Справа № 755/89/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" червня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Дзюба О.А, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка працює головним бухгалтером ТОВ «ЕРП Консалтинг» (код 36516187) яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення №66/26-15-05-07-02-23 від 21 листопада 2019 року, складеного головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок за матеріалами правоохоронних органів суб`єктів господарювання сфери матеріального виробництва управління по взаємодії з правоохоронними органами Департаменту податкових перевірок, трансферного ціноутворення та міжнародного оподаткування ГУ ДПС у м. Києві, що при проведенні перевірки ТОВ «ЕРП Консалтинг» (код 36516187), яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Жмаченка, 18, кв. 322, встановлено факт ведення податкового обліку з порушенням встановленого порядку, що призвело до заниження податку на прибуток підприємств, що підлягає сплаті до бюджету, усього на суму 28 440 грн 00 к., у тому числі: за 2016 рік у сумі 28 440 грн 00 к.; податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, всього на суму 31 600 грн 00 к., в тому числі: за листопад 2016 року у сум 31 600 грн 00 к., чим порушено п. 44.1, 44.2 ст. 44, підп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135, п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України; розд. 16 «Витрати» Положення (стандарти) бухгалтерського обліку, що зтверджене наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року №318, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 19 січня 2000 року за №27/4248; а. 1.2 ст. 1, п. 2.1, 2.4, 2.15, 2.16 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05 червня 1995 року за №168/704; ст. 2, 4, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що викладено у акті про результати проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ЕРП Консалтинг» (код 36516187) № 60/26-15-05-07-02-10/36516187 від 21 листопада 2019 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не визнала вини у вчиненні адміністративного правопорушення, та зазначила, що на даний момент податкові повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій №, № та № від 16 грудня 2019 року видані на підставі акту № 60/26-15-05-07-02-10/36516187 від 21 листопада 2019 року оскаржуються.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності суддя дійшов такого висновку.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 163-1 КУпАП передбачена відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Разом з тим, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

Згідно ст. 252 КУпАП докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення №66/26-15-05-07-02-23 від 21 листопада 2019 року наявний в матеріалах справи акт ТОВ «ЕРП Консалтинг» (код 36516187) № 60/26-15-05-07-02-10/36516187 від 21 листопада 2019 року не може слугувати належним та допустимим доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 163-1 КУпАП, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Згідно зі ст. 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку; подана скарга зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження і протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Як зазначає особа, яка притягається до адміністративної відповідальності на даний час проводиться процедура оскарження податкових повідомлень-рішень №, № та № від 16 грудня 2019 року видані на підставі акту № 60/26-15-05-07-02-10/36516187 від 21 листопада 2019 року, що підтверджується копією Ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва про відкриття провадження від 06.04.2020 року.

За таких обставин суддя вважає не узгодженим Акт перевірки ТОВ «ЕРП Консалтинг» від 21 листопада 2019 року, оскільки він висвітлює лише твердження ГУ ДФС у м. Києві, про наявність правопорушення у діях ОСОБА_1 , без висвітлення його думки з даного приводу. Тому суддя вважає, що у разі оскарження у судовому порядку акту до моменту закінчення процедури оскарження, зазначений акт є неузгодженим.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «Кобець проти України» («Kobets v. Ukraine») no. 16437/04 ECHR 14 лютого 2008 року у §43 зазначено, що Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. вищенаведене рішення у справі «Авшар проти Туреччини» («Avsar v. Turkey»), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З урахуванням викладеного, суддя позбавлений можливості надати оцінку в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку із чим, приходить до висновку про необхідність повернення справи для доопрацювання, під час якого необхідно всебічно, повно, і об`єктивно з`ясувати всі обставини, що мають значення для прийняття правильного рішення, після чого, за наявності для того законних підстав, направити матеріали до суду.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 245, 251, 252, 278, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення №755/89/20 (№3/755/3848/20) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, повернути до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві - для доопрацювання.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: О.А.Дзюба