Справа № 405/3330/20
провадження № 3/405/798/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2020 м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі: головуючого судді Майданнікова О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції Закону № 1446-VIII від 07.07.2016), -

постановив:

30.05.2020 о 23 год. 54 хв. в м. Кропивницькому по вул. Садова, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2107, номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння: неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, 31.05.2020 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП «КОНД КОР» в присутності двох свідків, від керування транспортним засобом був відсторонений, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції Закону № 1446-VIII від 07.07.2016).

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить подане на електронну адресу суду клопотання, в якому він вказує про обізнаність розгляду справи 29.07.2020 о 09 год. 10 хв. під головуванням судді Майданнікова О.І., справа №405/3330/20, крім цього, вказує про необхідність відкладення розгляду справи у зв`язку із продовженням в Україні картину до 31.07.2020, просить надати можливість ознайомитись з матеріалами справи, викликати у судове засідання свідків та допитати їх у його присутності, а провадження у справі закрити з підстав скасування акту, який встановлює адміністративну відповідальність.

Разом з тим, судом звертається увага на те, що ОСОБА_1 , будучи 05.06.2020 повідомленим про необхідність явки до суду на 17.06.2020 о 11 год. 30 хв. до суду не з`явився, 17.06.2020 на електронну адресу суду направив клопотання, в якому просив відкласти розгляд справи та надати матеріали справи для ознайомлення, вказуючи на неможливість безпосередньої явки до суду через продовження в Україні картину до 22.06.2020; ОСОБА_1 , будучи 19.06.2020 повідомленим про необхідність явки до суду на 03.07.2020 о 09 год. 20 хв. до суду не з`явився, 03.07.2020 на електронну адресу суду знов надіслав клопотання про відкладення розгляду справи з підстав необхідності ознайомлення з матеріалами справи, вказуючи на неможливість безпосередньої явки до суду через продовження в Україні картину до 31.07.2020. Після чого, через ненадання йому в електронному виді матеріалів справи, ОСОБА_1 заявлено відвід головуючому судді, в задоволенні якого постановою суду від 08.07.2020 відмовлено. Після чого, 14.07.2020 на електронну адресу, яку вказано ОСОБА_1 , направлено фотокопії матеріалів справи разом з відеофайлами, які містяться на оптичному диску, доданому до протоколу, судову повістку про необхідність явки до суду на 29.07.2020 о 09 год. 10 хв. Отримання вказаних документів, в тому числі і судової повістки, ОСОБА_1 підтверджує у клопотанні, яке направлено 29.07.2020 на електронну адресу суду. В клопотанні від 29.07.2020 ОСОБА_1 вказує, що до цього часу йому не надано можливості ознайомитись з відеофіксацією з місця події, просить викликати на наступне судове засідання свідків, які вказані в протоколі, відкласти судовий розгляд та призначити розгляд справи після 31.07.2020, оскільки він хворіє, а провадження у справі закрити на підставі п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП. При цьому, до клопотання не надано доказів його перебування на лікуванні (довідки з медичної установи, тощо) з зазначенням, що він за станом здоров`я не може приймати участь у судовому засіданні, також не надано суду доказів неможливості безпосередньої явки ОСОБА_1 до суду, починаючи з 05.06.2020 (першого повідомлення про розгляд відносно нього справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП). Суд розцінює як затягування розгляду справи з боку ОСОБА_1 заявлення останнім клопотання щодо одночасного виклику свідків, відкладення слухання справи з закриттям провадження у справі з підстав, передбачених п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Разом з тим, ОСОБА_1 в черговий раз вказано в своєму клопотанні, що у разі відмови в задоволенні його клопотання, він заявляє головуючому судді відвід.

Враховуючи викладені обставини, суд сприймає посилання ОСОБА_1 в своїх клопотання на те, що в разі незадоволення його вимог ним буде заявлено відвід головуючому, як метод тиску на суд, що є неприпустимим способом захисту.

Так, Рекомендацію СМ/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів, Європейську Хартію про статус суддів, Бангалорські принципи поведінки суддів. та й ст. 126 Конституції України гарантує судді незалежність і недоторканність під час здійснення правосуддя, особисту безпеку, а також прямо забороняє вплив на суддю у будь-який спосіб.

Більше того, суд розцінює повторну заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого, як спосіб захисту, направлений на затягування розгляду справи з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, оскільки безпосередньої участі в судових засіданнях він жодного разу не брав, але у заяві про відвід вказує, що у задоволенні його клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням на лікарняному, у виклику свідків, відмови у наданні матеріалів справи для ознайомлення, закриття провадження у справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП йому судом відмовляється. Крім того, такі підстави для відводу головуючого судді, як ненадання матеріалів справи для ознайомлення, відмова щодо виклику свідків, вже були підставою заявлення відводу від 03.07.2020 та під час розгляду відводу судом визнані необґрунтованими.

Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративне правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.39 рішення «Лучанінова проти України» від 09.09.2011 (заява №16347/02), п.1 резолютивної частини рішення «Швидка проти України від 30.10.2014 (заява №17888/12)), обґрунтовуючи їх, зокрема, як характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

Так, зокрема, у відповідності до ч. 4 ст. 81 КПК України, якщо повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, суд, який здійснює провадження, має право залишити таку заяву без розгляду.

За вказаних вище обставин, суд вважає, що повторно заявлений ОСОБА_1 відвід головуючому судді є зловживанням правом на відвід, а тому його слід залишити без розгляду.

Постановою Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16 липня 2020 року у справі №924/369/19, вказано, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України №392 від 20.05.2020 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» у чинній редакції, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 з 12.03.2020 по 31.07.2020 (в редакції останніх змін) на всій території України встановлено карантин. Постановою Кабінету Міністрів України від 04.05.2020 №343 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" та відповідно до підпункту 8 пункту 2 постанови дозволена діяльність адвокатів, нотаріусів, аудиторів та психологів. Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 №392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів" запроваджено послаблення протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови, на території регіонів із сприятливою епідемічною ситуацією (у тому числі у м. Києві). Зокрема, дозволено: з 22.05.2020 регулярні та нерегулярні пасажирські перевезення автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському внутрішньо-обласному та міжнародному сполученні; з 25.05.2020 перевезення пасажирів метрополітенами, - що свідчить про усунення перешкод у реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав. Тобто, на частину обмежень, які встановлювались на території України для запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, скасовано, а отже неявка без поважної причини особи, відносно якої вирішується питання про притягнення її до адміністративної відповідальності, не перешкоджає подальшому розгляду справи та в подальшому винесення судового рішення.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності, оскільки таку поведінку особи, що притягується до адміністративної відповідальності, суд в цілому розцінює, як спосіб захисту з метою затягування строків розгляду справи та уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо, так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції Закону № 1446-VIII від 07.07.2016), а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, що підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №119030 від 31.05.2020, яким підтверджується, що саме 30.05.2020 о 23 год. 54 хв. в м. Кропивницькому по вул. Садова, мало місце правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 (а.п. 1);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в яких останні, кожен окремо, підтвердили, що 31.05.2020 ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі КНП «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер КОР» (а.п. 3-4);

- відеозаписом події, які містяться на оптичному диску марки Alerus DVD-R, що мала місце в ніч з 30.05.2020 на 31.05.2020, а саме: відеофайлом під назвою « ОСОБА_1 », на якому видно, що повз автомобіль, в якому знаходились співробітники поліції, проїхав автомобіль, який, схожий на той автомобіль, в середині якого, буде знаходитись ОСОБА_1 ; файлом з розширенням jpg під назвою «photo_2020-06-02_10-56-51», з якого видно, що підставою для зупинки автомобіля ВАЗ 2107, номерний знак НОМЕР_2 , світлого кольору, яким керував ОСОБА_1 , є повідомлення про те, що водій вказаного автомобіля перебуває в стані наркотичного або алкогольного сп`яніння. На відеофайлі, який має ім`я видно, що ОСОБА_1 31.05.2020 о 00 год. 49 хв. 56 сек. відмовляється в присутності двох свідків від проходження на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, та йому було повідомлено, що в цьому разі на нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому, суд не бере до уваги доводи, які вказані ОСОБА_1 щодо відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а саме те, що автомобіль не зачиняється, оскільки на відеофайлі, який має ім`я НОМЕР_3 , працівник поліції повідомив, що його автомобіль буде охоронятись екіпажем поліції, але він вказав, що їм не довіряє, проте, причини такої недовіри не вказав (а.п. 8).

Вказані докази є належними і допустимими, та на їх основі у визначеному законом порядку в повній мірі встановлено наявність адміністративного правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП (в редакції Закону № 1446-VIII від 07.07.2016) та винність ОСОБА_1 в його вчиненні.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Оскільки адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП (в редакції Закону № 1446-VIII від 07.07.2016) настає за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, то в діях ОСОБА_1 є склад цього адміністративного правопорушення.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Щодо клопотання ОСОБА_1 з приводу необхідності закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУПАП у зв`язку з набранням чинності 01 липня 2020 року Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII, судом зазначається, що відповідно до ч.1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Близькі за змістом положення містяться у ч.2 ст. 4 КК, відповідно до якої кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Зазначені положення кореспондуються з положеннями частини другої статті 58 Конституції України, згідно з якою ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення. Доцільно взяти до уваги, що у теорії права виділяють три види дії нормативно- правового акта: 1) пряма дія; 2) зворотна (ретроактивна) дія; 3) переживаюча (ультраактивна) дія. Переживаюча (ультраактивна) дія (окремі положення нормативно-правового акту продовжують свою дію навіть після втрати чинності внаслідок скасування всього нормативно-правового акта чи зміни відповідної його частини). Зокрема, ультраактивність має місце тоді, коли приписи нормативно-правового акта, який діяв раніше, поширюються на не реалізовані або не припинені на момент втрати ним чинності правовідносини, оскільки дія акта, який вводиться замість діючого раніше, поширюється лише на нові правовідносини, що виникнуть після набрання ним чинності. Виходячи із цих положень до осіб, які до 01 липня 2020 року вчинили керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі статті 130 КУпАП, має бути застосовано закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення. Підстава для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачена п. 6 ч.1 ст. 247 КУпАП, також відсутня. Згідно з цим пунктом провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність. В цьому пункті йдеться про випадки скасування акта, яким встановлена адміністративна відповідальність, натомість у результаті внесення змін до статті 130 КУпАП юридична відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі ст. 130 КУпАП, була не скасована, а навпаки посилена. Враховуючи викладене, клопотання захисника з приводу необхідності закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУПАП у зв`язку з набранням чинності 01 липня 2020 року Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Мірою відповідальності, яка застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами є адміністративне стягнення (ст. 23 КУпАП).

При накладенні стягнення відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП суд враховує: характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який раніше, відповідно до матеріалів справи, до адміністративної відповідальності не притягувався, докази про притягнення ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, суду не надано; відсутність обставин, що обтяжують та обставин, що пом`якшують відповідальність, за вчинення адміністративного правопорушення, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції Закону № 1446-VIII від 07.07.2016), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП стягнути з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі, визначеному ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 33, 40-1, 283, 284, 287 КУпАП, суд,

постановив:

визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції Закону № 1446-VIII від 07.07.2016), та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф вноситься до установи банку України за наступними реквізитами: рахунок № UA0011001; одержувач - ГУК у Кіров.обл./Кiров.обл./21081300; код одержувача - 37918230; банк одержувача - Казначейство України (ЕАП); МФО банку - 899998; призначення платежу - штраф, адміністративне правопорушення, ( ОСОБА_1 ), Ленінський районний суд м. Кіровограда, протокол серії ДПР18 № 119030 від 31.05.2020.

У разі несплати штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень (розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави, судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп. за наступними реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA0026001; код класифікації доходів бюджету - 22030106; призначення платежу: судовий збір на користь держави ( ОСОБА_1 , справа № 405/3330/20, Ленінський районний суд м. Кіровограда).

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Олексій Іванович Майданніков