05.08.2020 Справа № 696/559/20
№ 3/696/327/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2020 року м. Кам`янка

Суддя Кам`янського районного суду Черкаської області Шкреба В.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Кам`янського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою по АДРЕСА_1 , не працюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП,

встановив :

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 25 травня 2020 року близько 17 год. 46 хв. гр. ОСОБА_1 по автодорозі Райгород Березняки Кам`янського району Черкаської області керував транспортним засобом Nissan Almera д.н.з. НОМЕР_1 ) в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується тестуванням на приладі «Драгер 6810» про вміст у його крові 0,23 проміле алкоголю, чим допустив порушення пункту 2.9 а ПДР України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, місце і час слухання справи. В протоколі про адміністративне правопорушення останній під підпис був сповіщений про те, що справа буде слухатись в суді, проте до суду він так не з`явився і розглядом справи не цікавився.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервалу часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, так як обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі», рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарна Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Слід звернути увагу і на те, що Європейський суд з прав людини у свої рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитися провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Про поважні причини неявки ОСОБА_1 суд не повідомив, а тому в силу того, що згідно частини 2 статті 268 КУпАП при розгляді справ цієї категорії його участь не є обов`язковою, а тому суд вважав можливим проведення розгляду без його присутності.

За змістом статей 252 та 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як слідує з дослідженого протоколу ОСОБА_1 зі звинуваченнями у вчиненні правопорушення не погоджувався і написав відповідні пояснення.

Також, з матеріалів справи, а саме акту огляду та пояснень вбачається, що ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння за встановленою процедурою в присутності понятих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

З огляду на вказане працівником поліції було дотримано процедуру документування проходження медичного огляду згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затв. наказом МВС, Мінохорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735.

Листом Верховного Суду № 370/0/158-20 від 03 липня 2020 року, згідно якого правопорушення за цією статтею вчиненні до 01 липня 2020 року однозначно у відповідності до статті 8 КУпАП мають вирішуватись за законодавством на момент їх вчинення.

Оскільки правопорушення мало місце 25 травня 2020 року, і на офіційному сайті ligazakon.ua та на Єдиному реєстрі нормативно-правових актів Міністерства юстиції України час розгляду справи редакція статті 130 КУпаП передбачає адміністративну відповідальність для водіїв транспортних засобів за відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, суд не бачить перешкод у застосуванні до правовідносин статті 130 КУпАП в редакції до 01 липня 2020 року.

Згідно частини 1 статті 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння.

Роздруківка приладу «Драгер 6810» показала перевищення алкоголю в його крові, але даний показник станови 0,23 проміле, тобто перевищення алкоголю в його крові становило 0,03.

Суд проаналізував «Керівництво з експлуатації приладу Драгер 6810» та встановив, що в його роботі допускаються похибки.

Як слідує з архівних даних у мережі Інтернет, на час тестування ОСОБА_1 на вміст алкоголю в крові температура повітря могла складати 14 тепла. Тоді як слідує з роздруківки Драгер такий параметр виставлений на позначці 16 градусів тепла.

З «Керівництва з експлуатації приладу Драгер 6810» слідує, що при температурі від 5 до 15 градусів тепла повітря допускається похибка роботи приладу 0,05.

Таким чином, суд має сумніви в тому, що роздруківка приладу Драгер у матеріалах справи вказала достовірні дані, і такі сумніви мають тлумачитись у відповідності до вимог статті 62 Конституції України на користь обвинуваченого.

Інших доказів факту керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння в справі не мається.

Істотною ознакою презумпції невинуватості, що закріплена в ст. 7 КУпАП, є те, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні протиправного діяння. З цього випливає, що обов`язок доводити вину особи покладається на обвинувача, тобто на органи та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі.

Викладене вище дає правові підстави констатувати, що у справі відсутні об`єктивні та належні докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 33,40-1,130, 283-285 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 ЗУ Про судовий збір,

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, що передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, закрити за відсутністю в його діях складу цього правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Черкаського апеляційного суду через Кам`янський районний суд Черкаської області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: В.В.Шкреба