Справа № 206/6393/19
Провадження № 3/206/53/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді Грицаюк Н.М., при секретареві Норі І.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу серії БД № 177895 від 03.11.2019 року ОСОБА_1 03 листопада 2019 року о 20:10 годині в м. Дніпро по вул. Прорізна, біля буд.23 керував транспортним засобом Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності свідків. Результат огляду позитивний, який засвідчив у водія 1,66% алкоголю.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху України, а саме п. 2.9а, згідно якого водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

07.11.2019 року о 23:40 год. по вул. Рощинська біля буд.90 в м. Дніпро водій ОСОБА_1 керував т/з Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах з порожнини рота, порушена вимова. Від проходження медичного огляду в установленому законному порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що 03 листопада 2019 року він зустрів знайомого та вони поїхали до нього до дому по вул. Прорізна, зайшов до його двору, згодом вийшов та побачив, що біля його автомобіля знаходиться шість чоловіков, потім підбігли ще двоє чоловіків та почали його лупцювати, та вкрали у нього речі. Після він пішов додому, та вони з дружиною поїхали на те місце, де його лупцювати, для того, щоб знайти його речі, коли вони їхали, їх почала блокувати якась машина, а позаду почав блокувати автомобіль патрульної поліції, до нього підійшла жінка патрульної поліції, яка повідомила йому, як що він не скаже, що він в стані алкогольного сп`яніння то у нього знайдуть наркотичні речовини.

Стосовно подій 07 листопада 2019 року пояснив наступне, що він вночі повертався додому, та на шляху додому його зупинили працівники патрульної поліції, які повідомили, що його автомобіль в орієнтуванні, він в свою чергу закрив автомобіль та переліз на задне сидіння, однак працівники патрульної поліції почали бити його машину та бризгали в його автомобіль слізогінний газ, у зв`язку з чим він відчинив двері, а працівники поліції його схопили та почали бити, згодом відвезли до райвідділу поліції.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила суду, що 03 листопада 2019 року її чоловік приїхав додому та повідомив, що його побили та забрали речі, вони разом сіли до її чоловіка в автомобіль та поїхали на те місце, щоб відшукати речі, однак, не доїхавши, їх зупинили працівники патрульної поліції та повідомили, що її чоловік збуває наркотичні речовини дітям, працівники патрульної поліції обшукали автомобіль, однак нічого не знайшли, та повідомили, що на її чоловіка складають протокол за ст.130 КУпАП. 08 листопада 2019 року її чоловіка також затримали працівники патрульної поліції та побили її чоловіка.

Суд, вислухавши правопорушника, дослідивши надані докази, встановив наступне.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Відповідно до ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Судом не одноразово викликалися працівники патрульної служби для перевірки доводів ОСОБА_1 , однак останні в судове засідання не з`являються.

Як вбачається з рапорту поліцейського взвода 2 роти 3 батальйона 2 УПП в Дніпропетровській області ДПП сержанта поліції Плутенко Лілії, 03 листопада 2019 року, прибувши за викликом заявника ОСОБА_3 , було виявлено авто Рено Меган, д.н.з. НОМЕР_2 , водій ( ОСОБА_1 ) був в стані алкогольного сп`яніння, якому було запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння, результат тесту становили 1,66%.

Тобто, як вбачається з вищевикладеного, факту керування ОСОБА_1 працівниками патрульної поліції не було встановлено, лише встановлено, що останній перебував в авто в стані алкогольного сп`яніння, а не керував, у зв`язку з чим суд не бере до уваги результати висновку газоаналізатора «Драгера», та пояснення свідків ОСОБА_4 ОСОБА_5 , в яких тільки зафіксовано, що вони засвідчують своїм підписами, що водій погодився пройти тест на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно положень статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган, (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

Відповідно до положень ст..251 КУпАП, ст.62 Конституції України суд вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з тим, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (Рішення ЄСПЛ від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom) , п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. При цьому суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази вчинення порушення.

Беручи до уваги вищенаведені обставини, суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, яке відбулося 03 листопада 2019 року є таким, що не підтверджений належними та допустимими доказами, а тому провадження в справі у відповідності з вимогами п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП підлягає закриттю за обставин відсутності складу адміністративного правопорушення.

Що ж стосується епізоду керування транспортним засобом ОСОБА_1 07 листопада 2019 року, то суд вважає, що його вина в даному епізоді підтверджена, а саме: протоколом серії БД № 177863 про адміністративне правопорушення від 08.11.2019 року, рапортом, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , диском з відеозаписом, в ході якого ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння.

Суд вважає, що вина правопорушника доведена належними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Що стосується доводів ОСОБА_1 , які полягають в тому, що він не перебував в стані алкогольного сп`яніння, то до цих доводів суд відноситься критично, оскільки у даному випадку судом не вирішується питання про дійсність перебування в стані алкогольного сп`яніння, а вирішується спір щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що утворює окремий склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

З огляду на вищезазначене, суд вважає, що вина ОСОБА_1 доведена, а доводи про його непричетність суд розцінює як спробу уникнення ОСОБА_1 відповідальності.

Таким чином, суд приходить до однозначного висновку, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР та вчинив 07 листопада 2019 року адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд враховує, що керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є грубим і досить поширеним правопорушенням, ступінь вини правопорушника, його особистість, майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, тому суд вважає за можливе накладення штрафу на водія у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того ст. 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі по факту вчинення адміністративного правопорушення 03 листопада 2019 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

По епізоду 07 листопада 2019 року ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 420,40 гривень.

Штраф має бути сплачений порушником в установу банку України не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений вище строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби, яка стягує з правопорушника: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік правопорушень, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.М. Грицаюк