Справа № 715/1715/20
Провадження № 3/715/840/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.08.2020 смт. Глибока

Суддя Глибоцького районного суду Чернівецької області Григорчак Ю.П., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Глибоцького ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за ч.2 ст.173-2, ст.178 та ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , будучи притягнутим протягом року до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173 -2 КУпАП, 20 липня 2020 року о 21 годині 00 хвилин по місцю свого проживання в с. Корчівці Глибоцького району Чернівецької області вчинив словесну суперечку зі своїм неповнолітнім сином ОСОБА_2 , в ході якої погрожував йому фізичною розправою, тим самим своїми діями міг завдати шкоди психічному здоров`ю останнього.

Крім цього, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18№259494 ОСОБА_1 , будучи притягнутим протягом року до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173 -2 КУпАП та ч. 2 ст. 178 КУпАП, 05.05.2020 року близько 18 години 00 хвилин, перебуваючи у п`яному вигляді біля Корчівецької ЗОШ, виражався нецезурною лайкою, що ображало людську гідність та громадську мораль, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 178 КУпАП.

Також, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18№ 259495 20.07.2020 року ОСОБА_1 ухилявся від виконання батьківських обов`язків щодо забезпечення належного виховання своїх неповнолітніх дітей, а саме не дбав про здоров`я своїх неповнолітніх дітей, крім цього діти під час карантину ходили без нагляду по селі, своїми діями останній не виконав вимоги ст.150 СК України та порушив вимоги ч.2 ст.184 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав, пояснив суду, що він дійсно вчинив сварку з дітьми, однак нецензурною лайкою не висловлювався. Що стосується адміністративних протоколів за ч.3 ст.178 та ч.2 ст. 184 КУпАП свою вину не визнає та вказує, що обставини, викладені в адміністративних протоколах не відповідають дійсності.

В ході розгляду справи опитаний малолітній син ОСОБА_1 ОСОБА_2 пояснив суду, що сварка між ним та батьком виникла у зв`язку з тим, що він взяв без дозволу гроші останнього. Поліцію викликав його молодший брат. Батько в стані сп`яніння не перебував.

Згідно Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, які спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З огляду на викладені обставини, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки встановлено, що останній вчинив домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного (словесні погрози та образи), внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення відповідно до вимог ст.33 КУпАП враховую всі обставини справи, особу яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь вини та його майновий стан, причини конфлікту. При цьому враховую, що ОСОБА_1 притягувався протягом року до адміністративної відповідальності за вчинення аналогічних дій, вважаю, що для виховання даної особи необхідно призначити стягнення у виді адміністративного штрафу.

Вирішуючи питання щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 178 КУпАП, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи, вважаю вина останнього не доведена матеріалами справи, так як в матеріалах справи відсутні докази того що 05.05.2020 року о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_1 з власної волі перебував у громадському місці у п`яному вигляді, хоча судом встановлено, що працівники поліції останнього доставили до лікарні для проведення медичного огляду для встановлення стану сп`яніння. Разом з тим, як вбачається з пояснень ОСОБА_3 , саме працівниками поліції його було доставлено до амбулаторії с. Корчівці, що розташована поруч з Корчівецькою ЗОШ, для проведення огляду на стан сп`яніння, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18№259494 зазначена місцем вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 178 КУпАП.

Виходячи з наведеного вважаю, що вина ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.3 чт. 178 КУпАП є недоведеною, а тому провадження по справ слід закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Вирішуючи питання щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 184 КУпАП, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ч.2 ст.184 КУпАП передбачена за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Права, обов`язки та відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини встановлено статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року, статтями 150,180 Сімейного кодексу України.

До кола обов`язків батьків, згідно положень ст. 150 СК України, входить турбота про здоров`я, фізичний, психічний і моральний розвиток дитини. У розумінні положень ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Суть порушення, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення за вказаною статтею стосовно ОСОБА_1 , не відповідає диспозиції ч.2 ст.184 КУпАП та не містить всіх ознак об`єктивної сторони даного правопорушення, які характеризують зовнішню сторону даного правопорушення. Так, в матеріалах справи відсутні докази щодо не здійснення ОСОБА_1 належного догляду за здоров`ям дітей, а саме по собі перебування дітей на вулиці без супроводу дорослий в денний час не є протиправним та не може утворювати складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Вказані обставини не дають підстав для висновку про наявність складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП в діях чи бездіяльності ОСОБА_1 .

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Оскільки судом встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення не наведено достатніх доказів вини ОСОБА_1 щодо вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, суддя вважає, що провадження у справі підлягає закриттю, оскільки в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.2 ст.184 КУпАП.

Згідно ст.40-1 КУпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI у редакції від 24.02.2018 року судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року. Станом на 01 січня 2020 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2102,00 грн.

У разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з порушника підлягає стягненню 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 384,20 грн. (З розрахунку 0,2*2102,00=420,40).

На підставі ч.2 ст.173-2 КУпАП та керуючись ст.ст. 40-1, 252, 283-285, 287 КУпАП, Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI, у редакції від 24.02.2018 року, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень 00 копійок у дохід держави;

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок в доход держави.

Адміністративні провадження відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 178 та ч.2 ст. 184 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом 10-ти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги.

Cуддя: