Провадження № 3/537/882/2020
Справа № 537/1896/20
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.08.2020 суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області Фадєєва Світлана Олександрівна, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці адміністративний матеріал, який надійшов з БПП у м. Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

25.05.2020 о 09 год. 25 хв. в м. Кременчуці по вул. Республіканській, 142 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Opel, д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням приладу Drager ARHF 0066 у встановленому законом порядку в присутності двох свідків. Проба позитивна, 0,58 проміле.

ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, про день та час був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судових повідсток.

З огляду на те, що ОСОБА_1 достовірно знав, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, який розглядається судом, що підтверджується, окрім підпису на поштовому повідомленні та вказаного протоколу, дослідженим судом відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, долученим до матеріалів справи. ОСОБА_1 не подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю його явки в судове засідання з поважних причин, не отримував, окрім останнього виклику, численні повістки за вказаною ним же адресою та за адресою місця реєстрації, не з`явився в судове засідання, суд оцінює таку процесуальну поведінку як направлену на умисне, безпідставне затягування розгляду справи з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст.38 КУпАП, що суперечить загальноправовому принципу добросовісності.

Принцип добросовісності передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. У суб`єктивному значенні добросовісність може розглядатися як усвідомлення суб`єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов`язків. Добросовісність при реалізації прав і повноважень втілюється у неприпустимості зловживання правом, яку зазвичай виводять із конституційних положень, згідно з якими здійснення прав та свобод людини не повинне порушувати права та свободи інших осіб; заборони обходу закону, тобто ухилення від застосування обов`язкового правила шляхом використання легального засобу, але з негативними намірами, при цьому обхід закону передбачає свідоме створення суб`єктами права певного фактичного складу (чи утримання від його створення) з метою забезпечити щодо себе дію одного правового припису та/чи не допустити дію іншого.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи. При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, законом не встановлено обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Суд позбавлений права у разі ухилення від явки до суду на виклик судді цю особу піддати приводу органом внутрішніх справ.

Одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян. Крім того, недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади. З огляду на наведене, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

До набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-УІІІ від 22 листопада 2018 року (далі - Закон), тобто до 01 липня 2020 року, КУпАП передбачав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Після набрання чинності Законом, тобто з 01 липня 2020 року, відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, було виключено з частин першої та третьої статті 130 КУпАП та закріплено у статті 286-1 КК «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Відповідно до частини першої статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Близькі за змістом положення містяться у частині другій статті 4 КК, відповідно до якої кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Ці положення кореспондуються з положеннями частини другої статті 58 Конституції України, згідно з якою ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП в редакції, що діяла на час події, передбачена відповідальність в тому числі за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що 25.05.2020 близько 9 год. , коли він йшов по на вул.Республіканській в м. Кременчуці, його зупинили працівники поліції та запросили бути свідком проходження огляду на стан сп`яніння водія у якого були ознаки сп`яніння. Водій поводився стримано та погодився на пропозицію поліцейського пройти огляд. У його, ОСОБА_2 , присутності та в присутності ще одного запрошеного свідка водія було оглянуто поліцейськими з використанням приладу «Драгер», результат тестування виявився позитивним з показником, якщо він точно пам`ятає, 0,57 проміле. Результати огляду водій не заперечував, говорив, що вживав алкоголь напередодні, того дня спиртне не вживав.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 302787, письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 ; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння за результатом тестування ОСОБА_1 на алкотесторі «Драгер», згідно з яким місткість алкоголю в організмі ОСОБА_1 становить 0,58 % проміле.

Також винність ОСОБА_1 підтверджується дослідженим в судовому засіданні відеозаписом з нагрудної відеокамери поліцейського, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом, надав усні пояснення, що напередодні вживав алкогольні напої і результат, виявлений під час проходження ним тестування на Драгері, це залишкове явище. Відсутні докази того, що ОСОБА_1 після проведення огляду не погодився з його результатами.

При перегляді відеозапису з нагрудної камери поліцейського було встановлено, що свідок ОСОБА_2 при відбірані у нього пояснень поліцейським підписав чистий аркуш, однак суд не бере до уваги його письмові пояснення, долучені до матеріалів справи, оскільки свідок ОСОБА_2 був допитаний в суді безпосередньо і підтвердив, що в його присутності у ОСОБА_1 при проходженні останнім огляду на стан сп`янніня за допомогою алкотестера «Драгер», результат виявився позитивним, незгоди з результатом огляду ОСОБА_1 не висловлював.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 винуватий у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Під час накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, згідно ч. 2 ст. 33 КУпАП не враховуються, а тому в разі встановлення вини особи суддя лише накладає адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що буде достатнім для запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ч. 1 ст. 130, 283, 284 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір, суддя, -

постановив:

Визнати винуватим ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. 00 коп. (десять тисяч двісті грн. 00 коп.) в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф підлягає добровільній сплаті протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу в розмірі 20400 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь держави 420 грн. 40 коп. судового збору.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом 10 днів з моменту винесення постанови.

Суддя: Світлана Олександрівна Фадєєва