Справа № 185/4585/20
Провадження № 3/185/1574/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2020 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Мельник Ю.А., розглядаючи матеріали інспектора ЮП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Павлограда Дніпропетровської області, громадянки України, непрацюючої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , іпн - НОМЕР_1 , -

у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.184 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №443218 серії АПР18, 01.07.2020 року приблизно о 16.00 годині гр. ОСОБА_1 ухилилась від батьківських обов`язків щодо створення необхідних умов проживання, та виховання малолітньої доньки: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка пішла з дому, вчасно не прийшла, та не збиралася повертатися.

Гр. ОСОБА_1 в судове засідання з`явилась, суду повідомила, що 01.07.2020 року вона звернулася до поліції з заявою про зникнення доньки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка 01.07.2020 року о 06.00 годині пішла з дому, пояснивши, що йде гуляти, на зауваження залишитися вдома не реагувала, фізичного та морального тиску до доньки не застосовувала. Вважає, що донька образилася на неї, оскільки напередодні вони посварилися через те, що донька весь час проводить в телефоні. Доньку знайшли робітники поліції. Будь-якого порушення, пов`язаного з ухиленням від виконання батьківський обов`язків, вона не вчиняла, для доньки створені в родині усі необхідні умови для проживання, навчання та розвитку.

В підтвердження винності гр. ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні суду були надані наступні письмові докази:

- копія протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушеня від 01.07.2020 року, відповідно до якого гр. ОСОБА_1 звернулася до відділу поліції з заявою про зникнення 01.07.2020 року її доньки: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка не повернулася додому;

-копія заяви гр. ОСОБА_1 від 01.07.2020 року, відповідно до якої остання просить залишити її заяву без розгляду, оскільки працівниками поліції її дочка була повернута;

-письмові пояснення малолітньої ОСОБА_2 , відповідно до яких остання пояснила, що 01.07.2020 року приблизно 06.00 годині пішла з дому через образу на батьків, які забрали у неї телефон. Була знайдена працівниками поліції та повернута батькам. З нею була проведена профілактична бесіда;

- письмові пояснення гр. ОСОБА_1 від 01.07.2020 року, в яких остання зазначила про обставини зникнення доньки;

- копія свідоцтво про народження ОСОБА_2 , укладення шлюбу, паспорта ОСОБА_1 .

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст.184 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх. Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей

Обов`язки батьків висвітлені вст.150 Сімейного КодексуУкраїни, згідно якого батьки зобов`язані: виховувати дитинув дусі поваги до прав тасвобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення права обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. За правопорушення неповнолітніх, які не досягли шістнадцятирічного віку несуть відповідальність батьки або особи, які їх замінюють.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Викладена в протоколі суть адміністративного правопорушення, за вчинення якого вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 , не відповідає диспозиції статті 184 КпАП України. При складені протоколу стосовно гр. ОСОБА_1 інспектором поліції не зазначена об`єктивна сторона адміністративного правопорушення: саме які дії гр. ОСОБА_1 призвели до ухилення останньої від виконання батьківських обов`язків, внаслідок чого неповнолітня ОСОБА_2 не повернулася додому, в чому саме полягало ухилення гр. ОСОБА_1 щодо «забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітньої доньки».

Звернення гр. ОСОБА_1 за допомогою до правоохоронних органів з заявою про зникнення дитини навпроти підтверджує факт виконання матір`ю своїх батьківських обов`язків, пов`язаних з піклуванням про стан дитини, її здоров`я, місце її перебування.

Встановлена судом ситуація, яка складалась 01.07.2020 року в сім`ї гр. ОСОБА_1 з неповнолітньою ОСОБА_1 була незвичною та неординарною для родини, малолітня ОСОБА_2 самостійно без дозволу батьків не повернулася додому. Стурбована мати долею дитини звернулась до органів поліції за допомогою в пошуках зниклої доньки, результатом чого стало складення інспектором протоколу стосовно гр. ОСОБА_1 за ст. 184 ч.1 КУпАП. Будь-яких обов`язків, що передбачені ст. 150 СК України, мати неповнолітньої дитини ОСОБА_1 не порушувала.

Всі письмові докази, що додані до складеного протоколу про адміністративне правопорушення, підтверджують факт звернення гр. ОСОБА_1 до поліції з заявою про зникнення малолітньої ОСОБА_1 .

За таких умов, суть вчиненого правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_1 за ч.1 ст. 184 КУпАП є сумнівною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»).

Частиною 1 ст.254 КУпАП передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол. За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку. Виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю ( ст. 252 КУпАП).

Стаття 9 КУпАП закріплює, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За таких обставин приходжу до висновку про відсутність в діях гр. ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 184 ч.1 КУпАП.

Стаття 247 КУпАП передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з чим, вважаю необхідним провадження у відношенні гр. ОСОБА_1 за ст. 184 ч.1 КУпАП України закрити.

Керуючись ст.ст. 184 ч.1, 247, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративне провадження у відношенні ОСОБА_1 за ст. 184 ч.1 Кодексу України про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя Ю. А. Мельник