Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2020 року м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., з участю секретаря судового засідання Шутюк С.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 23 червня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, прож. АДРЕСА_1 , працюючої продавцем в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2» в с. Олександрія ПП ОСОБА_2 , до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 23 червня 2020 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Суб`єктом господарювання, як і спеціальним суб`єктом відповідальності за його діяльність, є власник магазину - підприємець, який і приймає відповідні рішення, а не найманий працівник, до компетенції якого не належать прийняття рішення про припинення діяльності закладу.

Застосованою нормою права не передбачено відповідальності за «здійснення прийому відвідувачів».

Крім того, вона продавала відвідувачам вроздріб товар, який відноситься до продуктів харчування, на торгівлю якими заборона введена не була.

Факту продажу товарів іншої групи, аніж продукти харчування, при перевірці встановлено не було. Його контрольна закупка не здійснювалася. Зняття залишків по групах товару на касі не проводилося.

Магазин, у якому вона працювала, організовано за принципом «сільмагу», тобто у ньому, крім продуктів харчування, виставлено на продаж товари іншого призначення.

Окремою обставиною, яка зазначена у оскаржуваній постанові як «встановлена», виступає назва магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», хоча докази такого статусу торгової точки відсутні.

Всупереч вимогам КУпАП у постанові не зазначено місця вчинення адміністративного правопорушення, у даному випадку адреси магазину, тому не зрозуміло про який саме заклад йдеться.

У той час, її місце роботи визначено трудовим договором за адресою с. Олександрія АДРЕСА_2 .

У жодному документі, якими регламентується робота магазину, не зазначено, що він є спеціалізованим закладом, тобто призначеним для торгівлі, виключно, «господарськими товарами».

Заклад є універсальним магазином, про що свідчить дозвіл на його відкриття.

Про універсальність діяльності закладу свідчать і отримані для його роботи ліцензії на торгівлю тютюном та алкоголем, що не притаманне спеціалізованій установі з продажу господарчих товарів.

При розгляді справи про притягнення її до адміністративної відповідальності вона була позбавлена можливості скористатися правами, передбаченими КУпАП.

Через відсутність у судовому засіданні при розгляді справи вона не змогла довести свою невинуватість і надати докази, які спростовують вчинення нею адміністративного правопорушення.

Просила поновити строк апеляційного оскарження, скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що копію оскаржуваної постанови апелянтом було отримано 01 липня 2020 року, а тому клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження підлягає до задоволення.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, місцевий суд не в повному обсязі врахував вимоги ст.ст. 245, 280 КУпАП, які встановлюють завдання у справах про адміністративні правопорушення, а саме: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 487863 від 24 березня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 24.03.2020 року о 12 год 30 хв. в с. Олександрія по вул. А. Мельника, 32, працюючи в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_2" продавцем, не припинила діяльність даного закладу та здійснювала прийом відвідувачів, чим порушила вимоги підпункту 3 пункту 2 постанови КМУ від 11.03.2020 року № 211, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.44-3 КУпАП.

Диспозиція ст.44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно підпункту 3, пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів Україна від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами), заборонено роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту.

Відтак, при розгляді справи суду першої інстанції слід було врахувати те, що диспозиція норми закону в частині дій, які поставлені у вину ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення, є бланкетною.

Тобто, відповідальність за порушення вимог щодо заборони роботи суб`єктів господарювання, які приймають відвідувачів можуть нести тільки суб`єкти господарювання, а не їх працівники, оскільки вони не здійснюють господарську діяльність та не відповідають за дії суб`єкта господарювання, у якому працюють.

ОСОБА_1 є лише працівником, до компетенції якого не належить прийняття рішення про припинення діяльності закладу.

Із матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, що суб`єктом відповідальності за діяльність вказаного магазину є фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , який, відповідно, і уповноважений приймати вищезазначені рішення.

Також, із долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що в даному магазині здійснюється продаж непродовольчих товарів, в тому числі і засобів гігієни, на торгівлю якими заборона введена не була.

Докази того, що 24.03.2020 року ОСОБА_1 здійснювала прийом відвідувачів з метою продажу товарів, які підпадають під заборону, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладений на осіб, які вповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Таким чином, оцінюючи вищевикладені обставини, апеляційний суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до вимог ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 44-3, п. 1 ч. 1 ст. 247, 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Рівненського районного суду Рівненської області від 23 червня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 23 червня 2020 року відносно ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду С.С. Шимків