10.08.2020 Провадження по справі № 3/940/440/20
Справа № 940/1025/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 серпня 2020 року суддя Тетіївського районного суду Київської області Косович Т.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Тетіївського відділення поліції Сквирського відділу поліції ГУНП Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, жительки АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 26.06.2020 року близько 12 години 50 хвилин в АДРЕСА_2 ОСОБА_1 вчинила сімейне насильство стосовно свекра ОСОБА_2 , а саме, виражалась в його адресу нецензурними словами та шарпала за одяг, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину свою у вчиненому правопорушенні не визнала, вказавши, що ніякого насильства стосовно свекра не вчиняла, прийшла до будинку, де на даний час проживає свекор, забрати свою дитину.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , аналізуючи наявні у матеріалах справи докази, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-3 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 245,280,283 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен повно, всебічно, об`єктивно дослідити всі обставини справи і встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.

Тобто, обов`язковою умовою настання відповідальності за цією статтею є, зокрема, вчинення дій, внаслідок яких могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_1 вчинила сімейне насильство, при цьому в протоколі відсутні відомості, яка саме шкода була, чи могла бути завдана потерпілому, оскільки, вчинення домашнього насильства, внаслідок якого не була і не могла бути заподіяна шкода, не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Враховуючи, що ОСОБА_1 вини своєї в даному правопорушенні не визнала, і в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази щодо вчинення нею дій, зазначених у диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП, тому, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, є обставиною, яка виключає провадження в справі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.173-2, 247, 284 КУпАП,-

постановив:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів до Київського апеляційного суду через Тетіївський районний суд Київської області.

Суддя: Т.П.Косович