ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/735/20
провадження № 3/691/464/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2020 року м. Городище

Суддя Городищенського районного суду Черкаської області Савенко О.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Городищенського відділення поліції Смілянського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Черкаській області м.Городище вул.Миру, №77 Черкаської області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, місце реєстрації АДРЕСА_1 , працюючого машиністом бурової установки в Хлистунівському кар"єроуправлінні ДП Управління промислових підприємств Укрзалізниці,-

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення, -

встановив :

ОСОБА_1 , 21 червня 2020 року о 12 годині 15 хвилин, в м.Городище по вул.Індустріальній Черкаської області, керував автомобілем «ВАЗ 2101» державний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правил Дорожнього Руху. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ..

ОСОБА_1 , особисто взяв участь у судовому засіданні, йому було роз"яснено його права, передбачені ст.268 КУпАП та заслухано його пояснення щодо скоєння адмінправопорушення, із якого вбачається, що він, дійсно, 21 червня 2020 року о 12 годині 15 хвилин, в м.Городище по вул.Індустріальній Черкаської області, керував автомобілем «ВАЗ 2101» державний номер НОМЕР_1 і під час руху був зупинений працівником поліції, проте в стані алкогольного сп`яніння, як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, стверджує, що не перебував. На його прохання поїхати на медосвідчення до медичного закладу, йому було відмовлено працівником поліції. Прийняв рішення сам звернутися до медичної установи, проте отримав відмову, оскільки прибув без супроводу працівника поліції та відповідного направлення. Свідків при складанні протоколу не було. Крім того, свідки, які зазначені у протоколі, колишні працівники ВДАІ з обслуговування Городищенського району Черкаської області.

Представник Городищенського відділення поліції Смілянського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Черкаській області, будучи повідомлений вчасно та належним чином про час та місце розгляду справи, в суд не прибув, що не перешкоджає розгляду адміністративної справи у його відсутність.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного.

Згідно ч.2 ст.7 та ст.245 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. У відповідності до ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

На підставі ст. 280 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення, судом при розгляді справи стосовно ОСОБА_1 було встановлено обставини, що підлягають з"ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а саме відсутність обґрунтованих та підтверджених доказами обставин, які б підтверджували факт вчинення адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні, через наявність порушень у змісті протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.256 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення, це офіційний документ і до нього висуваються певні вимоги. Статтею 256 КУпАП визначено перелік тих даних, що обов`язково повинні бути закріплені у протоколі, для того, щоб він мав відповідну силу і щоб його не можливо було заперечувати. Протокол повинен бути підписаний особою, що його склала, та особою, що вчинила правопорушення. За наявності свідків протокол підписується і ними. Протокол про адміністративне правопорушення повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП із зазначенням зокрема відомостей про особу порушника, підстав складання протоколу та обставин вчиненого адміністративного правопорушення (місце, час, суть адміністративного правопорушення), кваліфікації дій та пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. За наявності свідків протокол підписується і ними.

Відповідно до розділу 2 п.п.8,12 «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за №1413/27858 від 11 листопада 2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Згідно розділу 1 п.п.2,3 «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Досліджуючи протокол про адміністративне правопорушення Серії ДПР18 № 247706 від 21 червня 2020 року, слід вбачати, що жодна з вище вказаних ознак у протоколі не зазначена, як і не проводився огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу спеціальним технічним засобом та не було направлено водія до найближчої медичної установи. Із вищезазначеного протоколу, вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, про те не представляється можливим з`ясувати на підставі чого об`єктивно працівник поліції встановив у водія стан сп`яніння, в той час, як встановлення у правопорушника стану сп`яніння здійснюється відповідно до «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за №1413/27858 від 11 листопада 2015 року. За змістом протоколу про адмінправопорушення слід вбачати, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, а із пояснень даних в суді - вбачається, що йому не пропонувалось провести проби щодо знаходження його у стані сп`яніння, в той час як за ст.130 КУпАП - якщо водій ухиляється від огляду, то в присутності двох свідків у протоколі про зазначене адміністративне правопорушення вказуються ознаки сп`яніння і дії порушника щодо ухилення від огляду, що є підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності.

З пояснень ОСОБА_1 та письмового клопотання від 21 липня 2020 року за вх.№ 3357, слід вбачати, що він не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, причина зупинки працівниками поліції йому не відома, на його прохання, з метою достовірності огляду на стан алкогольного сп`яніння, працівники поліції не забезпечили його доставку до найближчого закладу охорони здоров`я. Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення Серії ДПР18 № 247706 від 21 червня 2020 року зазначено двох свідків, адреси яких відсутні (а.с.1). Свідками вказано колишніх працівників ВДАІ з обслуговування Городищенського району Черкаської області (а.с.1).

Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП є саме факт керування транспортним засобом особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння. З направлених до суду матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не вбачається, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, остільки до матеріалів справи не додано: направлення водія для огляду до медичного закладу; відеофіксацію (запис з відеореєстратора) на якому зафіксовано моменту руху автомобіля та факт його керуванням саме ОСОБА_1 .. Натомість, рапорт інспектора сектору реагування патрульної поліції Слюсар А.М., не є доказом в розумінні КУпАП (а.с.4).

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

В рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого. Вимоги ч. 2 ст. 251 КУпАП та вищевказане рішення ЄСПЛ, згідно ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», обов`язкові і для працівників Національної поліції. Так, протокол Серії ДПР18 № 247706 від 21 червня 2020 року про адміністративне правопорушення, який визначає межі судового розгляду і є доказом по справі, всупереч вимог ст. 256 КУпАП, не містить відомостей стосовно об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, даних про свідків, факт вчинення адміністративного правопорушення об`єктивно не підтверджено доказами, як і не доведено факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, тобто об`єктивна сторона адміністративного правопорушення не конкретизована. Зазначені недоліки унеможливлюють зробити висновок суду про належну кваліфікацію дій ОСОБА_1 ..

Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст.256 КУпАП створює перешкоди для прийняття у справі законного й обґрунтованого судового рішення та робить неможливим в подальшому виконання постанови у разі накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

З врахуванням вищенаведеного та в силу вимог ст.251 КУпАП суд, позбавлений можливості ґрунтовно, повно, всебічно і об`єктивно, за відсутності доказів правильно вирішити справу, оскільки протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 не є ні відносним, ні допустимим, остільки був складений не в установленому законом порядку і передбаченими способами, а встановлені правила допустимості і відносності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

За таких обставин, враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а надані суду першої інстанції матеріали не містять достатньо доказів, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП провадження у справі слід закрити у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.173 КУпАП,

Керуючись, ст.ст.247, 248, 249, 251, 252, 256, 280, 294 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення ,-

постановив:

Провадження №3/691/464/20 в адміністративній справі №691/735/20 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 , від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови надіслати для відому до Городищенського відділення поліції Смілянського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Черкаській області.

Апеляційну скаргу на постанову судді по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Черкаського апеляційного суду через Городищенський районний суд Черкаської області.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути звернена до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення, якщо інше не встановлено КУпАП та іншими законами України.

Суддя О. М. Савенко