Справа 350/773/20
Номер провадження 3/350/406/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2020 року селище Рожнятів

Суддя Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області Пулик М.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Рожнятівського відділення поліції Калуського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , пенсіонера, за ч. 2 ст. 122-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 231086 від 07 червня 2020 року, 07.06.2020 року о 18 год. 35 хв., у селищі Перегінське, по вул. Глібова, Рожнятівського району, ОСОБА_1 керуючи автомобілем « Nissan - Qashqai », реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, подану завчасно проблисковими маячками синього та червоного кольору, які супроводжувалися звуковим сигналом (сиреною), в подальшому був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.4 ПДР, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибув, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Просив прийняти рішення відповідно до закону.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, приходжу до висновку, що провадження у справі підлягає до закриття за відсутністю складу адміністративного правопорушення з таких підстав.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно до ч. 1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.245 КУаАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до норм КУпАП притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, зазначаються нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення та відомості, необхідні для вирішення справи.

Частиною 2 статті 122-2 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за невиконання водіями транспортних засобів, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та/або вантажів, вимог уповноважених посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, про зупинку транспортного засобу, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Суб`єктами цього правопорушення можуть бути лише водії транспортних засобів, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та/або вантажів.

З матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Nissan Qashqai», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 здійснював перевезення пасажирів, а тому не є суб`єктом правопорушення передбаченого ч. 2 статті 122-2 КУпАП.

П. 9 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженоїнаказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року №1376, у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 231086 від 07 червня 2020 року, уповноваженою посадовою особою зазначено, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом не виконав вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, подану завчасно проблисковими маячками синього та червоного кольору, які супроводжувалися звуковим сигналом (сиреною), чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122-2 КУпАП.

Разом з тим, матеріали справи не містять жодних відомостей, що ОСОБА_1 не виконав вимогу працівників поліції при здійсненні перевезення пасажирів та/або вантажів, що передбачає відповідальність за ч. 2 ст. 122-2 КУпАП.

Таким чином в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122-2 КУпАП.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

В силу вимог ч. 4 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими доказами.

На думку суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених вище обставин суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122-2 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247 ч.1 п.1, 266, 279, 283, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122-2 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Рожнятівський районний суд.

Суддя: