Єдиний унікальний номер судової справи 201/6332/20
Номер провадження 3/201/3116/2020
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2020 року суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська Ополинська І.Г., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління Патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту Патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

25 червня 2020 року о 23 годині, ОСОБА_1 , за місцем проживання, за адресою АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинила відносно своєї доньки та її малолітнього сина домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, нецензурно лаялась в бік своєї доньки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

На виконання вимог ст. ст. 268, 277, 277-2 КУпАП щодо забезпечення явки особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , у судове засідання, судом направлено судову повістку на вказану у протоколі про адміністративне правопорушення адресу.

Однак, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи рекомендованим повідомленням про вручення судового виклику на вказану у протоколі адресу, до суду не з`явилася, клопотань про відкладення розгляду справи від останньої не надходило.

Виходячи з положень ст. ст. 268, 277-2 КУпАП, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальним правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, не є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Отже, ураховуючи вищенаведене, вважаю за можливе провести розгляд даної справи за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши наявні матеріли справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, в повному обсязі підтверджується належними доказами, які містяться в матеріалах справи, у їх сукупності, зокрема, копією протоколу про адміністративне затримання ОСОБА_1 АЗ № 116426 від 26 червня 2020 року, рапортом рядового поліції поліцейським взводу 1 роти №3 батальйону №3 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції від 26 червня 2020 року, заявою ОСОБА_2 до Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області про вжиття заходів до її матері ОСОБА_3 , письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 26 червня 2020 року, з яких слідує, що 25 червня 2020 року о 23 годині 00 хвилин, за місцем їх мешкання, її матір ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинила відносно неї та її малолітньої дитини домашнє насильство, висловлювався нецензурною лайкою та намагалась вчинити бійку, відомості з ІПНП «Армор» відносно ОСОБА_1 та копію з ЄДРСР постанови від 28 травня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Вважаю, що у справі достатньо доказів, прямо передбачених ст. 251 КУпАП для повного, всебічного і об`єктивного розгляду цієї справи.

Отже, дослідивши надані докази у їх сукупності, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення знайшла своє підтвердження і в її діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_1 винною у вчиненні інкримінованого правопорушення, призначаючи винній вид і розмір адміністративного стягнення, відповідно до ст. 33 КУпАП враховую дані про особу правопорушниці, ступень її вини, майновий стан та обставини, що обтяжують і пом`якшують відповідальність.

З урахуванням викладеного, приходжу до переконання, що з метою виховання ОСОБА_1 у дусі дотримання законів України, а так само попередження здійснення нею нових правопорушень необхідно застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді мінімального штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, необхідно стягнути з правопорушниці судовий збір у розмірі 0, 2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27, 33, 283, 284, 285, 287-289, 299 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 0, 2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І.Г. Ополинська