Справа № 405/2831/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2020 року м. Кропивницький

Суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Драний В.В., розглянувши адміністративну справу за матеріалами, що надійшли з Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

05.05.2020 року о 01:12 год. в м. Кропивницький, по Студентському бульварі, 16, ОСОБА_1 керував т/з Mazda 323, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження відповідно до встановленого законодавством порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу Drager Alcotest 6820 та у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України. При цьому, ОСОБА_1 вчинив дане правопорушення повторно протягом року так як уже притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП (постанова Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22.04.2020 року у справі № 405/1272/20).

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання до суду не надходило. Судом вжито передбачених законом заходів для повідомлення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи, зокрема, направлено судові повістки за адресою, вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення. Також, на офіційному сайті Судової влади України дата та місце розгляду справи були вказані одразу після призначення справи до розгляду в судовому засіданні.

Крім того, рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суд відзначає, що чинний КУпАП не містить передбаченого порядку вручення судових повісток та викликів і не дає правового визначення про дані із своєчасного сповіщення про місце і час розгляду справи. Водночас, даним Кодексом не передбачено і можливості закриття справи про адміністративне правопорушення через невручення судової повістки безпосередньо особі з різних причин, як то відрядження, хвороба, відпочинок, зміна місця проживання, ухилення від вручення повістки тощо, оскільки в таких випадках права та інтереси потерпілого чи суспільства (держави) можуть залишитися назавжди порушеними, що є неприпустимим у правовій державі.

Керуючись завданнями законодавства про адміністративні правопорушення (стаття 1 КУпАП) та завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення (стаття 245 КУпАП), враховуючи принцип невідворотності адміністративної відповідальності внаслідок закінчення строків давності до її притягнення, а також необхідністю забезпечення прав та інтересів потерпілого і інтересів суспільства, є можливим розгляд справи про адміністративне правопорушення без наявності даних про вручення судової повістки безпосередньо особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши всі докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Надаючи адміністративно-правову кваліфікацію діям ОСОБА_1 , суд враховує, що за протоколом про адміністративне правопорушення дії останнього були кваліфіковані за ч. 2 ст. 130 КУпАП, яка в редакції Закону України № 1446-VIII від 07.07.2016 року передбачала адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Частина перша цієї статті в свою чергу передбачала адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Однак, Законом України № 2617-VIII від 22.11.2018 року до зазначеної норми було внесено зміни, які набрали чинності з 01.07.2020 року, та які передбачають адміністративну відповідальність за керування річковими, морськими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передачу керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмову осіб, які керують річковими, морськими або маломірними суднами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що вчинені особами, які не мають права керування річковими, морськими або маломірними суднами.

Одночасно, Законом України № 2617-VIII від 22.11.2018 року Кримінальний кодекс України доповнено статтею 286-1, частина друга якої передбачає кримінальну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, або відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного освідування з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого медичного освідування, що були вчинені повторно.

Таким чином, в результаті внесення змін до статті 130 КУпАП та доповнення Кримінального кодексу України статтею 286-1 юридична відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, була посилена.

Згідно вимог ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За приписами ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Виходячи із зазначених положень, особи, які до 01.07.2020 року вчинили керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі статті 130 КУпАП, не можуть бути притягнуті до кримінальної відповідальності за статтею 286-1 КК України, адже ЗакономУкраїни № 2617-VIII від 22.11.2018 року було посилено юридичну відповідальність і замість адміністративної відповідальності було передбачено кримінальну відповідальність, яка є найбільш суворою за змістом державного примусу та правовими наслідками. Так, на відміну від частини другої статті 130 КУпАП у редакції від 07.07.2016 року, згідно якої керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції тощо, вчинене повторно протягом року, каралось штрафом у розмірі тисячу двісті неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, санкція частини другої статті 286-1 КК України передбачає покарання у виді штрафу однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин.

Таким чином, розгляд справи про адміністративне правопорушення необхідно здійснювати відповідно до статті 130 КУпАП, у редакції Закону України № 1446-VIII від 07.07.2016 року, так як дане правопорушення було вчинене до 01.07.2020 року.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

- лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 6 цього Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 8 цього Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, вважаю, що у діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, у редакції Закону України № 1446-VIII від 07.07.2016 року, оскільки його вина повністю підтверджується матеріалами справи:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 086335 від 05.05.2020 року;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, в яких останні вказали, що 05.05.2020 року о 01:10 год. їх запросили поліцейські в якості свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , який в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу Drager Alcotest та у закладі охорони здоров`я;

- довідкою про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 30.01.2020 року на право керування транспортним засобом;

- довідкою про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно якої постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22.04.2020 року у справі № 405/1272/20 ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік;

- відеозаписами, що містяться на DVD-диску, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення, з яких вбачається, що 05.05.2020 року о 01:12 год. співробітниками патрульної поліції було зупинено транспортний засіб Mazda 323, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . В подальшому, ОСОБА_1 о 01:22 год. було запропоновано пройти огляд огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я, однак він відмовився у присутності двох свідків.

Вказані докази є належними і допустимими, та на їх основі у визначеному законом порядку в повній мірі встановлено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

При накладенні стягнення відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, вчинення адміністративного правопорушення повторно протягом року, та вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП стягнути з нього судовий збір.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 130, 283, 284, 287 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) - визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення в редакції Закону України № 1446-VIII від 07.07.2016 року та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда Владислав Вікторович Драний