Справа № 713/142/20
Провадження №3/713/110/20
ПОСТАНОВА

іменем України

30.01.2020 м. Вижниця

Суддя Вижницького районного суду Чернівецької області Кириляк А.Ю., перевіривши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Чернівецького прикордонного загону Західного Регіонального управління Державної прикордонної служби про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 громадянина України, інспектора прикордонної служби 1 категорії , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого за ч.1 ст. 172-18 КУпАП України,-

ВСТАНОВИВ:

Заступником начальника відділення інспекторів прикордонної служби «Фальків» (тип В) відділу прикордонної служби «Красноїльськ» І категорії (тим Б) капітаном Сокіл О. спільно з офіцером ВВБ капітаном Кухар О. виявлено о 11.00 год. 29.01.2020 року на відділенні інспекторів прикордонної служби «Фальків» (тип В) ВПС «Красноїльськ» (тип Б) факт порушення правил несення прикордонної служби інспектора прикордонної служби 1 категорії відділення інспекторів прикордонної служби «Фальків» (тип В) відділу прикордонної служби «Красноїльськ» І категорії (тип Б) солдата ОСОБА_2 , який відволікся від несення служби згідно наказу на ОДК та плану ОДК на 28- 29. 01.2020 року, а саме, без поважних причин, не прибув на визначену ділянку для несення служби з ОДК (знаходився на місці дислокації місця віддаленого несення служби, а саме змінив маршрут руху). Своїми діями солдат ОСОБА_3 , порушив правила несення прикордонної служби, порушивши вимоги ч.ІІ cт.2 п.7 Наказу МВС від 19.10.2015 року №1261 « Інструкція про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України», статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.172-18 ч.1 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав, вказував, що проходив службу за графіком , однак намочив ноги та пішов перевзутися повідомити керівництво не мав змоги оскільки рація не всюди працює мобільних телефонів у них не має, умислу залишати пост не мав і продовжував нести службу.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На підставі ст. 252 зазначеного Кодексу суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно приписів Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ст.61). Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви відносно доведеності вини особи тлумачаться на його користь (стаття 62).

Відповідно до ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Диспозиція ч. 1 ст. 172-18 КУпАП визначає склад адміністративного правопорушення, яке полягає у порушенні правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 статті 172-18 КУпАП, яке поставлено у вину ОСОБА_1 , характеризується протиправними, винними діями, спрямованими на порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України.

Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення вказано лише відомості про суть адміністративного правопорушення у зіставленні з наявними ознаками правопорушення, передбаченого у диспозиції ч.1 ст.172-18 КУпАП, а також відсутні дані щодо наявності умислу (вини) останнього на вчинення порушення правил несення прикордонної служби та не взяті до уваги його пояснення.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З врахуванням наведеного, протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 019958 від 29.01.2020 р. відносно ОСОБА_1 , за ч.1 ст.172-18 КУпАП не може бути належним доказом, в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки він містить суперечливі дані, які протирічать поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Обставини, викладені у вищезазначеному протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Окрім того, суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, а саме, що відповідно до статті 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 р. за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ст.7 КУпАП).

За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 з кваліфікацією його дій за ч.1 ст.172-18 КУпАП є сумнівною, оскільки суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАПпровадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Виходячи із вищезазначеного, суддя, відповідно до ст.252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-18 КУпАП, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які доводять провину вказаної особи у вчиненні зазначеного вище адміністративного правопорушення (покази свідків відсутні, не додана інформація з засобів відеоспостереження електронні файли на флеш накопичувачі, інші письмові докази).

З урахуванням вказаних обставин провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-18 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 172-18, 247, 221,283-284,287,291,294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.172 - 18 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: А. Ю. Кириляк