Справа №: 310/3627/20
3/310/1868/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 серпня 2020 року м. Бердянськ

Суддя Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Дубровська Н.М., розглянувши матеріал, який надійшов з Бердянського відділу поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, інваліда 2 групи, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер ( НОМЕР_1 ),

за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №063432 від 21.05.2020, 13.05.2020 року о 08 годині 45 хвилин в с. Дмитрівка Бердянського району по вул. Решетнікова, 59, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 21013, реєстраційний номер НОМЕР_2 , не впевнився при зміні напрямку руху, а саме повороту ліворуч, що це буде безпечно, та створив перешкоду іншому учаснику руху, що спричинило ДТП, чим порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у скоєному правопорушенні не визнав та пояснив, що 13.05.2020 року о 08 годині 45 хвилин в с. Дмитрівка Бердянського району по вул. Решетнікова керував автомобілем ВАЗ 21013, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Маючи намір здійснити заїзд у двір, завчасно увімкнув лівий сигнал повороту, переконався у безпечності маневру та відсутності перешкоди як позаду так і попереду, зайняв крайнє ліве положення на проїжджій частині дороги, знизив швидкість руху приблизно до 5 км/год та повернув у ліво. В момент, коли закінчив маневр повороту і автомобіль вже знаходився на узбіччі дороги, на не асфальтованій її частині, відчув сильний удар в ліву частину автомобілю. Від удару його автомобіль відкинуло на протилежну частину дороги. Наголосив на тому, що він завчасно увімкнув лівий сигнал повороту, переконався у відсутності перешкод для здійснення повороту ліворуч, рухався дуже повільно та встиг не тільки повернути, а й покинути проїжджу частину дороги перед тим, як в нього врізався ОСОБА_2 . Вважає, що у ДТП винен саме ОСОБА_2 , який не дотримався вимог правил дорожнього руху. Просив провадження у справі закрити з підстав, викладених у запереченнях, які долучено до матеріалів справи.

Представник ОСОБА_1 адвокат Мастеров О.В. у судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.. 124 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Клопотання мотивував тим, що згідно ст. 124 КУпАП відповідальність передбачена за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Проте, протокол про адміністративне правопорушення не містить даних про пошкодження транспортних засобів або іншого майна, як того вимагає диспозиція ст. 124 КУпАП. Не зазначено у ньому і про наявність матеріальної шкоди, яка неминуче має бути у разі пошкодження транспортного засобу. Схема ДТП, яка міститься у матеріалах справи, не містить даних про місце зіткнення, що також є недоліком матеріалів справи, які суд, в силу приписів ч. 2 ст. 251 КУпАП, не може самостійно усувати. Вказані обставини не дозволяють суду належним чином розглянути протокол про адміністративне правопорушення та дійти висновку про наявність вини у діях ОСОБА_1 . Крім того, зазначив, що покази ОСОБА_2 , які він надав у судовому засіданні з приводу того, що ОСОБА_1 раптово повернув ліворуч, а зіткнення нібито відбулось посеред проїжджої частини, суперечать матеріалам справи та не відповідають показам ОСОБА_1 . Так, на схемі ДТП зазначений гальмівний шлях автомобіля ОСОБА_2 , який починається на відстані 1,6- 1,2 метри від краю проїжджої частини дороги, а закінчується він на узбіччі, на відстані 2 метрів від краю дороги, ширина дороги дорівнює 6,2 метри. Зазначене свідчить, що зіткнення автомобілів могло відбутись виключно там, де наявний гальмівний шлях автомобілю ОСОБА_2 , тобто на узбіччі дороги. Це дозволяє зробити висновок, що ОСОБА_1 завершив поворот і знаходився на узбіччі в момент зіткнення. Покази ОСОБА_1 в судовому засіданні про те, що він рухався дуже повільно і встиг не тільки повернути, але й покинути проїжджу частину дороги, узгоджуються зі схемою ДТП. У ОСОБА_2 було достатньо часу не тільки, щоб побачити автомобіль ОСОБА_1 , але й вчасно відреагувати на поворот, а саме знизити швидкість. Аналіз поведінки ОСОБА_2 свідчить про порушення ним наступних приписів Правил дорожнього руху. Зокрема, ОСОБА_2 не було дотримано загальних вимог п. 1.10. ПДР щодо дотримання безпечної дистанції, безпечного інтервалу, безпечної швидкості, небезпеки для руху, обмеженої оглядовості, перешкод для руху, вимог п. 12.1. ПДР щодо вибору безпечної швидкості руху щоб мати змогу ураховувати дорожню обстановку, п. 13.1., п. 13.3 ПДР щодо дотримання безпечної дистанції та безпечного інтервалу, п. 14.2 б), 14.2 в) щодо дотримання правил обгону. Враховуючи, що ОСОБА_1 не тільки подав сигнал повороту, але й фактично закінчив поворот, ОСОБА_2 було заборонено здійснювати обгін, оскільки ОСОБА_1 мав перевагу в русі, тобто право на першочерговий рух стосовно інших учасників дорожнього руху. Крім того, на місці ДТП встановлено, що дорога на цій ділянці має заокруглення, що створює обмеження у видимості. Ця ділянка дороги не дозволяє здійснити обгін без створення небезпеки для руху, оскільки окрім повороту, дорога закривається великими деревами, які ростуть на узбіччі, прямо на місці зіткнення. Враховуючи швидкість руху, заокруглення дороги, наявність дерев, для ОСОБА_2 на цьому відрізку дороги обгін заборонений відповідно до приписів п. 14.6. ПДР. Вказані обставини повністю виключають вину ОСОБА_1 у ДТП та свідчать про наявність вини у діях іншого учасника - ОСОБА_2 . Стверджував, що матеріали справи про адміністративне правопорушення складені з недоліками, які не дозволяють суду належним чином встановити обставини ДТП, пояснення ОСОБА_2 суперечать матеріалам справи, а пояснення ОСОБА_1 свідчать про повне дотримання ним правил дорожнього руху. Посилаючись на ст. 62 Конституції України та п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП просив провадження у справі закрити.

Допитаний у судовому засіданні у якості потерпілого ОСОБА_2 пояснив, що 13.05.2020 близько 08 години 50 хвилин керував автомобілем Opel Omega д/н НОМЕР_3 в с. Дмитрівка по вул. Решетнікова. Рухався зі швидкістю приблизно 50-55 км/год. Попереду рухався автомобіль ВАЗ 2101 червоного кольору д/н НОМЕР_2 . Візуально автомобіль прийняв управо і почав пригальмовувати, після чого він ( ОСОБА_2 ) увімкнув лівий сигнал повороту для здійснення обгону, проте водій ОСОБА_1 раптово здійснив поворот ліворуч. Намагаючись уникнути зіткнення, нажав на гальма та повернув кермо ліворуч, проте вдарив автомобіль ВАЗ 2101 в лівий бік, після чого його автомобіль відкинуло ліворуч та він вдарив дерево. Зазначив, що водій ОСОБА_1 перед здійсненням маневру не вмикав лівого повороту, а здійснив поворот раптово, в результаті чого сталося зіткнення їх транспортних засобів на проїжджій частині.

У судові засідання за клопотанням представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Мастерова О.В. неодноразово викликалися інспектор Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області Мащенко О.О., який складав протокол про адміністративне правопорушення, слідчий Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області Сидоренко В.О., який складав протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та схему до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, та експерт-криміналіст Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області Солдатенко Д.І., за участю якого проводився огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, які у судові засідання не прибули, не повідомивши суд про причини неявки.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника Мастерова О.В., потерпілого ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ст.124 КУпАП передбачено притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Протокол, є актом обвинувачення й повинен містити конкретне обвинувачення, виходячи з поняття адміністративного правопорушення, відповідно до вимог КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, 13.05.2020 року о 08 годині 45 хвилин в с. Дмитрівка Бердянського району по вул. Решетнікова, 59, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 21013, реєстраційний номер НОМЕР_2 , не впевнився при зміні напрямку руху, а саме повороту ліворуч, що це буде безпечно, та створив перешкоду іншому учаснику руху, що спричинило ДТП. Однак, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не містить даних про пошкодження транспортних засобів або іншого майна, як того вимагає диспозиція ст. 124 КУпАП. До того ж в протоколі взагалі не зазначено якому учаснику руху водій створив перешкоду та з ким сталася ДТП.

Згідно пояснень водія ОСОБА_1 , останній маючи намір здійснити заїзд у двір, завчасно увімкнув лівий сигнал повороту, переконався у безпечності маневру та відсутності перешкоди як позаду так і попереду, зайняв крайнє ліве положення на проїжджій частині дороги, знизив швидкість руху приблизно до 5 км/год та повернув у ліво. В момент, коли закінчив маневр повороту і автомобіль вже знаходився на узбіччі дороги, на не асфальтованій її частині, відчув сильний удар в ліву частину автомобілю. Наголосив на тому, що він встиг не тільки повернути, а й покинути проїжджу частину дороги перед тим, як в нього врізався водій ОСОБА_2 , у зв`язку з чим, зіткнення відбулося вже поза межами проїжджої частини.

Натомість водій ОСОБА_2 пояснив, що водій ОСОБА_1 перед початком маневру не вмикав лівого сигналу повороту, а навпаки раптово почав повертати, у результаті чого сталося зіткнення, наголосив, що зіткнення відбулося на проїжджій частині дороги, а не на узбіччі.

Усунути протиріччя у показах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судовому засіданні не представляється можливим, оскільки протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та схема до нього не містить відомостей про місце зіткнення транспортних засобів. Крім того, працівники поліції, які були присутні на місці ДТП, складали протокол про адміністративне правопорушення та збирали з цього приводу відповідні докази, у судове засідання для надання відповідних пояснень не прибули з невідомих причин. Не містять матеріали справи і відомостей про свідків події, які могли бути допитані судом.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 51 КУпАП стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції "з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням".

У рішенні у справі "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.98 року, п. 54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні по справі "Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії" ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Отже, на підставі відповідної практики ЄСПЛ можливо зробити однозначний висновок, що суд не має права перебирати на себе функцію обвинувача у справах про адміністративні правопорушення, які в розумінні Конвенції прирівнюються до кримінального провадження, оскільки в такому випадку суд перестає бути незалежним та неупередженим органом з розгляду спорів, що є безумовним порушенням ст.6 Конвенції в частині права кожного на справедливий суд. В такому випадку суд позбавлений можливості самостійно здійснювати збір додаткових доказів, що підтверджували б або спростовували б вину правопорушника, а отже судовий розгляд здійснюється на підставі наданих суду матеріалів.

З огляду на зазначене, суд позбавлений змоги самостійно витребовувати докази та документи на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вказаний обов`язок повністю покладений на орган або особу, яка складає відповідний протокол.

Це повністю узгоджується з приписами ч. 2 ст. 251 КУпАП, згідно яких обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вказані обставини не дозволяють суду належним чином розглянути протокол про адміністративне правопорушення та дійти висновку про наявність вини у діях ОСОБА_1 .

Відповідно до норм КУпАП на особу, яку звинувачують у скоєні правопорушення не покладається обов`язок доказування, цей обов`язок покладається на органи та посадових осіб, які складають протокол та розглядають справу. Це право особи закріплено у ст. 62 Конституції України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , захисника Мастерова О.В., керуючись вимогами статті 62 Конституції України і статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь; кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не буде доведено згідно з законом, вважаю, що суд позбавлений можливості дійти висновку про наявність вини у діях ОСОБА_1 в скоєнні вказаного правопорушення, а тому провадження по справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням зазначеного та керуючись ст.ст. 7, 124, 247, 283-285, 287-291 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі № 310/3627/20 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Н.М. Дубровська