ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №630/295/19 Суддя 1-ї інстанції: Маньковська О.О.
Провадження № 33/818/3/20
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.01.2020 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., з участю особи, відносно якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , захисника адвоката Лапка Вячеслава Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08.08.2019 року у відношенні ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08.08.2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн та позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 22.06.2019 року о 21:40 керував автомобілем Chevrolet Aveo, державний номер НОМЕР_1 , в м. Люботин по вул. Травневій, з явними ознака алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на предмет алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачено відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Вказує, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення не вбачається, що він був водієм автомобіля, відсутня інформація, який саме огляд він мав пройти, та з якою метою, йому не роз`яснено його права, не зазначено, чи притягався він раніше до адміністративної відповідальності

Також зазначає, що у працівників поліції був відсутній газоаналізатор, який дозволено до застосування, а також не було складено акт до якого вносяться результати огляду. Вказує, що огляд було проведено на місці зупинки не в присутності двох свідків, а транспортний засіб не затримано на строк до вирішення прави про адміністративне правопорушення, що на його думку свідчить про відсутність факту керування. Зазначає, що він підписав пустий протокол, який начеб то складався за фактом паркування автомобіля у невстановленому місці.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Лапка В.В., які підтримали вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Апеляційним судом не встановлено порушень судом першої інстанції вимог вказаних вище норм.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Відповідно до вимог статті 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення статті 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно зі статтею 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 2 статті 251 КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини 7 статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

В судовому засіданні захисник Лапко В.В., надаючи пояснення апеляційному суду наполягав на тому, що ОСОБА_1 насправді не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а вживав алкогольні напої після того, коли зупинив автомобіль, ввімкнув двигун та залишив його.

ОСОБА_1 підтвердив ці пояснення, та додав, що перебуваючи на зупинці, усвідомлюючи що він вже вжив на зупинці лікер, вирішив подзвонити до родича, щоб той приїхав з водійським посвідченням та забрав автомобіль. В той момент до нього підійшов не відомий чоловік, який повідомив йому, що бориться з такими як він, а саме водіями, які керують транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, та викликав працівників поліції.

Апеляційний суд критично оцінює такі пояснення, оскільки вони повністю спростовуються поясненнями, наданими апеляційному суду свідком ОСОБА_2 , який повідомив, що йшов до магазину, його окликнув ОСОБА_1 , який сидів за кермом автомобіля, підійшовши до автомобілю в якому він сидів, ОСОБА_1 запитав, чи не бачив він поблизу працівників поліції. В цей час ОСОБА_2 почув від ОСОБА_1 ризький запах алкоголю та запропонував йому не керувати автомобілем, але ОСОБА_1 почав рухатись на автомобілі, подолавши близько 2 метрів, і після чого ОСОБА_2 запобіг подальшому руху автомобіля, та викликав працівників поліції..

Установлений порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння визначено ст. 266 КУпАП, та відповідно до ч.2 та ч. 3 вказаної статті огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Апеляційний суд відкидає доводи щодо проведення огляду в присутності лише одного свідка, оскільки як вбачається з протоколу серії БД №248402 від 22.06.2019 року, та як вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а за приписами ст. 266 КУпАП залучення двох свідків здійснюється лише під час проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів.

Доводи щодо підписання ОСОБА_1 незаповненого протоколу, який начеб то був складений за неправильне паркування автомобіля, апеляційний суд оцінює критично, оскільки згідно викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №248402 від 22.06.2019 року ОСОБА_1 пояснень, останній власноручно вказав, що випив 150 грам лікеру, та вирішив відвезти товарища до електропотягу.

Не спростовує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом посилання на те, що його автомобіль не було затримано, оскільки такі заходи здійснюються у разі, якщо такий транспортний засіб суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху.

Враховуючи вище викладене, та приймаючи рішення про відмову в задоволенні апеляційних вимог, апеляційний суд виходить з того, що ч. 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України, встановлено обов`язок водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення впливу алкогольних, наркотичних чи інших речовин.

Суд зауважує, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння; а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Враховуючи вище викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правильної кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, яким суд першої інстанції надав повну оцінку та прийняв законе і обґрунтоване рішення, у зв`язку з чим підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08.08.2019 року у відношенні ОСОБА_1 без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського апеляційного суду В.П. Цілюрик