Справа № 203/1997/20
Провадження № 3/0203/1403/2020
ПОСТАНОВА

30 липня 2020 р. суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Підберезний Г.А., розглянувши матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

10 червня 2020 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшов адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_1 про те, що він 31.05.2020 року в 21 год. 20 хв., керував транспортним засобом Honda н.з. НОМЕР_1 по пр. Пилипа Орлика, 23 в м. Дніпро в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу Драгер-6820 в присутності двох свідків 0,63%.

В судовому засіданні адвокат Мотринець В.І. пояснила, що 31.05.2020 року ОСОБА_1 перебував в Українському товаристві глухих, на пр.О.Поля, 50в в м. Дніпро і в цей день був у тверезому стані. Також, пояснила, що ОСОБА_1 є інвалідом третьої групи з причини проблем зі слухом, просили суд закрити провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши зміст протоколу про адміністративне правопорушення, суд вважає, що такий доказ є недопустимим.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення складеного відносно ОСОБА_1 останній є інвалідом третьої групи з причини проблем зі слухом, але ж жодних відомостей про участь перекладача на мову жестів, доказів того, що громадянин ОСОБА_1 володіє та розуміє українську мову, якою ведеться провадження та послуги перекладача на мову жестів йому не потрібні, до матеріалів справи не надано.

При цьому порушено визначенні ст. 268 КУпАП права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до яких така особа має право користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження.

Тобто, необхідність участі перекладача при складанні протоколу у разі якщо особа відносно якої складають протокол, не володіє українською мовою є обсалютною. Адже, участь перекладача є правом особи протягом усього провадження.

Всупереч вищевикладеного, відповідні вимоги співробітниками УПП в Дніпропетровській області були проігноровані, що призвело до порушення законом прав ОСОБА_1 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Окрім цього, відповідно до вимог ст.266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 після складення протоколу про адміністративне правопорушення, не було відсторонено від керування транспортним засобом, про що свідчать матеріали справи.

Крім того не зрозуміло, чому при наявності обставин, які викладені у протоколі, працівники поліції не застосували відповідно до вимог ст. 265-2 КУпАП тимчасове затримання транспортного засобу та не вилучили посвідчення водія

Згідно ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" №39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява №25).

Крім того, у справі «Paul and Audrey Edwards v. the United Kingdom» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Оцінивши інші докази по справі в сукупності, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, провадження по справі підлягає закриттю, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» в разі закриття провадження в справі судовий збір не стягується.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 280, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю події та складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови..

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд.

Суддя Г.А. Підберезний