ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 33/819/21/20 Доповідач: Коломієць Н.О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

іменем України

03 лютого 2020 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - Коломієць Н.О.

за участю секретаря Березовського С.В.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Діяментовича Д.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні справу за апеляційною скаргою захисника Діяментовича Д.Г на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 22.11.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП , -

В С Т А Н О В И В :

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , громадянина України, уродженця м. Херсона, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Суд встановив, що 27.10.2019 року о 11-00 годині ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes Benz реєстраційний номер НОМЕР_2 в м. Херсоні смт. Зеленівка по вул. Лермонтова,18, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей та шкіри обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, та вчинив правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Діяментович Д.Г. зазначає, що при розгляді справи судом першої інстанції не з`ясовані всі фактичні обставини справи, що мають значення для її вирішення, у зв`язку із чим просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити, посилаючись на недоведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення належними та допустимими доказами. Зазначає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення йому не були роз`яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України і ст. 268 КУпАП, крім того відеозапис, наданий поліцейськими є неповним, тому цей запис не спростовує твердження ОСОБА_1 про надання ним згоди на проходження огляду на стан сп`яніння лише за участі його адвоката.Суд безпідставно послався на письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які не можуть бути допустимими доказами на підтвердження винуватості ОСОБА_1 , оскільки безпосередньо вказані особи не допитувались в судовому засіданні.

Захисник Діяментович Д.Г. та ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції апеляційну скаргу підтримали, посилаючись на порушення права ОСОБА_1 на захист та недопустимість зібраних у справі доказів.

Заслухавши доповідь судді, позиції учасників апеляційного розгляду, вивчивши матеріали справи у сукупності з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги про недопустимість зібраних доказів перевірені апеляційним судом під час апеляційного розгляду і не містять посилань, які б вказували на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови, які є підставою для її скасування.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5. ПДР, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є законним та обґрунтованим, та таким, що підтверджується зібраними у справі та перевіреними судом доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення № 250891 серії ДПР 18, рапортом поліцейського взводу № 1 роти № 4 УПП в Херсонській області ДПП Пуляра Н.Ю., письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Зміст протоколу відповідає вимогам статті 256 КУпАП, у якому зазначено суть адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 цього ж Кодексу, об`єктивною стороною якого є саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено даних, які би давали підстави вважати, що інспектор поліції був упереджений при складанні ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що в нього були підстави для обмови ОСОБА_1 та фальсифікації протоколу, і що він зацікавлений у результатах розгляду справи.

Посилання апелянта на неправомірні дії поліцейського, що виразились у порушенні права на захист ОСОБА_1 є голослівними, не підтверджуються жодним доказом. Зокрема ОСОБА_1 при складанні щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не виклав будь-яких заперечень щодо дій інспектора поліції, не оскаржував він дій поліцейського у встановленому законом порядку до суду, в суді першої інстанції повністю визнав свою винуватість та не заперечував встановлених поліцейським протоколі фактів.

При цьому, у змісті протоколу про адміністративне правопорушення зафіксовано, що ОСОБА_1 були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст.268 КУпАП, що підтверджено його особистим підписом у протоколі.

Чинним КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена спільним наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я №1452/735 від 9.11.2015 року не передбачено обов`язку поліцейського роз`яснювати правопорушнику право мати захисника при самій процедурі проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального приладу.

Відеозаписом правопорушення, зробленим за допомогою нагрудної камери поліцейського зафіксовано, що водій автомобіля Mercedes Benz реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_1 , в якого працівником поліції виявлено візуальні ознаки алкогольного сп`яніння, на пропозицію продути алкотест «Драгер» або пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 показав, що 27.10.2019 року був зупинений поліцейським в с. Зеленівка під час керування транспортним засобом Mercedes Benz. Причиною зупинки поліцейський вказав відпрацювання повідомлення про незаконне видобування піску. Після огляду будки автомобіля та відсутності будь-яких претензій щодо крадіжки піску, поліцейський одночасно висловив сумнів з приводу перебування його у тверезому стані через почервоніння очей та запаху з порожнини рота та запропонував пройти огляд на стан сп`яніння. Оскільки поліцейський не мав при собі приладу «Драгер» та попросив зачекати, доки його підвезуть, а він поспішав по власних справах, він відмовився чекати та пройти огляд на стан сп`яніння. Тоді поліцейським було запрошено двох сторонніх осіб, складено протокол про адміністративне правопорушення, з яким він ознайомився та підписав, після чого його було відсторонено від керування транспортним засобом.

Таким чином, фактично ОСОБА_1 не оспорює факту відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського в присутності двох осіб, факту складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Посилання в апеляційній скарзі захисника на те, що суд не допитав вказаних осіб - в судовому засіданні, у зв`язку з чим письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не можуть бути визнані допустимими доказами, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки клопотань про допит цих осіб в суді першої інстанції заявлено не було і ОСОБА_1 повністю визнавав свою вину.

Суд апеляційної інстанції вживав заходів щодо допиту цих осіб на стадії апеляційного перегляду за клопотанням апелянта, двічі викликаючи їх за адресами, наявними в матеріалах справи, однак ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до апеляційного суду не з`явились, застосування приводу до свідків чинним КУпАП не передбачено.

Однак, враховуючи, що сам ОСОБА_1 не заперечував факту запрошення поліцейським двох осіб, а також той факт, що пояснення свідків, зафіксовані поліцейським у письмовій формі відповідають відеозапису правопорушення, апеляційний суд не вбачає підстав для визнання цих письмових пояснень недопустимими доказами.

Посилання апелянта на неповноту відеозапису не спростовують встановлених судом фактичних обставин справи, оскільки на відеозаписі безпосередньо зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 в присутності двох свідків на пропозицію поліцейського, після виявлення зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння, продути алкотест або пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, що утворює об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, і зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.5 ПДР та винуватість у вчиненні передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Твердження ОСОБА_1 про е те, що він не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не може бути прийнято, оскільки він притягнутий до адміністративної відповідальності не за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а за відмову від проходження на вимогу поліцейського огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

На підставі вищенаведеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу в їх сукупності, суд апеляційної інстанції вважає, що при розгляді справи судом першої інстанції дотримано вимоги діючого законодавства, доводи апеляційної скарги є безпідставними та такими, що спростовуються зібраними у справі доказами, отже

підстави для закриття провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відсутні

При накладенні адміністративного стягнення суд врахував характер вчиненого правопорушення, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність та обґрунтовано наклав на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Таким чином, постанова суду є законною та обґрунтованою, отже підстави для закриття провадження у справі, на час апеляційного розгляду, відсутні.

Керуючись ст.ст. 245, 247, 251, 256, 266, 278, 277-2, 280, 284, 294, 295, 296 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Діяментовича Д.Г залишити без задоволення.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 22.11.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Секретар судового засідання С.В. Березовський

Постанова набрала законної сили 03.02.2020 року