ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2020 року смт. Мангуш

Першотравневий районний суд Донецької області

у складі:

головуючого судді: Чудопалової С.В.

при секретарі: Небиліченко Т.В.,

за участю прокурора: Остапенко Ю.А.,

правопорушника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Донецькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Костянтинівка Донецької області, громадянки України, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

08.05.2020 до суду надійшов протокол № 164 від 16.04.2020, складений оперуповноваженим Управління стратегічних розслідувань в Донецькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України лейтенантом поліції Постальнік Я.О. про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відносно ОСОБА_1 , з якого вбачається, що відповідно до наказу виконуючого обов`язки начальника Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 04.04.2016 року за № 545/1 ОСОБА_1 призначено на посаду спеціаліста II категорії Першотравневого районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Відповідно до наказу виконуючого обов`язки начальника Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 29.12.2017 за №4287/1 з 02.01.2018 ОСОБА_1 звільнено з зазначеної посади. ОСОБА_1 зобов`язана була подати декларацію особи, яка припинила діяльність пов`язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування «після звільнення» до 00:00 01.04.2019. Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру декларацій ОСОБА_1 подала декларацію «після звільнення» 10.04.2019 о 13 год. 51 хв. Враховуючи вищезазначене, гр. ОСОБА_1 , порушуючи вимоги абзацу 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», припинивши діяльність, пов`язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а саме звільнившись з посади спеціаліста Мангушського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, згідно п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 зазначеного Закону, будучи суб`єктом на якого поширюється дія вказаного Закону, несвоєчасно без поважних причин 10.04.2019 о 13 год. 51 хв. подала декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік «після звільнення» до Єдиного державного реєстру декларацій. Дії останньої кваліфікуються, як адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що вона вину у скоєнні адміністративного корупційного правопорушення передбаченого ч.1ст. 172-6 КУпАП визнає, але умислу у неї не було, вона не подала своєчасно декларацію, оскільки вважала, що при звільненні, 29.12.2017 року вона вже подала декларацію, а те що за 1 робочий день, 02.01.2018 року їй необхідно подати декларації, стало відомо після дзвінка якогось співробітника у квітні 2019р., але оскільки у неї не було технічної можливості подати відповідну декларацію, вона лише 10 квітня 2019р. перебуваючи у знайомої, скориставшись її ком`ютером змогла це зробити.

В судовому засіданні захисник - адвокат Спруцко В.І. просив справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, оскільки часом виявлення інкримінованого правопорушення є 30.07.2019, саме час направлення повідомлення про факт не надання чи несвоєчасного подання декларації осіб, уповноважених на виконання функції держави до НАЗК головним спеціалістом з питань запобігання і виявлення корупції ГТУЮ у Донецькій області Сивопляс І.С. та надав письмове клопотання.

Прокурор Остапнеко Ю.А. в судовому засіданні вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 172-6 ч.1 КУпАП, а тому необхідно накласти на неї мінімальне стягнення, передбачене санкцією відповідної статті КУпАП.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника та прокурора, повно та всебічно дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що згідно наказу Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 04.04.2016 № 545/1 ОСОБА_1 було призначено на посаду спеціаліста 2 категорії Першотравневого районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області (а.с.21).

04.04.2016 ОСОБА_1 під підпис, було попереджено про встановлені законодавством України обмеження, пов`язані з прийняттям на державну службу та проходженням, а саме про вимоги та обмеження встановлені Законами України «Про державну службу» та «Про запобігання корупції»(а.с.22).

29.12.2017 наказом Головного територіального управління юстиції у Донецькій області за № 4287/1, ОСОБА_1 було звільнено з займаної посади 02.01.2018, за власним бажанням, згідно ст. 38 КЗпП України та ст. 86 Закону України «Про Державну службу», з припиненням державної служби (а.с.20).

Відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до абзацу 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 , припинивши діяльність пов`язану з виконання функцій держави ( наказ ГТУЮ у Донецькій області за № 4287/1 від 29.12.17р. ОСОБА_1 звільнено з посади спеціаліста Мангушського районного відділу державної виконавчої служби 02.01.2018р., за власним бажанням), тобто будучи особою, яка припинала діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави, подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий 2018 рік лише 10.04.2019.

Аналізучи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь - яких істотних суперечностей вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, доведеною повністю.

Згідно ч. 1 ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно Повідомлення головного спеціаліста з питань запобігання і виявлення корупції ГТУЮ у Донецькій області Сивопляс І.С. від 15.04.2019 № 11-11/131 повідомлено Національне агентство про факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яке було отримано 23.05.2019р. та згідно штампу вхідної кореспонденції УЗЕ в Донецькій області № 2059 від 30.07.2019 отримало відповідне повідомлення від Національного агентства з питань запобігання корупції 30.07.2019 (а.с.13).

Таким чином, до Національного агентства, національної поліції чи органів прокуратури, від викривача (в даному випадку від Головного спеціаліста з питань запобігання і виявлення корупції ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_2 ) надійшло повідомлення про вчинення ОСОБА_1 порушення, пов`язаного з корупцією, - то моментом виявлення порушення є час надходження відповідного повідомлення до відповідного уповноваженого органу тобто Національного агентства з питань запобігання корупції, а якщо ідентичні повідомлення надійшли до різних органів, чи посадових осіб, уповноважених складати такі протоколи, - моментом виявлення вважається перше (за часом отримання) надходження такого повідомлення до уповноваженого (органу чи особи).

Процедуру виявлення факту неподання чи невчасного подання декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування внормовано Порядком перевірки факту подання суб`єктами декларування декларацій відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» та повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій, затвердженим рішенням Національного агентства від 06.09.2016 № 19.

Вказаним Порядком визначено, що відповідальний підрозділ (особа) органу, в якому працюють (працювали) суб`єкти декларування, перевіряє факт подання декларацій шляхом пошуку та перегляду інформації в публічній частині Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на офіційному веб-сайті Національного агентства.

У випадку встановлення факту неподання чи несвоєчасного подання декларацій суб`єктами декларування відповідно до вимог Закону України «Про запобігання корупції» відповідальний підрозділ (особа) органу, в якому працюють (працювали) суб`єкти декларування, повідомляє про це Національне агентство упродовж трьох робочих днів з дня виявлення такого факту. Повідомлення Національного агентства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, надсилається засобами поштового зв`язку (рекомендованим листом з повідомленням про вручення).

Тобто, якщо слідувати букві закону, суб`єктами виявлення порушення статті 172-6 КУпАП є уповноважений підрозділ (особа) органу, в якому працює (працювала) суб`єкт декларування та Національне агентство.

Також відповідно до частини сьомої статті 53 Закону України «Про запобігання корупції» посадові і службові особи державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, посадові особи органів місцевого самоврядування, юридичних осіб публічного права, їх структурних підрозділів у разі виявлення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення чи одержання інформації про вчинення такого правопорушення працівниками відповідних державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб публічного права, їх структурних підрозділів зобов`язані у межах своїх повноважень вжити заходів щодо припинення такого правопорушення та негайно письмово повідомити про його вчинення спеціально уповноважений суб`єкт у сфері протидії корупції.

Тобто спеціально уповноважений суб`єкт у сфері протидії корупції вже отримує інформацію про виявлене корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення і якщо

вказана інформація є достовірною складається протокол про порушення пов`язане з корупцією.

Отже, в зв`язку з вищевикладеним часом виявлення правопорушення слід вважати часотримання повідомлення за №11-11/131 від 15.04.2019 про факт несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування до Національного агентства з питань запобігання корупції, щодо ОСОБА_1 , від головного спеціаліста з питань запобігання і виявлення корупції ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_2 , тому Національне агентство з питань запобігання корупції було обізнане про факт несвоєчасного подання декларації ОСОБА_1 23.05.2019 та 30.07.2019р. (а.с. 13), коли отримано УЗЕ в Донецькій області, що вказувало на можливість складання протоколу про адміністративне правопорушення саме протягом строків визначених ст. 38 КУпАП. Натомість, вказаний протокол було складено тільки 16.04.2020, тобто поза межами строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Отже, відповідно до ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення (в редакції, чинній на час подання ОСОБА_1 декларації).

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно листа ВССУ №223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією», ВССУ роз`яснив, що судам слід мати на увазі, для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язане з корупцією, важливу роль відіграють як день вчинення, так і день виявлення правопорушення. Будь-якого продовження перебігу строків накладення адміністративних стягнень законом непередбачено, тому в разі їх закінчення провадження у справі закривається.

Вказівка законодавця у п.7 ст.247 КУпАП «на момент розгляду справи» означає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо на початок розгляду справи закінчилися строки, встановлені ст.38 КУпАП.Разом з тим сам розгляд справи про адміністративне правопорушення та його закінчення не обтяжений строками, визначеними ст. 38 КУпАП, а передбачений ст. 277 КУпАП, що є гарантією всебічного, об`єктивного і повного з`ясування всіх обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до постанови Пленуму ВСУ«Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов`язані з корупцією» № 13 для своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи судам необхідно звертати увагу на роз`яснення в кожній справі таких питань, зокрема чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені ст.38 КУпАП.

Зважаючи на вищевикладене, приймаючи до уваги, що правопорушення виявлено 30.07.2019 та на день надходження до суду та розгляду справи сплинув строк накладення адміністративного стягнення за вчинення даного правопорушення, вважаю, що справа про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення на підставі ч.4 ст.38 КУпАП.

Слід зазначити, що встановлення законодавцем строку давності притягнення до відповідальності є важливою гарантією прав особи, що випливає з принципу правової визначеності, який є елементом принципу верховенства права. У зв`язку з цим тлумачення положень частини четвертої статті 38 КУпАП не може носити довільного характеру та розумітися суто формально.

Так, у справі "Волков проти України", рішення від 9 січня 2013 року, заява № 21722/11) Європейський суд з прав людини (ЄСШІ) зазначив: "Суд вважає, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігги будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними... Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень." (§ § 137, 139).

Практика ЄСПЛ не містить конкретних вимог щодо того, яким тривалим мас бути строк притягнення до відповідальності, у тому числі до адміністративної, залишаючи не питання на розсуд держави, у першу чергу, законодавця. Проте на думку ЄСПЛ, держави повинні встановити такі строки, при цьому відповідні норми мають відповідати критеріям якості та передбачуваності, що накладає певні обмеження під час їх тлумачення таке тлумачення має бути виключно послідовним роз`ясненням правил кримінальної, адміністративної чи іншої відповідальності, яке повинно бути сумісним з сутністю правопорушення та може бути розумно передбачуваним (ОАО Neftyanaya Kompaniya Yukosv. Russia, § 571).

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 38 КУпАП України, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП України.

Враховуючи те, що з часу виявлення факту правопорушення стосовно ОСОБА_1 на час розгляду справи в суді пройшло більше 6 місяців, тобто строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП вже сплинув, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір стягується лише в разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, судовий збір стягненню не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.10,40-1, ч.1 ст.172-6,247,251,252,283,284 КУпАП,Законом України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700-VІІ, -

УХВАЛИВ:

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрити, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП .

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя С.В. Чудопалова