: