Справа № 758/7428/19
3/758/310/20 Категорія 290
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2020 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Павленко О. О., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління захисту економіки у м. Києві ДЗЕ Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки Чернігівської області, директора ДП «Київський державний науково-дослідний інститут текстильно-галантерейної промисловості», зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КпАП України,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про вчинення адміністративного правопорушення № 386 від 04 червня 2019 року ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора державного підприємства «Київський державний науково-дослідний інститут текстильно-галантерейної промисловості», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» під час виконання своїх службових повноважень не повідомила у встановленому законом порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів свого безпосереднього керівника стосовно прийняття 04 вересня 2017 року рішення щодо надання особі, як директору інституту матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі середньомісячного заробітку, шляхом підписання наказу № 15-е від 04.09.2017, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно протоколу про вчинення адміністративного правопорушення № 387 від 04 червня 2019 року ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора державного підприємства «Київський державний науково-дослідний інститут текстильно-галантерейної промисловості», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» під час виконання своїх службових повноважень не повідомила у встановленому законом порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів свого безпосереднього керівника стосовно прийняття 04 вересня 2017 року рішення щодо надання особі, як директору інституту матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі середньомісячного заробітку, шляхом підписання наказу № 15-е від 04.09.2017, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно протоколу про вчинення адміністративного правопорушення № 388 від 04 червня 2019 року ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора державного підприємства «Київський державний науково-дослідний інститут текстильно-галантерейної промисловості», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» під час виконання своїх службових повноважень не повідомила у встановленому законом порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів свого безпосереднього керівника стосовно прийняття 18 грудня 2017 року рішення щодо надання особі, як директору інституту матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі середньомісячного заробітку, шляхом підписання наказу № 29-е від 18.12.2017, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно протоколу про вчинення адміністративного правопорушення № 389 від 04 червня 2019 року ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора державного підприємства «Київський державний науково-дослідний інститут текстильно-галантерейної промисловості», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» під час виконання своїх службових повноважень 18 грудня 2017 року прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів щодо виплати працівникам інституту, у тому числі і особі, як директору, винагороди за вислугу років, шляхом підписання наказу №29-е від 18.12.2017, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно протоколу про вчинення адміністративного правопорушення № 384 від 04 червня 2019 року ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора державного підприємства «Київський державний науково-дослідний інститут текстильно-галантерейної промисловості», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» під час виконання своїх службових повноважень не повідомила у встановленому законом порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів свого безпосереднього керівника стосовно прийняття 04 лютого 2018 року рішення щодо надання винагороди за результати роботи у 2017 році співробітникам інституту, у тому числі і собі, як директору, шляхом підписання наказу № 03-е від 04.02.2018, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно протоколу про вчинення адміністративного правопорушення № 385 від 04 червня 2019 року ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора державного підприємства «Київський державний науково-дослідний інститут текстильно-галантерейної промисловості», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» під час виконання своїх службових повноважень 04 лютого 2018 року прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів щодо надання винагороди за результати роботи у 2017 році співробітникам інституту, у тому числі і особі, як директору, шляхом видання наказу № 03-е від 04.02.2018, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно протоколу про вчинення адміністративного правопорушення № 382 від 04 червня 2019 року ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора державного підприємства «Київський державний науково-дослідний інститут текстильно-галантерейної промисловості», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» під час виконання своїх службових повноважень не повідомила у встановленому законом порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів свого безпосереднього керівника стосовно прийняття 19 липня 2018 року рішення щодо надання особі, як директору інституту матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі середньомісячного заробітку, шляхом підписання наказу № 15-е від 19.07.2018, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно протоколу про вчинення адміністративного правопорушення № 383 від 04 червня 2019 року ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора державного підприємства «Київський державний науково-дослідний інститут текстильно-галантерейної промисловості», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» під час виконання своїх службових повноважень 19 липня 2018 року прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів щодо надання собі, як директору інституту матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі середньомісячного заробітку, шляхом підписання наказу № 15-е від 19.07.2018, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні інкримінованих їй правопорушень не визнала, судді зазначила, що матеріальне забезпечення її, як директора, здійснювалося на умовах контракту.

Враховуючи зазначене, просила провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного корупційного правопорушення в її діях.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що вина ОСОБА_1 не доведена матеріалами адміністративної справи та надав висновок, згідно якого в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, відповідальність за які передбачена ч. 1, ч. 2 статті 172-7 КУпАП.

Суд, вислухавши висновок прокурора, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме протокол про адміністративне правопорушення №389 від 04.07.2018 року (а.с.1-8), протокол про адміністративне правопорушення №385 від 04.07.2018 року, протокол про адміністративне правопорушення №383 від 04.07.2018 року, протокол про адміністративне правопорушення №384 від 06.07.2018 року, протокол про адміністративне правопорушення №382 від 04.07.2018 року, протокол про адміністративне правопорушення №386 від 04.07.2018 року, протокол про адміністративне правопорушення №387 від 04.07.2018 року, протокол про адміністративне правопорушення №388 від 04.07.2018 року, лист УЗЕ у м. Києві НП України від 02.04.2019 року, копії Наказу від 19.02.2009 року № 18-Д, копію контракту №3-9 з керівником підприємства, що є у державній власності від 19.02.2009 року, копію додаткової угоди № 90 від 28.07.2010 року до контракту від 19.02.2019 року, копію наказу № 29-е від 18.12.2017 року, копію Статуту ДП «Київський державний науково-дослідний інституту текстильно-галантерейної промисловості», пояснення ОСОБА_1 , копію колективного договору від 21.06.2005 року, копію листа від Мінекономрозвитку від 11.05.2019 року, «Положення про виплату винагород за підсумками роботи за рік по Київському державному науково-дослідному інституту текстильно-галантерейної промисловості», дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 ч. 1 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю за відсутністю в її діях складу адміністративного корупційного правопорушення, виходячи з наступного.

Відповідно до змісту протоколів про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора ДП «Київський державний науково-дослідний інститут текстильно- галантерейної промисловості» (далі - КиївНДІТГП), будучи посадовою особою юридичної особи публічного права та відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія цього Закону, вчинила наступне :в порушення вимог ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» під час виконання своїх службових повноважень не повідомила у встановленому законом випадку та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів при прийнятті 19.07.2018 рішення щодо надання собі, як директору КиївНДІТГП, матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі середньомісячного заробітку, шляхом підписання наказу № 15-е від 19.07.2018; в порушення вимог ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» під час виконання своїх службових повноважень не повідомила у встановленому законом випадку та порядку про наявність у неї реального конфлікту та вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів при прийнятті 04.02.2018 рішення щодо надання винагороди за результати роботи у 2017 році співробітникам КиївНДІТГП, у тому числі й собі, як директору КиївНДІТГП, шляхом підписання наказу № 03-е від 04.02.2018.

Стаття 19 Конституції України зобов`язує органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У відповідності до ст. 9 КпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень. У свою чергу реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень. Тобто складовими конфлікту інтересів є: приватний інтерес, службові/представницькі повноваження, а співвідношення вказаних складових спричиняє виникнення реального конфлікту інтересів, зокрема коли приватний інтерес суперечить службовим/представницьким повноваженням, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень. При цьому приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях. Тобто реальний конфлікт інтересів існує тоді, коли особа, користуючись наданими службовими повноваженнями задля задоволення приватного інтересу, приймає рішення або вчиняє дію на користь себе або третіх осіб.

Відповідно до ч. З ст. 21 КЗпП України контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (у тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть установлюватися угодою сторін. З огляду на Положення про порядок укладання контракту з керівником підприємства, що є у державній власності, при найманні на роботу, затверджене Постановою КМУ № 203 від 19.03.1993, прийняття на роботу .'керівника підприємства, що є у державній власності, яким і є КиївНДПТП, здійснюється шляхом укладання з ним контракту. Матеріальне забезпечення керівника здійснюється на умовах даного контракту. Так, між ОСОБА_1 та органом управління майном в особі Міністра промислової політики України було укладено контракт з керівником підприємства, що є у державній власності, № 3-9 від 19.02.2009 на термін з 19.02.2009 по 18.02.2014, а додатковою угодою № 90 від 28.07.2010 було внесено зміни до даного контракту стосовно обов`язків керівника та розміру з його посадового окладу. Після того, як КиівНДІТГП було передано зі сфери управління Мінпромполітики України до сфери управління Мінекономрозвитку України листом за № 12/1-3-117 від 26.02.2014 було підтверджено ОСОБА_1 її повноваження директора КиівНДІТГП на підставі контракту з керівником підприємства, що є у державній власності, № 3-9 від 19.02.2009, що повністю відповідає ст. 39 КЗпП України, згідно з якою, якщо після закінчення строку дії трудового договору (контракту) трудові відносини фактично тривають і жодна зі сторін не вимагає їх припинення, дія цього договору' вважається продовженою на невизначений термін.

За умовами Контракту № 3-9 від 19.02.2009 керівникові можуть виплачуватись винагорода за підсумками роботи за рік та винагорода за вислугу років відповідно до діючого на підприємстві положення.

Пунктом 19 розділу 3 Контракту № 3-9 від 19.02.2009 визначено, що у разі відпустки Керівникові надається матеріальна допомога на оздоровлення у розмірі його середньомісячного заробітку. Враховуючи п.п. 4.1.6 та 4.1.7 Колективного договору адміністрація зобов`язана здійснювати преміювання працівників та виплату винагороду за підсумками роботи за рік в межах наявних коштів на ці цілі згідно з положенням, а також за наявності коштів надавати працівникам, у разі необхідності, за їх заявами одноразову матеріальну допомогу згідно із затверджених положень. Відповідно до п. 2.9 Положення про виплату винагород за підсумками роботи за рік по КиівНДІТГП, яке є додатком та частиною Колективного договору, визначено, що з метою закріплення кадрів в інституті та заохочення за багатолітню працю розрахункова винагорода коригується з урахуванням стажу роботи в інституті по нижченаведеній диференціації, а саме, понад 5 років стажу роботи в інституті -100% коригування. Пунктом 2.10 цього ж Положення визначено, що розмір винагороди може бути збільшений до 25% за особисті якості працівника по узгодженню з профкомом. Із наданих ОСОБА_1 під час судового засідання додаткових документів установлено наступне. Рішенням профспілкового комітету КиївНДІТГП, зафіксованого у протоколі № 1 від 01.02.2018 було погоджено на підставі 2.10 Положення про виплату винагород за підсумками роботи за рік по КиївНДІТГП збільшення розміру винагороди деяким членам колективу у зв`язку з їх багаторічним стажем роботи в КиївНДІТГП на 25%, в тому числі й ОСОБА_1 , оскільки її стаж роботи в інституті на той час становив вже 40 років, що також підтверджується і записами у її трудовій книжці. Крім того, рішенням профспілкового комітету КиївНДІТГП, зафіксованого у протоколі № 10а від 15.12.2017 було визначено, що-розмір винагороди за вислугу років працівникам КиївНДІТГП слід розраховувати відповідно до Положення про виплату винагород за підсумками роботи за рік по КиївНДІТГП, та погоджено на підставі 2.10 Положення про виплату винагород за підсумками роботи за рік по КиївНДІТГП збільшення розміру винагороди деяким членам колективу у зв`язку з їх багаторічним стажем роботи в КиївНДІТГП на 25%, в тому числі й ОСОБА_1 , оскільки її стаж роботи в інституті на той час становив вже 40 років, що також підтверджується і записами у її трудовій книжці. Згідно з п. 7.1 Статуту КиївНДІТГП управління підприємством здійснює його керівник - директор. З огляду на п. 7.6 Статуту КиївНДІТГП та п. 13 контракту з. керівником підприємства, що є у державній власності, № 3-9 від 19.02.2009 ОСОБА_1 , як директор КиївНДІТГП, має право видавати накази у межах своєї компетенції. Таким чином, підписання наказів № 15-е від 04.09.2017, № 29-е від 18.12.2017. № 3-є під 04.02.201 Я та № 15-е від 19.07.2018 ОСОБА_1 є виконанням умов Статуту КиївНДІТГП, Колективного договору, а також контракту з керівником підприємства.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП України.

Враховуючи вищевикладене, встановленні в судовому засіданні обставини, які свідчать про необґрунтоване складання працівниками УЗЕ у м. Києві ДЗЕ НП України про адміністративне корупційне правопорушення на ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю її вини, вважаю за необхідне провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності останньої за ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, закрити за відсутністю складу адміністративного корупційного правопорушення

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 38,256,283,284,172-7 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного корупційного правопорушення - закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову. Місцевий суд протягом трьох днів надсилає апеляційну скаргу разом із справою у відповідний апеляційний суд.

Суддя О. О. Павленко