Справа № 197/604/20
3/214/2505/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 серпня 2020 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Євтушенко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від Широківського ВП Криворізького ВП ГУ НП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП невідомий), що народилася в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянки України, не працюючої, не заміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 ухилився від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме, 07 травня 2020 року об 11.20 год. за місцем їх проживання за адресою: АДРЕСА_2 брудно, запас продуктів харчування мінімальний, постільна білизна брудна. Крім того, ОСОБА_2 схильна до вживання алкогольних напоїв, часто залишає дітей вдома без нагляду дорослих, не турбуючись про них.

04 серпня 2020 року матеріали надійшли до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області для розгляду за підсудністю, визначеною постановою Дніпровського апеляційного суду від 17 липня 2020 року.

04 серпня 2020 року за результатами автоматизованого розподілу на підставі протоколу матеріали передано в провадження судді Євтушенку О.І.

Фадєєва Т.М. в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Заяв про відкладення розгляду справи до суду від неї не надходило. Згідно з письмовими поясненнями, фактично вину визнає, підтверджує обставини, викладені в протоколі.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що «…у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам».

Приймаючи до уваги, що судом вжито необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_2 у судовому засіданні, справа призначалася до розгляду, порушниця не з`явилася до суду, клопотань про відкладення розгляду справи від останньої не надходило, причини її неявки до суду визнано неповажними, тому з метою дотримання розумного розгляду справи, забезпечення можливості своєчасного притягнення особи до відповідальності у випадку доведення її винуватості та уникнення безкарності, з урахуванням достатності обсягу наявних доказів, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_2 , оскільки положення ч.2 ст.268 КУпАП не містять імперативного припису щодо обов`язкової її участі в судовому засіданні під час розгляду даної категорії справ.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, вина ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення підтверджується письмовими доказами по справі, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №667502 від 07 травня 2020 року, рапортами інспектора, в яких зазначені обставини ухилення ОСОБА_2 від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

-письмовими поясненнями ОСОБА_2 .

В ході судового розгляду також встановлено, що ОСОБА_2 дійсно є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Положеннями ч.6 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Виходячи з наведеного, з дотриманням вимог ст.ст.245, 280 КУпАП суд всебічно, повно та об`єктивно з`ясував всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, дослідив письмові матеріали справи та дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, за ознаками ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя неповнолітніх дітей.

Обираючи вид і міру стягнення, суд враховує характер вчиненого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, ступінь її вини у вчиненні правопорушення, неналежне та безвідповідальне ставлення до виконання батьківських обов`язків, що створює загрозу для здоров`я малолітніх дітей, ухилення від явок до суду, тому вважає за необхідне застосувати відносно неї адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно зі ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.23,24, 27, 33-35, 40-1, ч.1 ст.184, 268, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_5 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником упродовж 10 днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Євтушенко