Справа № 462/2689/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 серпня 2020 року м.Львів

Суддя Залізничного районного суду міста Львова Ліуш А.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 06 травня 2020 року, ОСОБА_1 06 травня 2020 року о 00.35 год. у м. Львові на вул. Городоцькій, 359 керував автомобілем марки «ЗАЗ 1102» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 та його адвокат Паленга Н.М. в суді вину у вчиненні правопорушення заперечили повністю, пояснили, що у інспектора поліції були відсутні будь-які підстави вважати, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Інспектором поліції не було встановлено осіб свідків, хоча ОСОБА_1 наполягав на цьому. Також, адвокат Паленга Н.М. зазначила, що свідки підписали бланки пояснень, які не були заповнені.

Перевіривши матеріали справи, вважаю що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП особа притягається до адміністративної відповідальності у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року Пленум Верховного Суду України звертає увагу судів на неприпустимість під час розгляду справ про адміністративні правопорушення ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 7, п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний поважати і не порушувати прав і свобод людини. Під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Однак, інспектор поліції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не роз`яснив ОСОБА_1 причину підозри у керуванні ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, не роз`яснив його права, не надав йому можливість скористатись такими, що є грубим порушенням прав ОСОБА_1 .

Крім того, як вбачається із долученого до матеріалів справи відеозапису події, інспектором поліції о 00.45 год. 06 травня 2020 року встановлено ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , а саме: нестійка хода, запах з порожнини роту, хоча водій ОСОБА_1 сидів у автомобілі у захисній масці, працівник поліції розмовляв з ним з протилежного боку, не перевіряв запах із порожнини роту, не просив вийти з автомобіля з метою встановлення його ходи, а відтак, на переконання суду, інспектором попліції внесено до протоколу про адміністративне правопорушення неправдиві та не встановлені у ході розгляду справи про адміністративне правопорушення, дані.

Також, інспектром поліції не встановлено осіб свідків до роз`яснення ОСОБА_1 необхідності пройти тест на перебування ним у стані алкогольного сп`яніння о 00.51 год. 06 травня 2020 року та на вимогу водія ОСОБА_1 встановити особи свідків працівником поліції відмовлено та свідки не були присутні при відмові ОСОБА_1 пройти вказаний тест о 00.53 год.

Окрім наведеного, із пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 06 травня 2020 року чітко вбачається, що такі заповнені однією особою, хоча у таких зазначено, що написано власноручно, що очевидно не відповідає дійсності.

Також, не особисте заповнення пояснень свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 06 травня 2020 року стверджується відеозаписом події, згідно якого о 00.58 год. 06 травня 2020 року свідками підписані не заповнені бланки пояснень.

Враховуючи наведене, а також те, що у матеріалах справи відсувтні будь-які докази керування автомобілем марки «ЗАЗ 1102» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 у стані алкольного сп`яніння, вважаю, що справу слід закрити у зв`язку із відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Посвідчення водія ВСВ 501336 видане на ім`я ОСОБА_1 слід повернути ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

справу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Посвідчення водія ВСВ 501336 видане на ім`я ОСОБА_1 повернути ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу на постанову може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: /підпис/ Ліуш А.І.

Суддя: Ліуш А.І.