Справа №325/1928/19
Провадженя № 3/325/1/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 року смт. Приазовське

Суддя Приазовського районного суду Запорізької області Апалькова О.М., за участі секретаря судового засідання Цуканової Л.В., прокурора Кулака С.М., особи відносно якої складено протоколи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли з Запорізького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, у період з 17.05.2018 року по 23.05.2019 року займав посаду старшого інспектора з ювенальної превенції СП Токмацького ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 25.08.2005 року Приазовським РВ в Запорізькій області -

ВСТАНОВИВ:

02.10.2019 року до Приазовського районного суду Запорізької області надійшов адміністративний матеріал, який містить протокол про адміністративне правопорушення №19/2019 від 26 вересня 2019 року відносно ОСОБА_1 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1, ст. 172-6 КУпАП.

З вищезазначеного протоколу вбачається, що відповідно до примітки до ст. 172-6 КУпАП, суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до п. «з» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції», поліцейські є суб`єктами, на яких поширюється дія вищевказаного Закону.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про Національну поліцію» служба в поліції визначається як державна служба особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень та згідно з ст. 61 Закону України «Про Національну поліцію» на поліцейських поширюються обмеження, визначені Законом України «Про запобігання корупції».

Поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Враховуючи положення пп. 2 п. 1 ст. 13 Закону України «Про Національну поліцію» до складу поліції віднесені територіальні органи поліції.

07.11.2015 року ОСОБА_1 склав Присягу поліцейського на вірність Українському народові.

Згідно з наказом ГУНП в Запорізький області від 17.05.2018 року № 191 о/с, ОСОБА_1 призначено на посаду старшого інспектора з ювенальної превенції СП Токмацького ВП Пологівського ВП.

Відповідно до наказу НПУ від 27.06.2018 року № 585 о/с, ОСОБА_1 присвоєно спеціальне звання капітан поліції.

Відповідно наказу ГУНП в Запорізькій області від 22.05.2019 року № 188 о/с, ОСОБА_1 звільнено за власним бажанням, з 23.05.2019 року.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціям.

Згідно п.п. 2 п. 5 p. II Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016 року «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089, Національне агентство з питань запобігання корупції визначило, що декларація суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб`єкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

Отже, ОСОБА_1 , звільняючись з 23.05.2019 року з посади старшого інспектора з ювенальної превенції СП Токмацького ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області, відповідно до підпункту «з» п.1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» будучи суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та будучи ознайомленим із вимогами вказаного Закону, у тому числі в частині вимог фінансового контролю, усупереч вимогам ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно та без поважних причин подав 24.05.2019 року декларацію перед звільненням особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період неохоплений раніше поданими деклараціями.

Водночас, згідно з даними Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 , декларацію перед звільненням особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, неохоплений раніше поданими деклараціями, подав лише 24.05.2019 року.

Таким чином, ОСОБА_1 , порушив вимоги ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції Закону № 1700- VII від 14.10.2014) - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП визнав, погодився з обставинами вчинення правопорушення, викладеними у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення від 26.09.2019 року та показав, що не мав на меті вчиняти адміністративне правопорушення. Просив врахувати те, що декларацію подав всього на день пізніше встановленого строку, на даний момент офіційно не працевлаштований, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дружина ОСОБА_4 вагітна, не працює, знаходиться у декретній відпустці. До суду не з`являвся, оскільки за місце реєстрації не мешкає, з батьками стосунки не підтримує, тому про судові повістки не знав. В цей час жив та працював за межами Запорізької області. Просив врахувати повне визнання ним вини, характер вчиненого правопорушення та звільнити його від адміністративної відповідальності з оголошенням йому усного зауваження, а провадження по справі закрити.

Прокурор, обставини викладені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, підтримав, зазначивши про наявність в діях ОСОБА_1 ознак діянь передбачених ч. 1ст. 172-6 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, крім його пояснень, підтверджується також протоколом про адміністративне правопорушення №19/2019 від 26.09.2019 року, витягом з веб-сайту Єдиного державного реєстру декларацій, з якого вбачається, що дата публікації декларації ОСОБА_1 24.05.2019 року, роздруківкою декларації «Перед звільненням» ОСОБА_1 , роздруківкою послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», з якої видно, що ОСОБА_1 подав декларацію «Перед звільненням» 24.05.2019 року о 10 годині 42 хвилини, а також іншими матеріалами справи.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, доведена повністю його поясненнями та матеріалами справи і дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, як несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, суд відповідно до ст.33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, майновий стан, наявність обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують адміністративну відповідальність.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що правопорушення, пов`язане з корупцією - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч.1 ст.3 цього Закону, за яке законом встановлено, зокрема адміністративну відповідальність.

Згідно ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений розглядати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При вирішенні питання про застосування положень ст.22 КУпАП суд вирішує з урахуванням Узагальнення практики Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України та узагальнення судової практики Верховного Суду України щодо розгляду судами справ про адміністративні правопорушення де зазначено, що визначення малозначного правопорушення законодавчо не закріплено. Проте, у кожному конкретному випадку судом має вирішуватися питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної шкідливості, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Суд враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , який вперше притягується до адміністративної відповідальності, усвідомив протиправність свого діяння, щиро розкаявся у вчиненому, про що свідчить його поведінка у суді, а також що його дії суб`єктивно не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам, юридичним та фізичним особам, і така шкода фактично не була заподіяна.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, відповідно до ст.35 КУпАП, по справі не встановлено.

Щире розкаяння винуватого, суд визнає обставиною, що пом`якшує відповідальність.

Встановлені обставини дають підстави вважати скоєне правопорушення малозначним.

Суд вважає, що діяння, вчинене ОСОБА_1 містило в собі усі юридичні і суб`єктивні ознаки, що характеризують правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, але внаслідок конкретних обставин воно не відповідало тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення. Його дії не завдали значної шкоди суспільним або державним інтересам чи правам та свободам інших осіб.

Згідно ч.2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

З наведених підстав слід звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП у зв`язку з малозначністю правопорушення, обмежитись усним зауваженням, провадження у цій справі закрити.

Керуючись ст.ст.221, 252, 283, 284, 285 КУпАП, на підставі ч.1 ст.172-6, ст.22 КУпАП

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП за малозначністю, оголосивши йому усне зауваження.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Приазовський районний суд Запорізької області.

Суддя О.М. Апалькова