Категорія:ч.1 ст.183-1 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2020 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 січня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Також із ОСОБА_1 в дохід держави стягнуто 384 грн. 20 коп. судового збору.

Не погоджуючись із такою постановою судді Мазурок Р.Є. 08 липня 2020 року подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність, просить скасувати та закрити провадження у справі. Водночас, апелянт в апеляцій скарзі заявив клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження цього судового рішення вважаючи, що строк було прощено з поважних причин.

Перевіривши доводи клопотання, викладеного в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення ОСОБА_1 з приводу заявленого клопотання доходжу висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаного судового рішення до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що оскаржувана постанова судді постановлена 17 січня 2019 року (а.с.15).

А отже, з урахуванням положень ч.2 ст.294 КУпАП, а також вихідного дня (неділя-26.01.19), останній день для подачі апеляційної скарги припадав на 27 січня 2019 року.

Апеляційна скарга до суду подана лише 08 липня 2020 року, тобто після спливу передбаченого законом десятиденного строку на апеляційне оскарження. Дана обставина об`єктивно підтверджується відміткою - штемпелем суду, проставленим на апеляційній скарзі (а.с.23).

В апеляційній скарзі, як на підставу поважності пропуску строку апеляційного оскарження постанови судді від 17.01.2019 року, ОСОБА_1 посилається на те, що він про існування цього судового рішення він дізнався лише 19 березня 2019 року в приміщенні Луцького відділу пробації, оскільки про розгляд справи судом не повідомлявся, і справа була розглянута у його відсутності. Вважає, що строк апеляційного оскарження пропущено з поважних підстав.

Проте таке його посилання до уваги судом не приймається з врахуванням наступного.

Так, з матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова судом постановлена 17 січня 2019 року, та дійсно без участі ОСОБА_1 .

Водночас, як вказує сам апелянт ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, та підтвердив в судовому засіданні, про існування судового рішення він дізнався 19 березня 2019 року.

Вищенаведене дає прийти до висновку, що в даному випадку саме з цієї дати почався перебіг десятиденного строку апеляційного оскарження постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.01.2019 року, який фактично припадав на 29 березня 2019 року. Апеляційна скарга до суду подана лише 08 липня 2020 року.

При розгляді клопотання апеляційним судом ОСОБА_1 не навів та не надав будь-яких належних і допустимих доказів з приводу поважності підстав пропуску строку апеляційного оскарження судового рішення. При цьому, він не заперечував того, що в березні 2019 року в органі пробації дізнався про наявність оскаржуваного судового рішення, однак за отриманням його копії не звертався, в установлені строки не оскаржив, оскільки очікував, що йому копія постанови буде вручена судом.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження судового рішення до задоволення не підлягає, оскільки особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, не було наведено поважних підстав пропуску такого строку у зв`язку з чим він міг бути поновлений судом.

Оскільки апеляційна скарга подана після закінчення передбаченого законом строку на апеляційне оскарження судового рішення, і при цьому, ані в заявленому клопотанні, ані в ході розгляду цього клопотання апеляційним судом, стороною захисту не було наведено поважних підстав для поновлення такого строку, то апеляційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала на підставі ч.2 ст.294 КУпАП.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

У поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 січня 2019 року в даній справі ОСОБА_1 , - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 січня 2019 року в даній справі повернути особі, яка її подала.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк