КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 346/4375/19
Провадження № 33/824/756/2020
Головуючий в суді першої інстанції: Піхур О.В.
Доповідач: Трясун Ю.Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2020 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 грудня 2019 року про закриття провадження по справі стосовноОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

якого визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, -

за участю особи, яка притягнута

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 грудня 2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 31 серпня 2019 року о 10 год. 59 хв. в місті Коломия Івано-Франківської області по проспекту Т. Шевченка, керуючи автомобілем «PorscheCayenne» з номерним знаком НОМЕР_1 , виїжджаючи з паркувального місця заднім ходом не витримав безпечної дистанції, не переконавшись, що це буде безпечно, допустив зіткнення з транспортним засобом «Mercedes-Benz» з номерним знаком НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобілі отримала механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. п. 10.2, 10.9, 13.1 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Одночасно апелянт заявляє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки вважає, що строк він пропустив із поважних причин.

ОСОБА_1 вказує, що копію оскаржуваної постанови він отримав 27 грудня 2019 року. У зв`язку з наведеним зазначає, що строк на апеляційне оскарження він пропустив з поважних причин.

В доводах апеляційної скарги апелянт вважає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою.

ОСОБА_1 вказує, що протокол та схема ДТП, як додаток до протоколу не можуть бути визнані джерелом доказів, а дані, що наведені в них, відповідно є недопустимими доказами.

Апелят звертає увагу суду на те, що в оригіналі протоколу про адміністративне правопорушення, який було складено на місці ДТП працівником поліції, а також в копії такого протоколу, який було вручено йому, було вказано про порушення ним п. 13.1 ПДР України, в той час як в протоколі, який міститься в матеріалах справи зазначено про порушення п. п. 13.1, 10.9, 10.2 ПДР України.

Крім того, як зазначає ОСОБА_1 , схема місця ДТП, яка була складена на місці пригоди та схема місця ДТП яка міститься в матеріалах справи також має розбіжності.

Апелянт вказує, що внесення змін та/або додаткової інформації до протоколу може бути перевищенням повноважень посадовою особою, яка вносить такі зміни.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 також звертає увагу суду на те, що час вчинення правопорушення, який вказаний у протоколі та час складання схеми місця ДТП, вказані однакові, а саме 10 год. 59 хв., що не відповідає дійсності.

Апелянт зазначає, що ДТП мало місце до 10 год. 44 хв., що спростовує дані протоколу та схеми місця ДТП про те, що подія сталась о 10 год. 59 хв.

Вказує, що відстань від крайньої задньої частини автомобіля скаржника до краю проїжджої частини в напрямку якої його автомобіль рухався, недостатня для проїзду другого автомобіля - учасника ДТП, останній змушений був для проїзду вперед після ДТП виїхати на тротуар, що на думку апелянта, підтверджує його доводи про те, що саме другий учасник ДТП здійснив наїзд на автомобіль апелянта.

ОСОБА_1 зазначає, що характер пошкоджень його транспортного засобу, та відсутність пошкоджень у автомобіля іншого учасника ДТП, також свідчить про те, що саме другий учасник ДТП здійснив наїзд на його автомобіль.

Розглянувши клопотання, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 пропустив строк на апеляційне оскарження постанови суду з поважних причин.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 отримав копію судового рішення від 13 грудня 2019 року - 27 грудня 2019 року.

З урахуванням положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 пропустив строк на оскарження постанови з поважних причин, а тому його апеляційна скарга підлягає розгляду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до положень ст. 245 КУпАП, є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції, приймаючи рішення в частині доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні п. п. 10.2, 10.9 ПДР України, в повній мірі дотримався вимог закону.

Постанова суду містить посилання на докази, якими суд обґрунтовував своє рішення, їх оцінку, а також мотиви прийнятого рішення.

Доводи апелянта щодо визнання недопустимими доказами протоколу про адміністративне правопорушення та схеми місця ДТП з тих підстав, що зазначені у них дані не відповідають тим, що містяться у його примірнику протоколу та фотокопії схеми місця ДТП, яка була складена безпосередньо на місці події, апеляційний суд вважає необґрунтованими.

За приписами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до матеріалів справи, доказами, які досліджував суд першої інстанції та на підставі яких судом зроблений висновок про винуватість ОСОБА_1 є протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 052411 від 31 серпня 2019 року, схема місця ДТП, письмові пояснення свідка водія автомобіля «Mercedes-Benz», письмові пояснення ОСОБА_1 , рапорт інспектора поліції Васкула В.А., фотографії з місця ДТП, письмові пояснення, які ОСОБА_1 надав суду першої інстанції, та флеш-накопичувач з даними з місця пригоди і фотографії місця ДТП, надані ним.

Наведені докази в сукупності давали суду право поза розумним сумнівом дійти висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення уповноважена на його складання особа вказала про порушення ОСОБА_1 п. п. 13.1, 10.9 та 10.2 ПДР України, що відповідає тим фактичним обставинам, які викладені в цьому протоколі, а саме, що він, керуючи автомобілем, виїжджаючи з парковки заднім ходом не витримав безпечної дистанції, не переконавшись, що це буде безпечно допустив зіткнення із автомобілем «Mercedes-Benz».

Саме про такі обставини дорожньо-транспортної пригоди та про порушення ОСОБА_1 вищевказаних пунктів ПДР України повідомляє в своєму рапорті інспектор поліції ОСОБА_3 , який складав протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 052411 від 31 серпня 2019 року.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 надав для огляду копію зазначеного протоколу, яка була вручена йому після його складання. Проте її якість є настільки низькою, що апеляційним судом наданий документ не може бути оцінений на предмет відповідності оригіналу.

В матеріалах справи також наявна копія цього ж протоколу, яку, як пояснив ОСОБА_1 , він зробив з цифрового носія, сфотографувавши складений стосовно нього протокол на телефон.

З огляду на походження зазначеної копії протоколу, яка відрізняється від оригіналу тим, що в ній вказаний лише п. 13.1 ПДР України, суд апеляційної інстанції не може беззаперечно стверджувати, що в оригінал протоколу внесені зміни після створення процесуального документа.

Крім того, апеляційному суду не надано даних про проведення в установленому законом порядку процесуальних дій з метою перевірки можливого підроблення документа та прийнятих за результатами розслідування процесуальних рішень.

З огляду на наведене апеляційний суд вважає, що також відсутні підстави вважати схему місця ДТП, яка відрізняється від копії тим, що в ній відсутні певні розміри та позначення, недопустимим доказом. При цьому, апеляційний суд зазначає, що навіть за умови визнання цього доказу недопустимим матеріали провадження містять інші докази винуватості ОСОБА_1 .

Зокрема, відповідно до його письмових пояснень, які він давав безпосередньо після ДТП, під час розгляду справи в суді першої інстанції, а також пояснень, які він надав апеляційному суду, ОСОБА_1 не заперечує того, що зіткнення керованого ним автомобіля і автобуса сталося за обставин, коли він виїжджав заднім ходом з паркувального місця, а в цей час по дорозі рухався автобус «Mercedes-Benz» з номерним знаком НОМЕР_2 . При цьому апелянт зазначив, що зліва від нього був припаркований автомобіль, який закривав йому оглядовість, а допомогою інших осіб, зокрема паркувальника, він не скористався, оскільки той був з протилежного боку паркувального майданчика.

Отже, його пояснення щодо механізму ДТП повністю узгоджуються з викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення та встановленими судом фактичними обставинами.

Виїжджаючи з місця стоянки, ОСОБА_1 у відповідності до п.10.2 ПДР України повинен був дати дорогу автобусу, який рухався по проїзній частині, що ним не було виконано, а здійснюючи такий виїзд заднім ходом, створив перешкоду транспортному засобу «Mercedes-Benz» з номерним знаком НОМЕР_2 та не звернувся за допомогою до інших осіб для забезпечення безпеки виїзду, чим порушив також п.10.9 ПДР України.

Щодо невідповідності дій водія транспортного засобу «Mercedes-Benz» з номерним знаком НОМЕР_2 в даній дорожній обстановці ПДР України, то апеляційний суд звертає увагу, що судом розглядається провадження лише стосовно ОСОБА_1 в межах висунутого відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення обвинувачення. Тому давати оцінку дій інших осіб в межах даного провадження суд не вправі.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відтак підстав для скасування постанови немає.

В той же час, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про порушення водієм ОСОБА_1 п. 13.1 ПДР України - не відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідно до п. 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

При цьому, як встановлено апеляційним судом та не оспорюється самим ОСОБА_1 , останній виїжджав з парковки, в той час як автомобіль іншого учасника ДТП їхав прямо про проїзній частині.

Таким чином, порушення водієм ОСОБА_1 п. 13.1 ПДР України не могло мати місце, оскільки вказаний пункт ПДР стосується автомобілів, які рухаються в попутному напрямку.

За вказаних обставин, висновок суду першої інстанції про порушення водієм ОСОБА_1 п. 13.1 ПДР України, не відповідає фактичним обставинам справи, а тому він підлягає виключенню з мотивувальної частини постанови суду.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 грудня 2019 року про закриття провадження по справі стосовноОСОБА_1 , якого визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, змінити.

Виключити з мотивувальної частини постанови посилання на порушення ОСОБА_1 п. 13.1 ПДР України.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун