Справа № 425/1951/20
Провадження № 33/810/141/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Луганського апеляційного суду Тополюк Є.В., при секретарі Василович Г.Ю., за участю адвоката Шурхна К.А., діючого в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Рубіжанського міського суду Луганської області від 23 липня 2020 року про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка не працює, мешкає: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Рубіжанського міського суду Луганської області від 23 липня 2020 року визнано ОСОБА_1 винуватою у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 340(триста сорок ) гривень в дохід держави. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) 40 (сорок) копійок на користь держави.

Відповідно до постанови суду, до Рубіжанського міського суду Луганської області надійшов матеріал про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 06.07.2020 об 18 годині 05 хвилин в м. Рубіжне на перехресті вул. Менделєєва та Генерала Іванова водій ОСОБА_1 керувала т/з «АUDIA6» н/з НОМЕР_1 , на перехресті нерівнозначних доріг рухаючись по другорядній дорозі, не надала переваги у русі автомобілю «ГАЗ 21Р ЗНГ» д.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого трапилось зіткнення, в результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, осіб постраждалих не має.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції адвокат Шурхно К.А., діючий в інтересах ОСОБА_1 на підставі доручення Сєвєродонецького міського центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 12.07.2020 року та довіреності від 20.07.2020 року від імені ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, яку доповнив в апеляційному суді, в якій просить змінити постанову Рубіжанського міського суду Луганської області від 23.07.2020 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_1 і звільнити останню від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням та звільнити ії від сплати судового збору як учасника бойових дій.

Адвокат вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням вимог закону, що полягає в наступному. В судовому засіданні він, як представник ОСОБА_1 , просив звільнити останню від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, оскільки згідно чинного законодавства, при накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Обставин, які відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП обтяжують чи пом`якшують відповідальність порушника за скоєне ним адміністративне правопорушення, не має. Враховуючи відсутність тяжких наслідків від вчиненого правопорушення, зважаючи на пояснення правопорушниці, згідно яких вона є учасником бойових дій, несе військову службу та боронить державу від військової агресії незаконних озброєних формувань та має середнє матеріальне становище, раніше до адміністративної відповідальності не притягалася, щиро кається в скоєному та обіцяє більш не вчиняти адміністративні правопорушення. На думку адвоката, вчинене адміністративне правопорушення є малозначним та вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 на підставі ст. 22 КУпАП від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. Однак суд першої інстанції його клопотання відхилив, зауваживши про те, що адміністративним правопорушенням спричинена шкода іншим особам, однак чинний КУпАП не містить застережень щодо застосування вказаної вище норми закону в разі заподіяння шкоді третім особам, в зв`язку з чим, адвокат вважає, що у задоволені його клопотання про застосування до ОСОБА_1 вимог ст.22 КУпАП відмовлено необґрунтовано. Крім того, з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в сумі 420 гривень 40 копійок, що є також, на його думку безпідставним. Оскільки згідно посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_3 від 18.07.2018 року ОСОБА_1 є учасником бойових дій. Згідно п.13 ст.5 Закону України «Про судовий сбір» від 08.07.2011 року, від сплати судового збору звільняються учасники бойових дій. При цьому посилається на рішення Верховного суду у справі № 572/2088/17 від 27.06.2018 року.

Вислухавши пояснення адвоката на обґрунтування апеляційних вимог, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом і правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя Рубіжанського міського суду Луганської області достатньо повно та всебічно з`ясувала обставини вчиненого правопорушення, отже дотрималася вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП, а зміст судового рішення узгоджується з положеннями ст. 283 КУпАП.

З огляду на прохання адвоката та його доводи в суді апеляційної інстанції, висновок судді Рубіжанського міського суду Луганської області про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п. 16.11 ПДР України, що спричинило механічні пошкодження транспортних засобів, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин викладених у постанові, як такий, що ґрунтується на матеріалах справи та не оспорюється адвокатом Шурхно К.А., не є предметом апеляційного перегляду.

Разом із цим вважаю, що накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, яке є найбільш м`яким видом стягнення із передбачених санкцією ст. 124 КУпАП, в даному випадку в повній мірі відповідає обставинам і характеру вчиненого нею адміністративного правопорушення, а також ступеню її вини. При цьому доводи адвоката щодо наявності підстав для застосування положень ст. 22 КУпАП є непереконливими.

Так, згідно з вимогами ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Адміністративне стягнення, як це визначено у ст. 23 КУпАП, є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При цьому положеннями ст. 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Під малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення слід розуміти такі дії, які в результаті їх вчинення, не спричинили значної шкоди державним або громадським інтересам та не становить великої суспільної небезпеки.

Як убачається з матеріалів справи, 06.07.2020 об 18 годині 05 хвилин в м. Рубіжне на перехресті вул. Менделєєва та Генерала Іванова водій ОСОБА_1 керувала т/з «АUDIA6» н/з НОМЕР_1 , на перехресті нерівнозначних доріг рухаючись по другорядній дорозі, не надала переваги у русі автомобілю «ГАЗ 21Р ЗНГ» д.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого трапилось зіткнення, в результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, осіб постраждалих не має.

Відповідно матеріалам справи, а саме рапорту інспектора взводу № 1 роти тактико оперативного управління патрульної поліції Жаркова М. відносно ОСОБА_1 було також складено протокол за ч. 1 ст. 126 за відсутність полісу обов`язкового страхування, також в матеріалах справи відсутні докази здійснення заходів, направлених на відшкодування завданої нею матеріальної шкоди.

Вказані обставини переконливо свідчать про те, що усне зауваження, яке є заходом впливу, який не пов`язаний з накладенням адміністративного стягнення, в даному випадку є недостатнім для реалізації завдання КУпАП, визначеного в ст. 1 цього Кодексу, зокрема щодо запобігання правопорушенням, а призначене судом першої інстанції ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в повній мірі відповідає меті адміністративного стягнення, визначеній у ст. 23 КУпАП.

Не вбачає суд апеляційної інстанції і підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, що передбачено статтею 40-1 КУпАП, оскільки відповідно до пунктів 12,13 статті 5 Закону України № 3674-VI від 08.07.2011 року «Про судовий збір» (редакція Закону України від 22.05.2018 року) військовослужбовці звільняються від його сплати у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а учасники бойових дій - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Як вбачається з змісту оскаржуваної постанови суду першої інстанції , ОСОБА_1 була визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП з покладенням на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до положень ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні про справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до положень ст.24 КУпАП до видів адміністративного стягнення відносить певний перелік стягнень, у тому числі штраф.

Суд апеляційної інстанції не знайшов підстав для звільнення правопорушниці ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, оскільки адвокат не довів суду обґрунтовані аргументи про те, чому саме ОСОБА_1 необхідно звільнити від адміністративної відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення. Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 під час складання протоколу щодо неї не вказала місце своєї роботи, у постанові суду першої інстанції також вбачається, що вона не працює. Ії статус учасниці бойових дій лише був встановлений у суді апеляційної інстанції під час звернення її адвоката з апеляційною скаргою. Ії майновий та матеріальний стан не відомий.

Посилання адвоката на постанову Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 572/2088/17 щодо того, що відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України « Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав, суд апеляційної інстанції вважає некоректним з огляду на таке.

У вищевказаному рішенні Верховного Суду предметом розгляду був адміністративний позов учасниці бойових дій про стягнення майнової та моральної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки, яка звернулася до суду за захистом своїх порушених прав у адміністративному порядку.

У даному випадку ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності, на неї накладено адміністративне стягнення, а тому рішення суду першої інстанції про стягнення з неї на користь держави судового збору ґрунтується на законі, а саме ст.40-1 КУпАП.

Враховуючи наведене, відсутні підстави для зміни або скасування постанови судді Рубіжанського міського суду Луганської області від 23 липня 2020 року, яка є законною та обґрунтованою, а апеляційна скарга адвоката задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції -,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Шурхно К.А. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Рубіжанського міського суду Луганської області від 23 липня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Луганського апеляційного суду: Є.В. Тополюк