печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2020 року суддя Печерського районного суду м. Києва Шапутько С.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Військової прокуратури Київського гарнізону, про притягнення до адміністративноївідповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:
Військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), командир 1-го автомобільного взводу роти матеріально-технічного забезпечення, старший лейтенант ОСОБА_1 у порушення вимог ст. 9, 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України недбало поставився до військової служби, що виразилося у безпідставному невиході на службу в період з 17.03.2020 по 20.03.2020, чим вчинив недбале ставлення до військової служби, в умовах особливого періоду, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Так, відповідно до рапорту т.в.о. начальника медичної служби майора медичної служби ОСОБА_2 стало відомо, що 12.03.2020 за медичною допомогою звернувся старший лейтенант ОСОБА_1 зі скаргами на здоров`я.

Після огляду встановлена попередній діагноз: гіпертонічна хвороба 1-3-го ст., гіпертонічний криз, надано допомогу, а також надано довідку про тимчасову непрацездатність з 12.03.2020 по 15.03.2020 та рекомендована консультація кардіолога.

16.03.2020 на повторний прийом старший лейтенант ОСОБА_1 не з`явився, на зв`язок не виходив, довідка про тимчасову непрацездатність старшому лейтенанту ОСОБА_1 закрита.

17.03.2020 на шикуванні роти матеріально-технічного забезпечення виявлено відсутність командира 1-го автомобільного взводу роти матеріально-технічного забезпечення старшого лейтенанта ОСОБА_1 , який на телефонні дзвінки не відповідав та про своє прибуття на службу нікого належним чином не повідомив.

20.03.2020 старший лейтенант ОСОБА_1 з`явився на службу до військової частини НОМЕР_1 однак причину свого неприбуття назвав погане самопочуття, однак за медичною допомогою додатково не звертався.

З пояснень військовослужбовця старшого лейтенанта ОСОБА_1 встановлено, що останній не звернувся до лікаря 16.03.2020, оскільки мав погане самопочуття, а також був впевнений, що лікарняний лист, який наданий був у військовій частині, автоматично буде продовжено до повного одужання останнім.

З пояснень заступника командира роти по роботі з особовим складом старшого лейтенанта ОСОБА_3 встановлено, що 17.03.2020 було встановлено відсутність на військовій службі старшого лейтенанта ОСОБА_1 , а також про те, що останній на зв`язок не виходив, а прибув на службу 20.03.2020.

Під час розгляду справи в суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю, фактичних обставин, викладених в протоколі, не оспорював.

Крім повного визнання своєї вини, вина ОСОБА_1 підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами по справі, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення №13;

-висновком службового розслідування по факту не виходу на службу без поважних причин солдата за контрактом ОСОБА_1 .

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь яких істотних суперечностей вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, доведеною повністю.

При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов до висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В той же час п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються громадяни, які є учасниками бойових дій.

З посвідчення серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_1 є ветераном війни учасником бойових дій, тому на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняється від сплати судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.172-15, 275-280, 283-287 КУпАП, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»,

П О С Т А Н О В И В :
Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, та притягнути до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) грн. 00 коп.

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

На підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд міста Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя С.В.Шапутько