Справа № 214/3467/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 серпня 2020 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Євтушенка О.І., секретар судового засідання - Єременко К.С., за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), що народився в с. Сабовка Ворошилівського району Луганської області, громадянина України, одруженого, пенсіонера, працюючого водієм тролейбуса Депо №2, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

25 травня 2020 року на адресу суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №113525 від 19 травня 2020 року у відношенні ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що 19 травня 2020 року о 15 год. 19 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи тролейбусом №0004 по автодорозі вул. Володимира Великого біля буд.10 в м. Кривому Розі, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, під час появи перешкоди у вигляді відчинених дверей автомобіля марки Skoda Kodiaq, р/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників дорожнього руху об`їзду перешкоди, в результаті чого здійснив наїзд на вказаний транспортний засіб. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано майнових збитків. У провину ОСОБА_1 ставиться порушення п.п.2.3 «б», 12.1, 12.3 ПДР України.

Присутній в судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Суду пояснив, що за фактом ДТП інспектори склали протоколи на нього та іншого учасника - ОСОБА_3 , не розбираючись в ситуації, що виникла. Так, 19 травня 2020 року він їхав за кермом тролейбуса по маршруту №3 по автодорозі вул. Володимира Великого в напрямку пл. Артема в м. Кривому Розі. В районі вул. Філатова в м. Кривому Розі на червоний сигнал світлофору він зупинився, 2 смуги руху були зайняті, машин було багато. Доїжджаючи до кільця пл. Артема в м. Кривому Розі за 20-30 м він змістився вліво, так як знав, що попереду йому треба буде об`їжджати припарковані автомобілі. Зупинився перед машиною, з якої водій вибіг наперед машини, відкрив двері і прикрив. В момент, коли він розпочав рух, водій раптово відкрив двері. Не очікуючи цього від водія, він застосував екстрене гальмування, однак зіткнення уникнути не вдалось. В момент удару автомобіль ОСОБА_3 знаходився частково на пішохідному переході, частково на проїзній частині. Після зіткнення він одразу зупинив тролейбус. Зауважив, що має водійський стаж близько 30 років. Тролейбус, яким він керував, є габаритним транспортним засобом, за рахунок чого допустимий його занос. Рухався він на невеликій швидкості, траєкторію руху та смугу не змінював, інтервал від інших транспортних засобів дотримувався. На його думку, винним в ДТП є саме водій ОСОБА_3 , який міг попередити виникнення ситуації, будучи більш обачним до умов дорожньої обстановки.

В подальшому правом на участь в судовому засіданні не скористався, подавши заяву про розгляд справи без його участі. Попередньо надані пояснення підтримав, навівши в заяві аналогічні тим, що надані були в судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_3 та його представник - адвокат Шелудько А.О. в судове засідання не з`явились, будучи повідомленими належним чином, причини неявки суду не відомі. Заяв про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило. Неявки потерпілого та його представника в судове засідання позбавили суд можливості з`ясувати їх позицію з приводу достатності обґрунтованості клопотання про виклик свідка.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_3 , наданих 29 липня 2020 року через канцелярію суду, останній зазначив, що має значний досвід у керуванні транспортними засобами. 19 травня 2020 року він рухався за кермом автомобіля марки Skoda Kodiaq, р/н НОМЕР_2 , в якості пасажира з ним був його син. Вийшовши з магазину, розташованого на пл.. Артема в м. Кривому Розі, вони сіли до автомобіля, припаркового біля магазину вздовж проїзної частини. В той момент по проїзній частині на значній швидкості рухався тролейбус в сторону пл. Артема в м. Кривому Розі, тому він максимально швидко сів на місце водія та хотів зачинити двері, однак коли вже майже зачинив - водій тролейбуса правою виступаючою частиною тролейбуса допустив зіткнення з правими водійськими дверцями його автомобіля, чим спричинив механічні пошкодження. На момент ДТП його автомобіль був припарковий з дотриманням вимог ПДР України.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в п.п.66-69 рішення у справі «Смірнова проти України», «…сторони зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти повагу до інших учасників процесу та суду, вживати заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи протягом розумного строку…».

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Приймаючи до уваги, що судом вжито необхідних заходів для забезпечення участі потерпілого та його представника у судовому засіданні, справа призначалася до розгляду, вони не з`явилися до суду, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, причини їх неявки до суду визнано неповажними, тому з метою дотримання розумного строку розгляду справи, з урахуванням достатності обсягу наявних доказів, позиції ОСОБА_1 , попередньо наданих письмових пояснень потерпілого, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників справи.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Суд, вислухавши позицію особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові пояснення потерпілого, письмові матеріали справи, надавши оцінку наявним доказам в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення водіями правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Умовами настання адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП є обов`язкова наявність причинного зв`язку між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди (механічних пошкоджень транспортного засобу/засобів) як обов`язкового елементу об`єктивної сторони матеріального складу правопорушення. При цьому, порушення має бути настільки суттєвим, щоб наслідком його стало пошкодження як мінімум двох автомобілів, адже в диспозиції статті йде мова саме про «пошкодження транспортних засобів».

Відповідно до п.26 Постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005 року, пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком саме порушення Правил дорожнього руху. Об`єктивною ознакою правопорушення, що відбиває шкідливість неправомірної поведінки особи для суспільства, заподіяння або реальну загрозу заподіяння істотної шкоди, є також суспільна небезпека вчиненого проступку.

Судовим розглядом встановлено, протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №113525 від 19 травня 2020 року підтверджено, а учасниками справи визнано, що 19 травня 2020 року о 15 год. 19 хв. на автодорозі вул. Володимира Великого біля буд.10 в м. Кривому Розі відбулася ДТП за участю тролейбуса №0004, який рухався по маршруту №3 під керуванням водія ОСОБА_1 , та автомобіля марки Skoda Kodiaq, р/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 .

Як слідує зі схеми ДТП, фототаблиці до нього та пояснень учасників пригоди, до моменту зіткнення автомобіль марки Skoda Kodiaq, р/н НОМЕР_2 , знаходився в нерухомому стані, будучи припаркованим, в той час як тролейбус №0004 рухався в попутному напрямку поряд з цим транспортним засобом. Відображення положення автотранспортних засобів зафіксовано на схемі ДТП. Зіткнення відбулося в результаті контакту правої передньої частини тролейбуса з передніми лівими дверцями автомобіля марки Skoda Kodiaq, р/н НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали наступні механічні пошкодження: автомобіль марки Skoda Kodiaq, р/н НОМЕР_2 - передніх лівих дверцят, тролейбус - лобового скла.

З вказаною схемою обидва учасника ДТП були згодні, про що свідчать їх власноручні підписи та відсутність будь-який заперечень чи зауважень.

Аналізуючи пояснення водіїв, суд вважає їх суперечливими між собою, повні та детальні відомості про пошкодження транспортних засобів у схемі не зазначені, проте клопотань про призначення експертизи не заявлялося, тому слід виходити з доказів, які є наявними у справі.

За фактом ДТП інспектором складено протоколи на обох водіїв, вважаючи їх вину у виникненні пригоди обопільною. При цьому, інкримінуючи вчинення ОСОБА_1 ДТП, інспектор ПП посилався в протоколі на порушення ним п.п.2.3 «б», 12.1, 12.3 ПДР України, які, на його переконання, знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку.

Так, відповідно до п.п.2.3 «б», 12.1, 12.3 ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Проаналізувавши встановлені обставини ДТП, надавши оцінку діям її учасників, суд приходить до висновку, що в дорожній обстановці, що склалася, водій ОСОБА_1 не допускав будь-яких порушень п.п.12.1, 12.3 ПДР України, які б свідчили про його винуватість у виникненні ДТП. Так, під час оформлення матеріалів інспектор не з`ясовував швидкісний режим руху водія тролейбуса, керуючись лише посиланнями потерпілого на значну швидкість руху водія тролейбуса.

Локалізація пошкоджень на транспортних засобах об`єктивно підтверджує механізм їх зіткнення, однак не може свідчити про порушення ОСОБА_1 саме вимог п.п.12.1, 12.3 ПДР України. Суд зауважує, що за умов дорожньої обстановки, що склалась, у випадку, якщо б ОСОБА_1 порушив інкриміновані йому пункти ПДР України, то вони б перебували у прямому зв`язку з недотриманням вимог п.13.1 ПДР України. Однак, як встановлено судом, у провину ОСОБА_1 не ставиться недотримання безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого він би здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем.

Приходячи до такого висновку суд вважає за необхідне зауважити, що «… формулювання правопорушення, викладене у фабулі постанови про адміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод...» (рішення ЄСПЛ від 30 травня 2013 року у справі № 36673/04 «Малофєєва проти Росії»).

Суд не вправі надавати оцінку доводам ОСОБА_1 про те, що водій автомобіля марки Skoda Kodiaq, р/н НОМЕР_2 , ОСОБА_3 припаркував свій автомобіль з порушенням ПДР України, що стало причиною ДТП. Посилання ОСОБА_1 на винуватість в ДТП саме ОСОБА_3 суд вважає такими, що можуть мати місце з огляду на складання працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення й щодо ОСОБА_3 , що наразі перебуває на розгляді в суді. Однак, оскільки в силу ст.280 КУпАП розгляд справи здійснюється в рамках протоколу про адміністративне правопорушення та стосовно особи, відносно якої його складено, суд не вправі надавати оцінку діям іншої особи, встановлювати його вину тощо, що не позбавляє права особи, відносно якої розглядається вказана адміністративна справа, вчиняти процесуальні дії в межах встановленої законом правової процедури, спрямованої на захист своїх прав та законних інтересів.

Враховуючи механізм ДТП, умови дорожньої обстановки, в якій вона відбулася, а також характер дій учасників пригоди, суд приходить до висновку про відсутність в діях водія ОСОБА_1 порушень ПДР України, які б знаходились в причинному зв`язку з наслідками ДТП, що настали.

Приходячи до вказаного вище висновку, судом також надано аналіз іншим положенням ПДР України, які визначають пріоритетність транспортних засобів під час руху, та враховано, що тролейбус як вид громадського транспорту, має пріоритет в русі порівняно з іншими транспортними засобами - учасниками дорожнього руху (розділ 17 ПДР України).

Такий формалізований підхід поліцейських до оформлення матеріалів, не з`ясування всіх обставин з наданням їм належної оцінки, суд розцінює як свідчення необ`єктивності під час складання матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Згідно ст.251 КУпАП наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речові докази та інші документи.

Згідно зі ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст.24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Оскільки відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, в той час як обсяг наданих суду доказів в своїй сукупності не доводить винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ДТП, тому оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір в порядку ст.40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.124, 245, 247 ч.1 п.1, 268, 280, 283, 287-289 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Євтушенко