Справа № 466/9456/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2020 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Білінська Г.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП у Львівській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

установив:

Згідно протоколу серія ДПР 18 №274222 про адміністративне правопорушення від 09 листопада 2019 року, ОСОБА_1 09 листопада 2019 року о 10.10 год. керував автомобілем марки FIAT PANDA д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Перфецького, 5 в м.Львові, з ознаками наркотичного сп`яніння ( звужені зіниці, які не реагують на світло, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук), чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, чим скоїв правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Від оляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків.

На розгляді матеріалів адміністративної справи в суді ОСОБА_1 пояснив, що відмовився від проходження медичного огляду в медичному закладі, оскільки розгубився і злякався.

Вина ОСОБА_1 у скоєному правопорушенні стверджується протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами адміністративної справи.

Дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, що стверджується зібраними по справі доказами, підстав для зменшення пом`якшення міри стягнення чи закриття провадження по справі суд не вбачає.

Крім того, відповідно до роз`яснень пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення, однак суди не вправі застосовувати його тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Як пояснив при розгляді справи в суді ОСОБА_1 водійське посвідчення у нього відсутнє, оскільки він його ніколи не отримував.

Згідно довідки інспектора УПП у Львівській області ДПП Королишин Н.А. від 12 листопада 2019 року, та відповідно до бази даних «НАІС», станом на 12.11.2019 року ОСОБА_1 , посвідчення водія не отримував, а тому суддя сприймає пояснення ОСОБА_1 , як достовірні та об`єктивні.

Згідно положень п. 1.10 Правил дорожнього руху України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії, а також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Санкція частини1ст.130 КУпАП передбачає стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік для водіїв, а також штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для інших осіб.

Отже ОСОБА_1 в розумінні наведеної норми ПДР України та ч. 1 ст. 130 КУпАП не є водієм та відноситься до інших осіб, для яких не передбачений такий вид стягнення, як позбавлення права керування транспортними засобами.

Приймаючи до уваги обставини справи та дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу, без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки останній посвідчення водія не отримував.

Керуючись ст. ст. 8, 30, 268, 283, 284 КУпАП,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та оштрафувати його на 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 10200 (десять тисяч двісті) гривень в доход держави без позбавлення його права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) коп.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду.

Суддя Г. Б. Білінська