КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/10/2020 Суддя 1 інстанції - Марфіна Н.В.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 18 вересня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 -

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 18 вересня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення в сумі 0.2 розміру від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який становить 384,20 грн.

Постановою судді встановлено, що ОСОБА_1 09.08.2019 о 01 год. 50 хв. у м. Києві по вул. Празька, буд. 18-В, керував транспортним засобом «Деу» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився за допомогою приладу «Драгер» Alcotest 6820, результат тесту № - 1,04 у встановленому законом порядку у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив переглянути оскаржувану постанову.

Апелянт зазначає, що 09.08.2018 близько другої ночі працівниками патрульної поліції був зупинений транспортний засіб, «Део Джентра д.н.з. НОМЕР_1 », за кермом якого перебував громадянин ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2. Працівник поліції,

звернувшись до нього ( ОСОБА_1 ) через праве переднє вікно, попросив побути в якості свідка з метою засвідчити факт відмови іншого водія від проходження оглядну на стан наркотичного сп`яніння, на що він ( ОСОБА_1 ) погодився.

ОСОБА_1 зазначає, що він дійсно надав поліцейському своє водійське посвідчення, і, для того щоб дістати це посвідчення, він ( ОСОБА_1 ) сідав за кермо. ОСОБА_1 зазначає, що під час оформлення адмінпротоколу на іншого водія, за відмову від проходження огляду, працівники поліції відчули від нього ( ОСОБА_1 ). запах алкоголю та запропонували дихнути у Драгер, на що, він погодився через свою цікавість. Інспектори поліції запросили двох свідків для засвідчення факту проходження ним ( ОСОБА_1 ) проходження огляду на стан сп`яніння, в присутності яких і пройшов огляд. При цьому, ОСОБА_1 пояснив, що у зв`язку з алкогольним отруєнням, він ( ОСОБА_1 ) не міг повноцінно оцінити ситуацію, яка почала складатись і не розумів, чим все закінчиться. І тому, після того, як йому повідомили результати огляду, він просив повернути йому водійське посвідчення та вказував, що за кермом був інший водій, на що поліцейські тільки всміхались. Більш того вони навіть не відібрали пояснення у водія, який перебував разом з ним у автомобілі.

ОСОБА_1 вказує на те, що його бажання перепаркувати авто, як зазначив

суд першої інстанції у постанові, також не могло бути здійснене, так як ключі від автомобіля знаходились у ОСОБА_3 .

Апелянт стверджує, що він не маючи ніякого досвіду в таких ситуаціях, слухняно підписав усі документи які були надані патрульними, за для того, щоб отримати тимчасовий талон, так як водійське посвідчення було вилучене працівниками поліції, які повідомили:

«Вам нема чого хвилюватись, це ж перший раз. Отримаєте свої права у суді»

Крім того, апелянт посилався на те, що судом при накладенні на нього адміністративного стягнення, не враховано, що він має шестимісячну дитину, працює в таксі і його робота є єдиним джерелом доходу в сім?ї, а тому дана ситуація ставить його дуже в скрутне становище.

Будучи неодноразово належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. Тому, враховуючи вимоги ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний розгляд проведено у його відсутність

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи в повному обсязі, дослідивши відеозапис, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Відповідно до п.п. 1, 6, 7, 10 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу 1 цієї інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. При цьому огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу проведеного поліцейським зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

І як передбачає п. 7 розділу 2 вищезазначеної Інструкції, лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення та вищенаведених в даній постанові доказів вбачається повне дотримання працівниками поліції вимог інструкції щодо проведення огляду на стан сп`яніння з використанням технічних засобів.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом, зокрема, в стані алкогольного сп`яніння, за обставин, викладених у постанові, підтверджуєтьсянаявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №102117 від 09.08.2019 року, відповідно до якого 09.08.2019 року о 01 год. 50 хв. в м. Києві по вул. Празька, 18-В водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «DAEWOO GENTRA » д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у присутності двох свідків за допомогою приладу «Драгер» Alcotest 6820, результат 1,04‰, чим порушив вимоги п. 2.9 а) ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол складено уповноваженою на те особою, за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Зазначений протокол підписаний особою, яка його склала, двома свідками та безпосередньо ОСОБА_1 , якому були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, і який протокол підписав без будь - якого зазначення про незгоду з вказаним у протоколі про адміністративне правопорушення результатом огляду, а в графі «Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності» зазначив, що залишає своє авто на місці зупинки та зобов`язується ним не керувати в стані алкогольного сп`яніння. Будь-яких зауважень або заперечень на цей протокол та дії працівників поліції ОСОБА_1 в протоколі також не вказав.

В свою чергу, наведені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повністю підтверджуються результатами проходження огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, здійсненого працівниками поліції на місці зупинки, з використанням спеціального технічного засобу «Drager» Alkotest 6820, тест №1467 від 09.08.2019 року, цифровий показник якого становить 1,04 ‰ (при дозволених не більше 0,2 ‰).

Зазначений результат огляду зафіксовано й в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння, який підписаний двома свідками та самим ОСОБА_1 .При цьому в даному акті ОСОБА_1 поставив свій підпис саме про те, що з результатами огляду на стан сп`яніння згоден.

Окрім того, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтверджується добровільна згода ОСОБА_1 на проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів, а також підтверджуються і результати такого огляду, які склали 1,04 ‰, з якими, згідно показань свідків, ОСОБА_1 повністю погодився. Дані свідки правильність результату проходження огляду та факт погодження ОСОБА_1 з результатами огляду підтвердили своїми підписами в протоколі про адміністративне правопорушення, а також акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, та доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів належність, допустимість та достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст. ст.279, 280 КУпАП допущено не було, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Крім того, з метою перевірки доводів апеляційної скарги, під час апеляційного розгляду було досліджено відеозапис із нагрудних камер (відеореєстраторів) поліцейських, який долучено працівниками поліції до протоколу, на якому достатньо повно відображені події, які зазначені в протоколі.

Так, на відео файлі .MP4 інспектор поліції повідомляє ОСОБА_1 , що вбачає в нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота та пропонує пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», що викликало у ОСОБА_1 обурення, оскільки він був зупинений в якості свідка для засвідчення факту відмови іншого водія від проходження огляду на стан сп`яніння. ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, що він 30 хв. назад сів за кермо, щоб відвезти свою дитину. З приводу запаху з порожнини рота ОСОБА_1 не заперечував, що напередодні дійсно вживав алкогольні напої, а зранку випив пива. Інспектор поліції роз`яснює ОСОБА_1 , що у разі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, що є порушенням п. 2.5 ПДР України, на нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 в присутності двох свідків погодився на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», результат тесту склав 1.04 ‰. Працівник поліції пояснив ОСОБА_1 , що результат проходження ним тесту в 6 разів перевищує допустиму норму, після чого ОСОБА_1 одразу почав заперечувати факт керування транспортним засобом, на що інспектор поліції повідомив, що це є неправдою, оскільки його працівники поліції зупинили як водія транспортного засобу для того, щоб попросити бути свідком під час проходження іншим водієм огляду на стан сп`яніння, і випадково було виявлено, що і сам ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Відтак, вказаним відеозаписом спростовуються доводи апелянта з приводу того, що він не керував транспортним засобом, а за кермом був його товариш - ОСОБА_6 , оскільки, одразу після того як працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про те, що вбачає ознаки алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 пояснив, що він 30 хв. назад сів за кермо, щоб відвезти свою дитину. Більш того, ніхто з присутніх на відео осіб не повідомляв інспекторам поліції, що саме він був за кермом автомобіля «DAEWOO GENTRA » д.н.з. НОМЕР_1 .

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведеною поза розумним сумнівом, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку наявність в діях ОСОБА_1 складу вказаного правопорушення.

Обраний суддею вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП, крім того санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачено альтернативних видів стягнення, а тому доводи ОСОБА_1 про те, що він має шестимісячну дитину, працює в таксі і його робота є єдиним джерелом доходу в сім?ї, не можуть слугувати підставою для зміни постанови в частині накладеного адміністративного стягнення.

Істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи наведене, вважаю, що постанова судді Дніпровського районного суду м. Києва від 18 вересня 2019 року є законною та обґрунтованою, отже, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А :

Постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 18 вересня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Л.І. Кепкал