ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер судової справи: 661/3636/19
Номер провадження: 33/819/8/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2020 року м. Херсон

Суддя Херсонського апеляційного суду Заіченко В.Л., за участю адвоката Проценко М.В., правопорушника ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 за апеляційною скаргою адвоката Проценко Миколи Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Новокаховського міського суду Херсонської області від 19 вересня 2019 року відносно нього, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Новокаховського міського суду Херсонської області від 19.09.2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. (600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 384,20 грн.

Адвокат Проценко М.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає постанову судді від 19.09.2019 року відносно ОСОБА_1 незаконною та необґрунтованою, посилаючись на те, що протокол є упередженим, складений з порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, у якому відсутні відомості про роз`яснення ОСОБА_1 прав, як особи, щодо якої складається протокол про адміністративне правопорушення, передбачених ст. 55, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. В апеляції вказує, що співробітник поліції при складанні протоколу не вислухав та не прийняв до уваги пояснення ОСОБА_1 про невживання алкогольних засобів, що виключає можливість ОСОБА_1 перебувати у стані алкогольного сп`яніння в момент зупинки, що співробітник поліції візуально визначив у ОСОБА_1 стан алкогольного сп`яніння, не надавши направлення до медичної установи, що вказівки працівника поліції на те, що в ОСОБА_1 ніби то «зіниці очей не реагують на світло, поведінка, яка не відповідає обстановці, порушення координації рухів» є надуманими, а тому апелянт вважає, що в діяннях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки якщо огляд проведений з порушенням вимог п. 5 ст. 266 КУпАП, то такий огляд вважається недійсним. Також апелянт зазначає, що в порушення ст. 266 КУпАП та п. 1 розділу 9 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», співробітник поліції не відсторонив ОСОБА_1 від керуванням транспортним засобом (з доставленям його на спеціальний майданчик або стоянку), що свідчить про те, що ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння. В мотивування вимог посилається на те, що в протоколі не зазначено, що ОСОБА_1 порушив п.п. 2.5 Правил дорожнього руху та в даному пункті ПДР (відмова водія пройти медичний огляд), адміністративна відповідальність не передбачена, що ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за порушення п. «а» п.п. 2.9 ПДР (заборона водієві керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння). Також зазначає, що суд першої інстанції розглянув справу у відсутності ОСОБА_1 , захисника - адвоката Проценка М.В., чим позбавив ОСОБА_1 можливості реалізувати право на захист. Просить суд постанову Новокаховського міського суду Херсонської області від 19.09.2019 року по справі скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення адвоката Проценка М.В., правопорушника ОСОБА_1 , які підтримали доводи апеляційної скарги, пояснення свідка, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП - апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 7 КУпАП - провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. На суд покладається обов`язок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення, сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Апеляційним судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серія ОБ № 191445 від 28.07.2019 року, згідно якого водій ОСОБА_1 28 липня 2019 року, о 18:00 години в м. Херсон, вул. Робоча, 45 керував автомобілем марки «Jeep Grand Cherokee», номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився, в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність, за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд також враховує, що 21.09.2018 року ОСОБА_1 вже притягався до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП (за постановою Генічеського районного суду Херсонської області), яку 11.01.2019 року постановою Херсонського апеляційного суду, а тому вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав ОСОБА_1 таким, що протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності, а тому кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що не погіршує становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до 245, 251, 252 КУпАП, постанова суду відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 є законним та обґрунтованим, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та підтверджена зібраними по справі доказами, а саме: даними зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення серія ОБ № 191445 від 28.07.2019 року, рапортом інспектора УПП в Херсонській області, письмовими поясненнями свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відібраними на місці події та відеозаписом з місця події, доданим до матеріалів адміністративної справи при надходження в суд першої інстанції.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 заявив, що за кермом автомобіля був не він а ОСОБА_4 . Однак дані твердження ОСОБА_1 спростовуються доказами по справі, а саме відеозаписом, з якого вбачається, що при зупинці автомобіля «Jeep Grand Cherokee» працівниками поліції, біля автомобіля знаходився ОСОБА_1 , який надавав документи співробітникам поліції і не заперечував того, що він керував даним автомобілем. Крім того згідно цього з запису ОСОБА_1 не заперечував, що він керував автомобілем, т.я не зазначав, що інша особа керувала даним автомобілем.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху (п.1.3 ПДР України - учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, п. 1.9 ПДР України - особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством).

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

А тому посилання апелянта, що огляд ОСОБА_1 проведений з порушенням вимог п. 5 ст. 266 КУпАП та є недійсним, що співробітник поліції візуально визначив у ОСОБА_1 стан алкогольного сп`яніння суд апеляційної уваги до уваги не приймає.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено, оскільки у відповідності до вимог п. 2.5 ПДР України - водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст.130 КУпАП. Тобто, об`єктивна сторона правопорушення полягає не тільки в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само і в ухиленні осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п.6 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року № 1395).

Водій ОСОБА_1 від огляду ухилився, а тому відповідні його дії та ознаки сп`яніння, зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків - є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає, оскільки відповідальність особи за ч.1 ст. 130 КУпАП настає не тільки у разі керуванні транспортним засобом у стані сп`яніння, а й у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху - особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 таким правом не скористався, не вказав заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, невідповідність внесених до протоколу даних, заходи забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення в порядку передбаченому ст. 267 КУпАП ОСОБА_1 не оскаржував, а тому у суду першої інстанції та у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для визнання об`єктивними твердженьапелянта, що протокол відносно ОСОБА_1 складено з порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, що протокол є упередженим та не відповідає дійсним обставинам, що вказівки працівника поліції на те, що в ОСОБА_1 ніби то «зіниці очей не реагують на світло, поведінка, яка не відповідає обстановці, порушення координації рухів» є надуманими, що виключає його перебування у стані «алкогольного сп`яніння» та відсутність у його діях складу правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Також безпідставними є доводи викладені в апеляції про те, що співробітник поліції не відсторонив ОСОБА_1 від керуванням транспортним засобом (з доставленням його на спеціальний майданчик або стоянку), що свідчить про те, що ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння, т.я. з акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 28.07.2019 року вбачається, що автомобіль «Jeep Grand Cherokee» було завантажено а автомобіль евакуатор та направлено на штрафний майданчик (а.с.8)..

Крім того, посилання апелянта на те, що суд не виконав вимоги КУпАП щодо належного повідомлення ОСОБА_1 та його захисника Проценка М.В. про розгляд справи в суді першої інстанції, суддя апеляційної інстанції до уваги не приймає. Суддею встановлено, що 19.09.2019 року А ОСОБА_5 був присутнім в судовому засідання, однак відмовився від дачі своїх пояснень, наполягаючи на відкладенні справи, у зв`язку з неявкою його захисника Проценко М.В. Суддя бере до уваги, що захисник Проценко М.В. вдруге не з`явився у судове засідання, доказів на підтвердження поважних причин про його неявку 19.09.2019 року та на відкладення розгляду справи суду першої інстанції не надав, а тому вважає, що суд першої інстанціїналежним чином застосував визначені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, встановлені ст. 277 КУпАП та ч. 2 ст. 38 КУпАП, обґрунтовано розцінив неявку захисника та відмову у дачі пояснень ОСОБА_1 в судовому засіданні, як спосіб уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосував норми ст. 268 КУпАП при розгляді справи у відсутності правопорушника та його захисника.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції належним чином врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 34 КУпАП, обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, передбаченні ст. 35 КУпАП та обґрунтовано обрав вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що відповідає обставинам справи, вимогам ст. ст. 23, 33 КУпАП та вимогам Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зважаючи на те, що «будь яка особа яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».

Доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду та спростовуються матеріалами адміністративної справи, інших доводів, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП в діях ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не зазначено, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції або закриття провадження у справі, підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушеннями, а саме час скоєння правопорушення, вказаний в протоколі не відповідає дійсності, судом не приймається до уваги, т.я. це не впливає на встановлення факту скоєння ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення.

До показання свідка ОСОБА_6 , який в суді апеляційної інстанції пояснив, що під час зупинки працівниками поліції автомобіля за кермом був він, а не ОСОБА_1 , суд відноситься критично, як спосіб уникнути відповідальності, т.я. з матеріалів справи вбачається, що під час складання адміністративного протоколу ОСОБА_1 не заявляв, що за кермом автомобіля був ОСОБА_6 .

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст.ст. 294, 295 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Проценка Миколи Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Новокаховського міського суду Херсонської області від 19 вересня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - без зміни.

Постанова Херсонського апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: В.Л.Заіченко