ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/33/20 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2020 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю: особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Шевчука В.О.,

розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Шевчука В.О. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 грудня 2019 року, -

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 грудня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Як визнав суд, ОСОБА_1 29 жовтня 2019 року, об 12 год. 35 хв., на автодорозі Р-41 об`їзд м. Тернопіль + 18 км керував транспортним засобом марки «ЗАЗ 110307», н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння , а саме - звужені зіниці, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення кольору обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в КНП «ТОНД» в лікаря-нарколога водій категорично відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі захисник особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Шевчук В.О. просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 грудня 2019 року, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що оскаржувана постанова є незаконною, винесена із порушенням норм процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Зазначає, що всупереч вимогам п.п. 6, 8, 10 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВСУ, МОЗУ від 09 листопада 2015 року №1452/735, не було забезпечено присутність двох свідків на місці зупинки транспортного засобу, не було оформлено направлення ОСОБА_1 на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, не оформлявся акт огляду на стан алкогольного сп`яніння.

На думку апелянта, вимога в протоколі пройти огляд в медичному закладі КНП ТОНД ТОР, який станом на час складання протоколу 29.10.2019 р. вже не існував, є незаконною.

Стверджує, що письмові пояснення свідків без їх допиту в судовому засіданні є неналежними доказами, а покази свідка ОСОБА_2 викликають сумнів в їх достовірності.

Вказує, що постанова суду по справі про адміністративне правопорушення повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, що в оскаржуваній ним постанові місцевого суду відсутнє.

Заслухавши особу, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та адвоката Шевчука В.О., які повністю підтримали подану апеляційну скаргу та просять скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 грудня 2019 року відносно ОСОБА_1 і закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що в її задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Винуватість та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України доведена належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з п.6 Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (надалі - Інструкції), затвердженої наказом МВСУ, МОЗУ від 09 листопада 2015 року №1452/73 огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під валивом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 314185від 29 жовтня 2019 року , який відповідає вимогам ст.254, ст.256 КУпАП та складений уповноваженою на те особою визначеною ст.255 КупАП, ОСОБА_1 , 29 жовтня 2019 року, об 12 год. 35 хв., на автодорозі Р-41 об`їзд м. Тернопіль + 18 км керував транспортним засобом марки «ЗАЗ 110307», н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння , а саме - звужені зіниці, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення кольору обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в КНП «ТОНД» в лікаря-нарколога водій категорично відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху.

Допитаний судом першої інстанції свідок ОСОБА_3 підтвердив факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Тому доводи апелянта про неналежність такого доказу як пояснення свідка, з тих мотивів, що він не допитувався судом, є безпідставними.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Як слідує з матеріалів справи, одним з таких доказів, яким обґрунтовано винність ОСОБА_1 є відеозапис з нагрудних камер поліцейських.

Оглянутим в судовому засіданні відеоматеріалом, що зафіксований нагрудною відеокамерою 22/68 DSJX 22, який долучено до матеріалів справи і який є належним та допустимим доказом в контексті положень ст.251 КУпАП, підтверджується, що працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, від якого останній відмовився в присутності свідків без будь-якого пояснення мотивів відмови.

Цей відеозапис був предметом дослідження суду першої інстанції, про що зазначено у судовому рішенні, відповідно до вимог ст.283 КУпАП.

Доводи захисника Шевчука ОСОБА_4 . про невідповідність часу вчинення правопорушення зафіксованому на відеозаписі із зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення, є безпідставними.

Так, із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 314185 слідує, що його складено о 14 год. 06 хв.(а. с.1)

Попередньо, працівниками поліції о 13 год. 20 хв. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за ст.ст.122 ч.2, 126 ч.1 КУпАП. (а. с.6)

Відеозаписом, оглянутим апеляційним судом, час відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння зафіксовано близько 13 год. 48 хв., що в сукупному аналізі вказаних подій не дає підстав для сумніву у їх достовірності.

Відсутність акту огляду та направлення не може бути підставою для скасування постанови суду, оскільки факт відмови від проходження огляду задокументовано належними та допустимими доказами, які були предметом розгляду суду першої інстанції і отримали належну правову оцінку.

Неправильна назва медичного закладу, в якому було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, також не може свідчити про незаконність дій поліцейських, недопустимість доказів чи незаконність постанови місцевого суду, оскільки відмінності у назві закладу охорони здоров`я жодним чином не впливають на безпосередній факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду і така відмова останнього жодним чином не пов`язана з назвою закладу, в якому йому пропонувалось пройти огляд.

Твердження ОСОБА_1 про безпідставність зупинки працівниками поліції його транспортного засобу є необґрунтованими, оскільки з наявної у матеріалах справи постанови про накладення адміністративного стягнення вбачається, що 29 жовтня 2019 року о 12 год.35 хв. ОСОБА_5 , керуючи транспортним засобом «ЗАЗ 110307», н.з. НОМЕР_1 , на автодорозі Р-41 об`їзд м. Тернопіль + 18 км, при повороті праворуч не подав сигнал світловим покажчиком повороту, чим порушив вимоги ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП однією з підстав адміністративної відповідальності за даною правовою нормою є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції.

Виходячи з аналізу досліджених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильним, оскільки факт його відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.279, 280 КУпАП.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 грудня 2019 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування та закриття провадження у справі, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Шевчука В.О. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 грудня 2019 року, якою ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис